У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратура Закарпатської області щодо невнесення ним відомостей до Єдиного реєстру кримінальних правопорушень і відмови приступити до розслідування по факту привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, поєднані з особливо великим розміром, тобто за ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, тобто за службову підробку документів, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність прокурора Закарпатської області, яка полягає в невнесенні ним відомостей до Єдиного реєстру кримінальних правопорушень і відмови приступити до розслідування по факту привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, поєднані з особливо великим розміром, тобто за ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, тобто за службову підробку документів.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що 29 вересня 2016 року звернувся із заявою до прокурора Закарпатської області про вчинення кримінального правопорушення. У вказаній заяві ОСОБА_3 повідомляв про вчинення ОСОБА_4 та працівниками Берегівського районного суду кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ст. 388 КК України, що полягають в прихованні наявності заборони на відчуження майна і не направлення постанови про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до реєстраційної палати та інших контролюючих відомств.

Як стверджує скаржник, 30.09.2016 року в прокуратурі Закарпатської області він отримав усну відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. Тому просить суд зобов`язати прокурора Закарпатської області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по вищевказаних фактах.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити та зобов`язати внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР, вказані ним в заяві від 29.09.2016 року.

Представник прокуратури Закарпатської області до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України - підставою кримінальної відповідальності, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналізуючи норми закону, суд вважає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013 року, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, заява скаржника від 29.09.2016 року за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину. Така не містить фактичних обставин для внесення відомостей до ЄРДР, як злочин, по яких необхідно провести досудове розслідування, як вимагає КПК України. Скаржником у цій заяві наводяться лише власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину, в той час коли в ній не зазначено про наслідки передбачені ст.366 КК України.

Частина 5 статті 191 КК України передбачає відповідальність за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах. Проте в заяві від 29.09.2016 року не зазначено жодної ознаки зловживання службовим становищем ОСОБА_4 чи іншими особами (порушення своїх повноважень, використання організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій всупереч інтересам служби, отримання майна за фіктивними документами тощо). Крім того, предметом вказаного злочину, може бути лише майно, яке було ввірене особі чи було в її віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні особи, яка була наділена правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна.

Отже, зі змісту скарги, яка є предметом розгляду, не зрозуміла її суть; вимоги скаржника не містять будь-яких підтверджуючих даних; відсутня суспільна небезпека відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КК України та відсутні обставини, які свідчать про вчинення злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що уповноважені особи прокуратури Закарпатської області при розгляді звернень скаржника діяли у межах повноважень, встановлених Кримінально-процесуальним кодексом України та положенням про порядок ведення ЄРДР, та у спосіб, що передбачений Законом.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307, 309 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратура Закарпатської області щодо невнесення ним відомостей до Єдиного реєстру кримінальних правопорушень і відмови приступити до розслідування по факту привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, поєднані з особливо великим розміром, тобто за ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, тобто за службову підробку документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1