АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/8227/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1009/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

його представника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

його захисника адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 640/8227/16-к за обвинуваченням ОСОБА_9 в кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 1 грудня 2016 року,
УСТАНОВИЛА :

Вироком Київського районного суду міста Харкова від 1 грудня 2016 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою технічною освітою, безробітного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винним і засуджено: за ч. 1 ст. 135 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 04 квітня 2016 року, тобто з дня фактичного затримання. Зараховано час перебування під вартою з 06 квітня 2016 року в час відбуття покарання, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком законної сили. Задоволено цивільний позов ОСОБА_7 . Стягнуто з ОСОБА_9 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6888,81 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000000,00 грн., а загалом стягнуто 3006888,81 грн. Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати кримінального провадження за проведення експертизи ХНДЕКЦ в розмірі 1055,52 грн. Вирішено долю речового доказу.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 просить вирок змінити в частині призначеного покарання за ч.2 ст.286 КК України у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Просить призначити обвинуваченому покарання за частиною 2 статті 286 КК України яке є співрозмірним його діянням, та особі обвинуваченого у виді 5 років позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.
Сам обвинувачений в апеляційній скарзі просить пом`якшити покарання в виді позбавлення волі, а позбавлення права замінити на штраф.
Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілого, його представника, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_9 03 квітня 2016 року близько 23:10 год., керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «MG 6 Hatchback», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , рухаючись по вул. Героїв Праці в напрямку вул. Барабашова міста Харкова, в районі будинку № 7 грубо порушив вимоги пп.8.7.3. е), 8.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП, та згідно з якими: «сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка в цей час рухалась по регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору зправа-наліво по ходу його руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була доставлена до ХМКЛ НШМД ім. Мєщанінова, де ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень померла. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 86-Ат/16 причиною смерті ОСОБА_12 стала тяжка тупа травма тіла з пошкодженням внутрішніх органів та переломів кісток скелету, яка ускладнилася декомпенсированим травматичним шоком. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 полягали в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, проігнорував те, що на регульованому пішохідному переході, до якого він наближався, для нього включений червоний сигнал світлофору, а по ходу його руху рухався пішохід ОСОБА_12 , не вжив заходів щодо зупинки транспортного засобу та скоїв на останню наїзд, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім того, ОСОБА_9 03.04.2016 року близько 23:10 год. після наїзду на пішохода в районі буд. АДРЕСА_2 , суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілу ОСОБА_12 в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людині, що перебуває у небезпечному для життя стані, та маючи можливість надати таку допомогу, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, свідомо залишивши пішохода ОСОБА_12 в небезпечному для життя становищі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та пред`явлений цивільний позов визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини, визнані судом установленими. В апеляційному порядку обставини події і правильність кваліфікації дій обвинуваченого не оспорені.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, дотримавсь вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України, згідно яких суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції повністю виконав ці вимоги кримінального закону і призначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру, ступеню тяжкості злочину, даних про особи, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд правомірно визнав щире каяття та добровільне часткове відшкодування шкоди.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання, визнано вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції також правильно дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів тільки в умовах ізоляції від суспільства та з позбавленням спеціального права.
Правильно на момент ухвалення вироку застосовано і вимоги ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При цьому, колегія суддів виходить з вимог ст.5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Київського районного суду міста Харкова від 1 грудня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати обвинуваченому в строк покарання попереднє ув`язнення з 6 квітня 2016 року по 20 червня 2017року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15