№ 760/1356/16-к
№ 1-кс/760/22/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30. 01. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення детектива НАБУ щодо здійснення досудового розслідування в рамках застосування примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення детектива НАБУ щодо здійснення досудового розслідування в рамках застосування примусових заходів медичного характеру.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.

Детектив в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Так, частина 3 ст. 306 КПК України передбачає розгляд скарг на дії слідчого за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу.

Чинне кримінально-процесуальне законодавство України не передбачає можливості розгляду скарги за відсутності заявника.

Разом з тим, скаржник та його представник у судове засідання не з`явились, причини своєї неявки не повідомили.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.
Заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.
За таких обставин, неявка без поважної причини особи, яка подала скаргу, свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги та недоведення вказаних у ній обставин.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з принципів змагальності і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. ст. 7, 22, 26 КПК України, оскільки особа, яка подала скаргу не підтримує вимоги скарги, з яким звернулась, слідчий суддя вважає відсутніми підстави, для розгляду даної скарги по суті.
Разом з цим, оскільки положеннями КПК України залишення без розгляду скарг не передбачено, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з формальних підстав, не вирішуючи її по суті, що не позбавляє можливості скаржника повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 303, 305-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1