В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014538 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Горлівка, Донецької обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 13.11.2014 року, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , якого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2015 року, засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, який використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 уклав договір оренди на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що належить невідомій особі, подобово. Згодом ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань маючи бажання незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, розмістив в мережі Інтернет оголошення щодо здачі в оренду квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 , виступаючи в ролі ріелтора на ім`я ОСОБА_7 , попередньо відповідаючи на дзвінки з приводу довгострокової здачі в оренду квартир в м. Києві назначив зустріч ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 14.11.2014 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 зустрівшись з ОСОБА_8 за вище адресою: АДРЕСА_4 , провів його до квартири АДРЕСА_5 , де їх чекав ОСОБА_5 . Перебуваючи у вищевказаній квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_5 представився власником вказаної квартири, на підтвердження чого надав паспорт громадянина України та документи на квартиру, а ОСОБА_4 ріелтором з здачі квартири. Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 будучи впевненим в дійсності намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодився взяти вказану вище квартиру в оренду. Після чого, того ж дня, приблизно о 10 годині 00 хвилин був підписаний договір оренди житла, а саме: квартири АДРЕСА_3 від 14.11.2014 року, після чого ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 , в якості орендної плати за перший та останній місяць, грошові кошти в сумі 11 000 гривень, а останній, в свою чергу, передав йому ключі від квартири.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 11 000 гривень.

Крім того, 13.11.2014 року ОСОБА_5 , який вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2015 року, засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 уклав договір оренди на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що належить невідомій особі, подобово. Згодом ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань маючи бажання незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, розмістив в мережі Інтернет оголошення щодо здачі в оренду квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 , виступаючи в ролі ріелтора на ім`я ОСОБА_7 , попередньо відповідаючи на дзвінки з приводу довгострокової здачі в оренду квартир в м. Києві призначив зустріч ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , 15.11.2014 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, зустрівшись з ОСОБА_9 за вище вказаною адресою, провів його до квартири АДРЕСА_5 , де їх чекав ОСОБА_5 . Перебуваючи у вищевказаній квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 представився власником вказаної квартири, на підтвердження чого надав паспорт громадянина України та документи на квартиру, а ОСОБА_4 ріелтором з здачі квартири. Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_9 будучи впевненою в дійсності намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодилась взяти вказану вище квартиру в оренду. Після чого, того ж дня, приблизно о 10 годині 00 хвилин між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 був підписаний договір оренди житла від 15.11.2014 року, а саме: квартири АДРЕСА_3 та передала останньому, в якості орендної плати за перший та останній місяць, грошові кошти в сумі 10 000 гривень, а ОСОБА_5 в свою чергу передав їй ключі від квартири.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 чим спричинили останній матеріальної шкоди на загальну суму 10 000 гривень.

Крім того, 13.11.2014 року ОСОБА_5 , який вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2015 року, засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 уклав договір оренди на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що належить невідомій особі, подобово. Згодом ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань маючи бажання незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, розмістив в мережі Інтернет оголошення щодо здачі в оренду квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 , виступаючи в ролі ріелтора на ім`я ОСОБА_7 , попередньо відповідаючи на дзвінки з приводу довгострокової здачі в оренду квартир в м. Києві назначив зустріч ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , 16.11.2014 року, зустрівшись з ОСОБА_11 за вище вказаною адресою провів до квартири, де їх чекав ОСОБА_5 . Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 представився власником вказаної квартири, на підтвердження чого надав паспорт громадянина України та документи на квартиру, а ОСОБА_4 ріелтором з здачі квартири. Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_11 будучи впевненим в дійсності намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодився взяти вище вказану квартиру в оренду. Після чого, того ж дня, приблизно о 14 годині 00 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 був підписаний договір оренди житла від 16.11.2014 року, а саме: квартири АДРЕСА_3 та ОСОБА_11 передав останньому, в якості орендної плати за перший та останній місяць, грошові кошти в сумі 9 500 гривень, а ОСОБА_5 в свою чергу передав йому ключі від квартири.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_11 чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 9 500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно попередньо домовившись зі своїм знайомим ОСОБА_5 , 14.11.2014 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, він в якості ріелтера, а ОСОБА_5 , як власник квартири, зустрілися з ОСОБА_8 , який погодився на їх пропозицію про оренду житла, внаслідок чого вони підписали договір оренди житла. Потім ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 , в якості орендної плати за перший та останній місяць, грошові кошти в сумі 11 000. Крім того, 15.11.2014 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, він, як ріелтер, а ОСОБА_5 , як власник квартири, зустрілися з ОСОБА_9 , який погодився на їх пропозицію про оренду житла, внаслідок чого вони підписали договір оренди житла. Потім ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 , в якості орендної плати за перший та останній місяць, грошові кошти в сумі 10 000 гривень. Крім того, 16.11.2014 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, він, як ріелтер, а ОСОБА_5 , як власник квартири, зустрілися з ОСОБА_11 , який погодився на їх пропозицію про оренду житла, внаслідок чого вони підписали договір оренди житла. Потім ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 , в якості орендної плати за перший та останній місяць, грошові кошти в сумі 9 500 гривень.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайство/, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: