Провадження № 1-кс/317/665/2017
Справа № 317/1960/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000996, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2017 р., за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Клопотання мотивоване тим, що 04.07.2017 р., приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, знаходячись у гумову човні зеленого кольору невстановленої марки та моделі, на Каховському водосховищі р. Дніпро поблизу с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», які затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р., займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою ліскової сітки, під час якого незаконно виловив 1 особину «Сазана», 1 особину «Сома», 3 особини «Карася», 54 особини «Плітки», 13 особин «Окуня», 3 особини «Плоскирки», 2 особини «Судака» та 1 особину «Рака», чим завдав істотну шкоду рибному господарству України.
28 липня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Після вручення повідомлення про підозру, під час допиту підозрюваний ОСОБА_7 від дачі будь-яких показів на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.
Надалі, 31.07.2017 р. захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 , надала до органу досудового розслідування клопотання щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Того ж дня воно задоволено слідчим та захиснику ОСОБА_5 надано доступ до матеріалів, з якими вона особисто була ознайомлена в повному обсязі.
Крім того, 01.08.2017 р. захисником підозрюваного ОСОБА_7 , адвокатом ОСОБА_5 , в черговий раз надано до органу досудового розслідування клопотання щодо надання можливості ознайомлення з речовими доказами. Подане клопотання захисника ОСОБА_5 задоволено слідчим, та 10.08.2017 р. надано можливість ознайомлення з гумовим човном та лісковою сіткою, які були вилучені 04.07.2017 р. під час огляду місця події та на теперішній час зберігаються в кімнаті речових доказів Запорізького РВП.
В подальшому, після ознайомлення з речовими доказами, 10.08.2017 р. підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_5 письмово повідомлено про завершення досудового розслідування, та в порядку ст.ст. 283, 290 КПК України про необхідність прибуття о 09 год. 00 хв. 11.08.2017 р. до СВ Запорізького РВП для реалізації їх права на доступ до матеріалів кримінального провадження. Отримувати письмове повідомлення останні відмовились, про що складено слідчим відповідний рапорт, а також зафіксовано їх відмову технічним засобом фіксації.
На момент повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування, жодне клопотання підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_5 заявлено не було. Лише за спливом деякого часу, після невдалих спроб вручення слідчим вказаного повідомлення, захисник ОСОБА_5 надала до канцелярії Запорізького РВП чергове клопотання про повторне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не дивлячись та не приймаючи до уваги того факту, що 31.07.2017 р. їй вже було надано слідчим таку змогу, яку вона реалізувала в повному обсязі. Відповідаючи на клопотання захисника ОСОБА_5 , слідчим зазначено, що з моменту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 31.07.2017 р., підозрюваним ОСОБА_7 , за винятком подачі клопотання про ознайомлення з речовими доказами, жодне інше обґрунтоване клопотання стороною захисту до 10.08.2017 р. заявлено не було. Приймаючи до уваги негативну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 в частині зухвалої поведінки, невизнання провини, невідшкодування завданого збитку та з`явленні до органу досудового розслідування в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи нескладність кримінального провадження, а також, що органом досудового розслідування при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини вчиненого останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КПК України, тобто встановлено реальну картину події, з метою недопущення порушення норм КПК України в частині розумності строків процесуальної дії, та з метою недопущення настання негативних наслідків пов`язаних з невиправданим затягуванням досудового розслідування, в задоволення клопотання, заявленого захисником ОСОБА_5 відмовлено.
Так, 10.08.2017 р. підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 , будучи письмово повідомленими слідчим про завершення досудового розслідування, та в порядку ст.ст. 283, 290 КПК України про необхідність прибуття о 09 год. 00 хв. 11.08.2017 р. до СВ Запорізького РВП для реалізації їх права на доступ до матеріалів кримінального провадження, не з`явились, не попередивши слідчого про причини своєї неявки.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили задовольнити.
У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що їй не було надано для ознайомлення матеріалів кримінального провадження до закінчення досудового розслідування.
У судовому засіданні 14.08.2017 р. підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисника, 15.08.2017 р. до суду не з`явився.
Заслухавши учасників судового провадження слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно повідомлення про завершення досудового розслідування від 10.08.2017 р. слідчим Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було завершено досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000996 та відповідно до ст.ст. 283, 290 КПК України підозрюваному ОСОБА_7 роз`яснено необхідність з`явитись 09 год. 00 хв. 11.08.2017 р. до Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області для отримання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до рапорту слідчого Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , 10.08.2017 р. підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 відмовились від отримання письмового повідомлення про закінчення досудового розслідування, що зафіксовано технічним засобом фіксації.
Відповідно до рапорту слідчого Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , 11.08.2017 р. підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 , які були повідомлені про необхідність прибуття для реалізації їх права на доступ до матеріалів кримінального провадження, до Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області не з`явились.
Тобто, підозрюваному та його захиснику органами досудового розслідування було забезпечено належні умови для реалізації права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та надано час і можливість ознайомитися з ними.
У відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що зазначено Конституційним Судом України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Згідно зі ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України зазначив, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.
Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»). Так, зокрема у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаважук проти України» Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту «b» пункту 3 статті 6 Конвенції.
КПК України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Виходячи з вищезазначених положень кримінально-процесуального закону України, обмеження в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження може мати місце виключно у випадку умисного зволікання, допущеного стороною кримінального провадження при ознайомленні з вказаними матеріалами.
Звертаючись до суду із клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слідчий вказує на зволікання сторони захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження. Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, повідомлення про закінчення досудового розслідування було складено 10.08.2017 р., від його отримання ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 дійсно відмовились. Згідно повідомлення про завершення досудового розслідування від 10.08.2017 р. ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_5 запропоновано прибути о 09 год. 00 хв. 11.08.2017 р. до органу досудового розслідування, тобто наступного дня, для реалізації права на доступ до матеріалів кримінального провадження. В судовому засіданні було встановлено, що у вказану дату та час ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явились, хоча були повідомлені про дату час та місце відкриття матеріалів кримінального провадження. Між тим, вже о 13 год. 24 хв. 11.08.2017 р. слідчим було подано до суду клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Вказані обставини у сукупності вказують на те, що клопотання є передчасним та не підлягає задоволенню, оскільки воно було внесене вже наступного дня після закінчення досудового розслідування. У даному разі слідчий суддя не вбачає жодного зволікання сторони захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 290, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000996, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, провстановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відмовити у повному обсязі.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1