Справа №522/47/17
Провадження № 1-кс/522/34/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника - адвоката ОСОБА_3 , представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

У С Т А Н О В И В:
Представник - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування доводів клопотання посилається на наступне.

Приморським ВП ГУНП України в м.Одесі в Одеській області здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0009225 від 23.10.2014 року.

24 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 було частково задоволено клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про тимчасовий доступ та арешт майна. Накладено арешт на бурову установку BAUER BG -20V, 2007 року випуску, б/у, серійний номер 639/1279, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначена ухвала суду була прийнята без участі власника майна, крім цього, судом не було повно з`ясовано та встановлено всіх обставин, що призвело до невірного застосування процесуальних норм.

В тексті ухвали судом зазначено, що згідно клопотання та наданих матеріалів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані потерпілими та цивільними позивачами у кримінальному провадженні №0009225, та бурова установка BAUER BG-20V, 2007 року випуску, є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, у зв`язку із чим судом зазначено, що наявні правові підстави, передбачені ч.3 ст.170 КПК України, для накладання арешту на зазначене майно. Проте, при цьому не враховано положення ч.4 ст.55 КПК України яка вказує, що потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. В свою чергу у наданій копії цивільного позову ОСОБА_8 просить стягнути на його користь завдану йому моральну шкоду діючи як директор TOB «Група компаній Главстрой». Крім цього, в своїй позовній заяві ОСОБА_8 належним чином не зазначає виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також жодним чином не зазначає докази які б підтверджували викладені ним обставини. Тобто поданий ним цивільний позов не відповідає встановленим вимогам та не є належним документом який може породжувати правові насідки. Також в поданих до суду матеріалах на підставі яких він приймав рішення відсутні відомості стосовно пред`явлення комусь підозри чи обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, що унеможливлює застосування положень КПК, щодо накладення арешту в якості забезпечення цивільного кодексу. Із описової частини ухвали суду а також її висновків не зрозуміло чому задовольняється клопотання ОСОБА_7 оскільки дана особа взагалі не має жодного відношення до об`єкту арешту, в матеріалах провадження відсутні будь які відомості, щодо взаємозв`язку між буровою установкою BAUER BG-20V, 2007 року випуску та ОСОБА_7 .. Крім того, в матеріалах провадження наявна копія свідоцтва від 22.12.2008 року про реєстрацію технологічного ТЗ, а саме бурову установку BAUER BG-20V, 2007 року випуску, згідно якого власником зазначеної установки є ТОВ «Унікредит Лізинг». При цьому ТОВ «Група компіній Главстрой» користувалась об`єктом лізингу як лізингоодержувач, однак, не набуло право власності на об`єкт лізингу.

В свою чергу ОСОБА_5 є власником арештованого майна - бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року випуску, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 грудня 2015 року, яку він придбав у TOB «Унікредит Лізинг».

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник чи законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна , якщо вони доведуть , що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Враховуючи викладене, представник власника майна вважає, що у застосуванні арешту вищевказаного майна , відповідно до ст.174 КПК України, відпала необхідність.

В судовому засіданні представник адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі.

Представник ТОВ « Группа компаній Главстрой» та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, посилаючись на наступне.

ОСОБА_8 є засновником та директором ТОВ «Група компаній «Главстрой». До складу учасників було включено ОСОБА_9 із розподілом статутного капіталу товариства на частки по 50 % кожному з них. 17.08.2012 року TOB «Група компаній «Главстрой» уклало з TOB «УніКредит Лізинг» (27.01.2017 року назву даного товариства змінено на TOB «НЕОС ЛІЗИНГ») договір фінансового лізингу №4106Г12/00, предметом якого є бурова установка Bauer BG-20V, б/у 2007 року випуску, номер 1279. На підставі акта приймання-передачі від 17.08.2012 р. лізингодавець передав, а TOB «Група компаній «Главстрой» прийняло вказаний вище предмет фінансового лізингу відповідно до договору. Після двох років експлуатації бурової установки та виникнення між ОСОБА_8 та другим учасником TOB «Група компаній «Главстрой» ОСОБА_9 корпоративного конфлікту, він довідався про факт укладання 13.08.2014 року між TOB «УніКредит Лізинг», TOB «Панстрой» і нібито TOB «Група компаній «Главстрой» договору про переведення боргу та передання прав та обов`язків. Між тим, рішення загальних зборів TOB «Група компаній «Главстрой», яке оформлено протоколом від 13.08.2014 року, насправді не приймалося, загальні збори учасників не скликалися і не проводилися, а підпис ОСОБА_8 як учасника товариства на даному протоколі підроблений. Отже бурова установка вибула з володіння TOB «Група компаній «Главстрой» незаконним шляхом, факт підробки цих документів підтверджується висновком експерта від 28.12.2016 р. №19331/19332/16-32, який має бути витребуваний та досліджений слідчим суддею. Дана бурова установка, після укладення підроблених документів була поспішно вивезена, так званими новими користувачами, на територію республіки Молдова де і зараз знаходиться та також проходить як речовий доказ та об`єкт злочину. Таким чином на теперішній час для скасування арешту не має правових підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши клопотання та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та накладено арешт на бурову установку BAUER BG -20V, 2007 року випуску, б/у, серійний номер 639/1279, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Досудове слідство на теперішній час не закінчено У вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є потерпілими та цивільними позивачами.

В судовому засіданні з пояснень представника потерпілого встановлено, що на даний час вказана бурова установка є безпосереднім предметом розслідуваного злочину, арешт на яку накладено з метою забезпечення поданого цивільного позову. Крім цього, на час розгляду клопотання достовірно не встановлено власника бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року випуску, б/у, серійний номер 639/1279, оскільки відповідно до наказу №92 від 28.01.2016 року ГУ Держпраці в Одеській області реєстрація вказаного технологічного транспортного засобу скасована.

Отже, на цей час скасування арешту зазначеного майна є передчасним.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя:

17.03.2017