Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6953/15-к
Провадження № 1-кп/644/181/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3 ,

У присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Орджонікідзевському районному суді м.Харкова режимі відео конференції з Бориспільською виправною колонією №119 обвинувальний акт, що надійшов з прокуратури Орджонікідзевського району м.Харкова в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002651 від 10 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження м.Київ, одруженого, є волонтером Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Україниській дім», судимого 17.09.2015 року Апеляційним судом м.Києва за ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, що зареєстрований АДРЕСА_1 , по обвинуваченню за ч.1 ст.263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
09.10.2014 року ОСОБА_7 перебуваючи на шляху прямування до м. Щастя Луганської області, та маючи умисел незаконне придбання боєприпасів, незаконно придбав у невстановленої в ході судового розслідування особи гранати РГД-5 в кількості 8 штук, запали до них в кількості 8 штук та патрони в кількості 18 штук, які він в подальшому поклав під водійське сидіння свого власного автомобіля «Seat Alhambra» сірого кольору, д. н. НОМЕР_1 , та в подальшому попрямував до м. Києва.
Так, ОСОБА_7 10.10.2014 року близько 21-00 год. проїжджаючи на своєму автомобілі «Seat Alhambra» сірого кольору, д. н. НОМЕР_1 повз місто Харків, був зупинений співробітниками ДАЇ на посту ХТЗ, і маючи реальну змогу повернутися до співробітників міліції, та діючи з умислом, спрямованим на незаконне зберігання боєприпасів, ОСОБА_7 приховав наявність у нього боєприпасів. В подальшому в ході особистого огляду автомобіля «Seat Alhambra» сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , під водійським сидінням співробітники міліції виявили та вилучили 8 металевих предметів, схожих на гранати РГД-5. 8 запалів ЗРГМ, 17 патронів калібру 5,45 та 1 патрон калібру 7,62, які останній незаконно зберігав, не маючи передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 506 від 25 жовтня 2014 року представлені на дослідження 17 патронів - є боєприпасами заводського виготовлення - військовими проміжними патронами калібру 5,45 мм (5,45x39 АК), призначеними для стрільби з автоматичної зброї системи Калашникова й іншої зброї відповідного калібру й типорозміру патронника, та наданий 1 патрон - є боєприпасом заводського виготовлення - військовим проміжним трасируючим патроном калібру 7,62 мм (7,62x39 АК), призначеними для стрільби з автоматичної зброї системи Калашникова й іншої зброї відповідного калібру й типорозміру патронника.
Згідно висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 498 від 31.10.2014 року представлені на дослідження предмети є корпусами гранат РГД-5, в корпусі кожної з яких міститься заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 100- 115 грамів, та запалами УЗРГМ до ручних гранат, в кожному з яких міститься заряд комбінованої вибухової речовини - ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грама, та ТЕН або гексоген, масою 1 грам, які у зібраному стані відносяться до категорії боєприпасів.
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Сутність вимог ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому було роз`яснена. Зазначав, що він кається, це була його громадянська позиція. Суду пояснив, що 09.10.2014 року він перебував в м.Щастя Луганської області де приймав участь в бойових діях, також був волонтером. Від свого однокласника отримав відповідні вибухові пристрої та патрони, поклав їх під водійське сидіння свого автомобіля, дійсно не мав дозволу на перевезення відповідних боєприпасів, мав намір передати іншим бійцям на сусідньому блокпосту, але забув, на в`їзді до м. Харкова на посту ДАІ все було вилучено. Каявся у вчиненому, просив врахувати обставини справи та дані про його стан здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, тобто зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений на момент вчинення інкримінованого правопорушення в силу ст.89 КК України не був судимий, станом на день розгляду справи відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Апеляційного суду м.Києва від 17.09.2015 року, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, є волонтером Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Україниській дім», має ряд хронічних захворювань, має постійне місце реєстрації, одружений, на його утримання перебувають дружина-інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире розкаяння у скоєному. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення 09.10.2014 року, на момент розгляду справи він відбуває покарання за вироком Апеляційного суду м.Києва від 17.09.2015 року за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років 6 місяців за вчинені кримінальні правопорушення 11.11.2014 року, тобто покарання повинно призначатись з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

З обвинуваченого підлягає стягненню сума витрат на проведення судово-балістичної експертизи №506 від 25.10.2014 року та судової комплексної вибухотехнічної експертизи №498 від 31.10.2014 року, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку встановленому ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає. Строк відбуття покарання обраховувати з 24 березня 2016 року , тобто з моменту затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупності злочинів, за які ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду м.Києва від 17.09.2015 року за ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 24 березня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави /код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м.Харкова/ за проведення судово-балістичної експертизи №506 від 25.10.2014 року в розмірі 733 гривні 50 копійок, за проведення судової комплексної вибухотехнічної експертизи №498 від 31.10.2014 року в розмірі 3224 гривні 50 копійок, а всього 3958 ( три тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2. ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1