Провадження № 1-кп/520/157/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника КМСД ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004617 від 17.08.2013 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ірмашлі Шамкірської області р. Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 16 серпня 2013 року близько 19.30 години знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до ОСОБА_12 та використовуючи малозначний привід розпочали з ним суперечку, в ході якої ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_13 один удар головою в область верхньої губи, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна верхньої губи та преддвір`я порожнини рота в області верхньої губи.
У судовому засіданні ОСОБА_10 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що дійсно в ході конфлікту наніс потерпілому ОСОБА_14 один удар головою в область верхньої губи.

Вчинення ОСОБА_10 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується свідченнями допитаних у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтвердили факт вказаних дій ОСОБА_10 , та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 були кваліфіковані по ст. 121 ч. 2 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Однак, після дослідження всіх представлених доказів, висновку експерта № 1114 від 11.06.2014 року, згідно якого садна верхньої губи і передвір`я порожнини рота в області верхньої губи не були небезпечними для життя та самі по собі мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, допиту експерта у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_10 наніс потерпілому тільки один удар головою в область верхньої губи, який не міг бути спричинений групою осіб, тим самим спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження, в зв`язку з чим прокурор у судовому засіданні змінив обвинувачення ОСОБА_10 , кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні 04 липня 2014 року потерпілий ОСОБА_14 відмовився підтримувати обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні 30 вересня 2014 року законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 Сухачов ОСОБА_18 заявив, що бажає підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі за ч. 2 ст. 121 КК України, так як не згоден з висновком експерта № 1114 від 11.06.2014 року, однак ніяких інших доводів не навів.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора, в якому він кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 125 КК України, ґрунтується на фактичних обставинах справи, а доводи законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 Сухачова ОСОБА_18 є неспроможними, такими, що не знайшли свого підтвердження в досліджених матеріалах справи та суперечать їм, в зв`язку з чим суд не може прийняти їх до уваги.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Дійсно ОСОБА_10 вчинив злочин невеликої тяжкості у неповнолітньому віці, щиросердно розкаявся у скоєному, навчається та став на шлях виправлення.

За таких обставин суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню і до обвинуваченого можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у зв`язку з чим ОСОБА_10 підлягає передачі під нагляд його матері ОСОБА_5 , яка не заперечує проти цього, позитивно характеризується та займається суспільно корисною діяльністю.

У кримінальному провадженні прокуратурою Київського району м. Одеси в інтересах "Одеської обласної дитячої клінічної лікарні" подано позов про відшкодування понесеної шкоди у сумі 2611 грн. 18 коп. на лікування потерпілого ОСОБА_14 .

Відповідно до ст. 119 ч. 3 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Однак зазначений позов не містить підпису прокурора Київського району м. Одеси ОСОБА_19 (т.1 а.п. 137-138).

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли вона подана без дотримання порядку, визначеного ч. 3 ст. 118 ЦПК України. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що зазначену позовну заяву необхідно повернути прокурору Київського району м. Одеси та одночасно роз`яснити останньому право пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.

Крім цього, у кримінальному провадженні законним представником потерпілого ОСОБА_14 Сухачовим ОСОБА_18 подано позов про відшкодування законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 . ОСОБА_5 матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної її сином потерпілому (т. 2 а.п. 29-31, 78).

Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечно діяння.

Таким чином, діючим кримінально-процесуальним законодавством не передбачено подання та розгляд цивільного позову щодо особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння до досягнення віку кримінальної відповідальності, а також до особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану такою особою.

З огляду на вищенаведене зазначений позов законного представника потерпілого у частині, що стосується вимог до ОСОБА_5 , не може бути розглянутий та підлягає поверненню позивачу. Разом з тим суд роз`яснює ОСОБА_6 , що він має право пред`явити позов про відшкодування завданої шкоди у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 485, 493, 497 КПК України, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 125 ч. 1 КК України, застосувавши до нього заходи виховного характеру.

Передати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_5 на строк 1 (один) рік з дня набрання даною ухвалою чинності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 закрити.

Цивільний позов прокуратури Київського району м. Одеси в інтересах "Одеської обласної дитячої клінічної лікарні" повернути прокурору Київського району м. Одеси та одночасно роз`яснити право звернутись з позовом у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_14 Сухачова ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернути ОСОБА_6 з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали, роз`яснивши останньому право звернутись з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1