Справа № 545/1183/17
Провадження № 1-в/545/302/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта середня, раніше судима: 24.02.2003 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.187 ч.3, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена умовно-достроково на 10 міс. 10 днів; 08.10.2008 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.185 ч.2, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки; 17.06.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.198 КК України до 2 років позбавлення волі; 02.08.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 2 р. 6 міс. позбавлення волі. Звільнена 07.06.2013 року умовно-достроково на 7 місяців 25 днів; засуджена: 13.10.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. 10.02.2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова на підставі ст.72 ч.5 КК України, ст.1 ч.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зараховано у строк основного покарання період з 13.10.2015 року по 24.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И В:
Адміністрація НВК №65 звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_4 , оскільки остання своєю поведінко і ставленням до праці довела виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Від засудженої надійшла заява про розгляд подання у її відсутності.
Представник адміністрації надав заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримав, прохав задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що 22.06.2016 року та 24.11.2016 року рішенням комісії відмовлено ОСОБА_4 в зміні умов тримання, як такій, що не стала на шлях виправлення; за період відбуття покарання мала лише одну подяку, також, є особою, яка неодноразово судима та відносно якої не раз було застосовано умовно-дострокове звільнення, проте висновків належних не зробила і продовжувала вчиняти злочини, тому вважає, що до неї на даний час не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена 13.10.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. 10.02.2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова на підставі

ст.72 ч.5 КК України, ст.1 ч.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зараховано у строк основного покарання період з 13.10.2015 року по 24.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбула 2/3 частини призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у НВК-65 засуджена ОСОБА_4 стягнень не мала, проте мала лише одне заохочення 07.03.2017 року.
З наданої характеристики вбачається, що 22.06.2016 року та 24.11.2016 року рішенням комісії відмовлено засудженій ОСОБА_4 в зміні умов тримання, як такій, що не стала на шлях виправлення; за період відбуття покарання мала лише одну подяку, також є особою, яка неодноразово судима та відносно якої не раз було застосовано умовно-дострокове звільнення, проте висновків належних не зробила і продовжувала вчиняти злочини.
Аналіз динаміки поведінки засудженої ОСОБА_4 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1