АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/279/17 Справа № 703/3081/16-к Категорія: ч. 2 ст. 78 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 діючий в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладанням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу МРВ КВІ, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року було скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2016 року і направлено його для відбування покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року захисник ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання начальника Смілянського міськрайонного відділу КВІ ДПтСУ в Черкаській області відмовити.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 та його захисника про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Начальник Смілянського міськрайонного відділу КВІ ДПтСУ в Черкаській області ОСОБА_9 своє подання мотивував тим, що ОСОБА_7 з правилами відбування покарання ознайомлений під розпис 13 жовтня 2016 року при постановці на облік у Смілянському МРВ КВІ йому було роз`яснено зміст статей ч. 2 ст. 78 КК України, ст.ст. 164, 166 КВК України, а також наслідки, які настають в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом та порушення правил та умов відбування покарання. Однак, засуджений ОСОБА_7 допускає невиконання покладених на нього згідно ст. 76 КК України обов`язків, а саме 15 листопада 2016 року без поважних причин не з`явився до МРВ КВІ на встановлену згідно вироку суду реєстрацію, тим самим пропустивши 1 реєстраційний день, за що його було письмово попереджено та доведено правила та умови відбування покарання.

Наведені доводи не знаходять свого підтвердження у матеріалах, що надані КВІ до суду. Зокрема, до матеріалів не долучено розписку із роз`ясненням змісту ст. 78 КК України, ст. ст. 164, 166 КВК України, про існування якої як доказу умисного ухилення від виконання обов`язків, покладених на засудженого судом.

В матеріалах справи наявна лише постанова від 13 жовтня 2016 року про встановлення днів явки на реєстрацію, якою засудженого зобов`язано з`являтися до органів КВІ кожного першого та третього понеділка місяця.

Дані обставини викликають сумнів щодо обізнаності засудженого в колі обов`язків, які покладені на нього згідно вироку суду, окрім обов`язку з`являтися на реєстрацію.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, КВІ застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно розділу 5, підпунктів, 5.3., 5.4. Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

Проте, у матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Так, зокрема згідно листка реєстрації, ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію один раз, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає таке одне порушення як ухилення від неявки на реєстрацію.

Крім того, притягнення ОСОБА_7 неодноразово до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, на думку колегії суддів є тими правопорушеннями, що не вказують на поведінку останнього, як особи, що схильна до порушення громадського порядку, а й відтак не бажання його виправлення в умовах не ізоляції від суспільства.

Таким чином, ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні клопотання КВІ, як така, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 діючого в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання Смілянського МРВ КВІ управління ДПтСУ в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Звільнити з під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зали апеляційного суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :