Справа № 359/1256/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/625/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 13.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області у лютому 2017 року звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року у задоволенні клопотання засудженого відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання не довів свого виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно -дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подане ним клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити. Підставою для скасування судового рішення апелянт зазначає невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений посилається на неврахування судом першої інстанції обставин, які свідчать про його виправлення за час відбування покарання, а саме: наявність заохочення, відсутність стягнень, факт працевлаштування у місці відбування покарання, незважаючи на інвалідність, а саме відсутність чотирьох пальців на лівій руці. З приводу однієї з підстав відмови судом у задоволенні поданого засудженим клопотання, а саме, що засуджений ОСОБА_7 не бере участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи, апелянт стверджує про те, що йому ніхто не пропонував взяти участь у роботі таких організацій. Таким чином, апелят вважає, що остаточно довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідного строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_7 відбуває покарання, призначене йому вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць. Відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості вказаний злочин є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до зазначеного вироку суду, на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_7 було приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2012 року, за яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, під час якого ОСОБА_7 і вчинив новий злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Із вказаних вище вироків видно, що ОСОБА_7 визнавав свою вину повністю у вчиненні інкримінованих злочинів та щиро каявся.

Згідно із характеристикою від 01 лютого 2017 року, яка міститься в матеріалах провадження та особової справи засудженого, виданою установою виконання покарань, ОСОБА_7 протягом відбутої частини покарання не довів свого виправлення та не заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Однак, висновок установи виконання покарань, викладений у характеристиці засудженого ОСОБА_7 про те, що останній не довів свого виправлення, не узгоджується зі змістом вказаної характеристики, відповідно до якої ОСОБА_7 під час перебування в Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, в Бориспільській виправній колонії №119 відбуває покарання з 04 квітня 2015 року, зарекомендував себе посередньо, має одне заохочення, стягнень не має, на даний час не працевлаштований на виробництві установи у зв`язку з відсутністю виробничого навантаження, намагається дбайливо ставитися до майна установи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

При цьому, зазначені у характеристиці засудженого ОСОБА_7 доводи про те, що останній не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій, не є належним чином обґрунтованими, так як в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 відсутнє підтвердження про його обізнаність щодо існування таких програм і організацій та можливість участі в них.

Відповідно до характеристики від 10 серпня 2016 року, виданою установою виконання покарань, що міститься в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 , останній став на шлях виправлення, зарекомендував себе позитивно, працевлаштований на дільниці пошиття, відношення до праці добре.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 обчислюється з 28 січня 2015 року, кінець строку відбування покарання 28 січня 2018 року, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2015 року по 26 лютого 2015 року. Станом на 07 квітня 2017 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_7 становить 9 місяців 21 день.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що в цілому ОСОБА_7 за місцем відбування покарання характеризується позитивно. На даний час засуджений ОСОБА_7 не працевлаштований з незалежних від нього причин, до цього працював на виробництві установи відбування покарання, незважаючи на фізичну ваду (відсутність чотирьох пальців на лівій руці).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбутий ним строк покарання узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, а тому засуджений ОСОБА_7 підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 не надав належну оцінку доказам та не прийняв до уваги зазначені вище обставини, які могли істотно вплинути на його висновки, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, у зв`язку з чим ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.409 КПК України, з ухваленням судом апеляційної інстанції нової ухвали відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України, засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2015 року, на невідбутий строк 7 (сім) місяців 14 (чотирнадцять) днів.

Судді:

_______________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4