Справа № 342/193/15-к
Провадження № 11-кп/779/370/2017
Категорія ст.164 ч.1КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000044 за апеляційними скаргами прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано Франківської області, ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Городенківського районного суду Івано Франківської області від 08 червня 2017 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 164 ч.1 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно технічною освітою, розлученої, не працюючої, раніше не судимої, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано Франківської області, ОСОБА_10 не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає даний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченої, яка хоч і вчинила злочин невеликої тяжкості, проте за місцем проживання характеризується посередньо, в сім`ї поводиться неврівноважено, зі сторони її матері були звернення до сільської ради з приводу поведінки дочки. Просить вирок Городенківського районного суду від 08.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0000044 стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 за ст. 164 ч.1 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі вважає, вирок Городенківського районного суду незаконним і таким, який підлягає скасуванню так як в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, оскільки відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, суду стороною обвинувачення не представлено доказів злісного не виконання рішення суду та наявності в обвинуваченої реальної можливості виконання даного рішення, не представлено доказів систематичного, тривалого і наполегливого ухилення від сплати аліментів на утримання дочки. Окрім цього зазначає, що суд при оцінці доказів показання свідків та обвинуваченої, які свідчили в користь обвинуваченої відхилив, натомість прийняв до уваги показання свідків та потерпілого, які є сумнівними та суперечливими. Просить вирок Городенківського районного суду Івано Франківської області відносно ОСОБА_8 від 08.06.2017 року скасувати а провадження закрити за недоведеністю в її діях складу кримінального правопорушення.

За вироком суду ОСОБА_8 , визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначено їй покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 злісно ухилялася від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), злочин вчинено при таких обставинах.

Згідно виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2014 року по справі № 342/704/14-ц ОСОБА_8 зобов`язана з 04.06.2014 р. сплачувати аліменти на користь жителя с. Новоселівка Городенківського району ОСОБА_11 , на утримання дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку/доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 злісно ухилялась. Працюючи неофіційно продавцем на виносній торгівлі в кіоску, що знаходиться в АДРЕСА_2 , біля кафе «Едем» підприємця ОСОБА_13 , отримуючи на протязі з червня 2014 р. до 20 лютого 2015 р. заробіток в сумі 1000-1100 грн., ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що 24.06.2014 року судом винесено рішення про стягнення з неї в користь ОСОБА_11 аліментів на утримання дочки ОСОБА_14 , будучи обізнаною, що на підставі виконавчого листа по справі № 342/704/14-ц, виданого 24 червня 2014 року Городенківським районним судом, відділом державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження, і що згідно згаданого виконавчого листа вона зобов`язана сплачувати аліменти в користь ОСОБА_11 на утримання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_12 , в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку/доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, не реагуючи на попередження від 18.08.2014 р. зі сторони ВДВС в Городенківському районі про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, та незважаючи на неодноразові звернення стягувача ОСОБА_11 , від сплати встановлених рішенням суду аліментів злісно ухилялася, не сплачувала їх. Внаслідок чого загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 20.02.2015 року становила 6567,98 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме: заборгованість за період з 04 червня по 31грудня 2014 року - 2451 грн., заборгованість за період з 01 січня по 20 лютого 2015 року - 1296,56 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, щодо апеляційної скарги поданої прокурором заперечили, оскільки вважають її безпідставною та необгрунтованою;

- прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу просив її задовольнити, з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 заперечив просив залишити її без задоволення;

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, яким дана належна правова оцінка.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що в діях її підзахисної ОСОБА_8 немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, так як стороною обвинувачення не представлено доказів злісного не виконання рішення суду та наявності в обвинуваченої реальної можливості виконання даного рішення, систематичного, тривалого і наполегливого ухилення від сплати аліментів на утримання дочки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції беручи до уваги показання потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обґрунтовано прийняв їх як докази винуватості обвинуваченої, і після безпосереднього дослідження, давши їм належну правову оцінку, прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_8 покарання не дотримався вимог ст. ст. 50,65 КК України, а саме не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченої, яка хоч і вчинила злочин невеликої тяжкості , проте за місцем проживання характеризується посередньо, в сім`ї поводиться неврівноважено, зі сторони її матері були звернення до сільської ради з приводу поведінки дочки.

Однак, на думку колегії суддів призначаючи покарання обвинуваченій суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання. Вчинений злочин за ст. 164 ч.1 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, і судом призначено покарання з врахуванням реальних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Проте, судом першої інстанції було враховано, що обвинувачена ОСОБА_8 раніше не судима, в наркологічному і психоневрологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання згідно виданої 19.02.2015 року характеристики, характеризується посередньо, в сім`ї поводиться неврівноважено, зі сторони її матері були звернення до сільської ради з приводу поведінки дочки.

Призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_8 є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України тому доцільності в призначенні більш суворого покарання колегія не вбачає.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора з приводу невідповідності призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої в наслідок м`якості спростовуються висновками наведеними у вироку суду першої інстанції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено апеляційних підстав передбачених ст. 409 КПК України для скасування вироку суду та постановлення нового, а тому подана апеляційна скарга прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано Франківської області, ОСОБА_10 є необгрунтованою, а покарання судом першої інстанції призначене без порушень кримінального та кримінального процесуального закону. Як і не встановлено підстав, передбачених ст. 417 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження, згідно заявленої апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 .

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано Франківської області, ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Городенківського районного суду Івано Франківської області від 08 червня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано Франківської області, ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити - без задоволення, вирок Городенківського районного суду Івано Франківської області від 08 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5