АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1012/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора

власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

а саме: мобільний телефон «Айфон» 6, ІМЕІ НОМЕР_1 , 24 купюри номіналом 200 грн., 30 купюр номіналом 50 грн., одна купюра номіналом 20 грн., одна купюра номіналом 10 грн., одна купюра номіналом 2 грн., три купюри номіналом 1 грн., одна купюра іноземної валюти номіналом 20 шекелей, картки «Brand Sport», «Aroma Kava», «GRAFIT», «Deep BAR», «Fishka», «OKKO», «Shell»;

гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

а саме: мобільний телефон «Айфон 5» ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон «Нокіа 6303», чорного кольору, коричневий гаманець в середині якого знаходяться грошові кошти з номіналом купюр: 500 грн., одна купюра номіналом 100 грн., одна купюра номіналом 100 грн., дві купюри номіналом 20 грн., одна купюра номіналом 10 грн, дві купюри номіналом 5 грн., три купюр номіналом 1 грн., 4 купюри номіналом 1 грн., портмоне синьо-червоного кольору, в середині якого знаходяться чотири купюри номіналом 100 грн., 2 купюри номіналом 2 грн., та одна купюра номіналои 1 грн.;

гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

а саме: портмоне чорного кольору в середині якого знаходиться посвідчення водія, талон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; мобільний телефон «Айфон 5С» ІМЕІ НОМЕР_3 , два ключа, один з яких з логотипом «Хонда».,

з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інших речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши, що дані речі та документи мають істотне значення як речові докази у кримінальному провадженні, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у даному кримінальному провадженні.

Так представник зазначає, що особам, на майно яких накладено арешт, повідомлення про підозру не вручено, вказані особи в статусі підозрюваних не перебувають, що, на думку апелянта, вказує на відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя жодним чином не мотивував своє рішення в частині розгляду клопотання слідчого без виклику у судове засідання власників майна.

Далі апелянт звертає увагу суду на той факт, що слідчим не доведена необхідність накладення арешту на майно, що, на думку апелянта, мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Крім того, адвокат зазначає, що кримінальне провадження порушено за ч. 2 ст. 190 КК України, яка не передбачає такий вид покарання як конфіскація майна і не входить до переліку статей, закріпленого в статті 96-1 КК України, що регулює порядок спеціальної конфіскації.

У підсумку автор апеляційної скарги вказує про відсутність у даному провадженні ризиків визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце.

Одночасно представник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропуску такого строку зазначає, що оскаржувану ухвалу постановлено без виклику у судове засідання власників майна, а з текстом ухвали представник ознайомився лише 07 лютого 2017 року за допомогою Єдиного реєстру судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власників майна та їх представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000205 від 11.01.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
11.01.2017 року слідчий Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 , звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушенні відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інших речей чи документів, які мають суттєве значення, для встановлення важливи обставин, у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12.01.2017 року дане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, щовласники майна та їх представник в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, про наявність оскаржуваної ухвали дізналися 07 лютого 2017 року, а з апеляційною скаргою звернулися на наступний день, а саме 08 лютого 2017 року, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Так, як вбачається з матеріалів провадження, слідчий ОСОБА_10 звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на зазначене у клопотанні майно є відшукання та вилучення предметів, якими вчинено кримінальне правопорушення слідів кримінального правопорушення, одягу на якому присутні сліди кримінального правопорушення.

Разом з тим, вимоги ч. 2 ст. 170 КПК України такої мети не містять.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Тобто, звертаючись до суду з клопотанням щодо арешту майна, слідчий мав чітко навести мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою, що у цьому випадку зроблено не було.
Крім того, матеріали долучені до клопотання слідчого на його обгрунтування, містять лише рапорт та протоколи огляду місця події, що вказує на невідповідність клопотання вимогам статті 171 КПК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя на ці порушення слідчого уваги не звернув та задовольнив клопотання, без відповідного обґрунтування такого рішення, не зазначивши при цьому конкретну мету накладення арешту, хоча мав би повернути таке клопотання слідчому з метою усунення недоліків, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України.
Відсутність чіткого визначення мети арешту не дає можливості для вирішення питання про арешт майна, який при викладених у клопотанні обставинах порушуватиме баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Також з матеріалів доданих слідчим до клопотання не вбачається на якій правовій підставі було проведено обшук володіння особи та особистий обшук саме осіб, майно яких було вилучено.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч.2 ст.404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 та накладено арешт на майно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 ,по накладенню арешту на майно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучене в ході проведення обшуку вищевказаних осіб в приміщенні кабінету № 212 розташованому за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 109, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4