АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/7151/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/97/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у закритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001540, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову середню освіту, студента Криворізького професійного транспортно-металургійного ліцею, раніше не судимого, не одруженого, дітей не маючого, який виховувався однієї матір`ю, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ст. 121 ч.1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 104,75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_6 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_8 з ОСОБА_7 : у відшкодування матеріальної шкоди - 28752 грн. 70 коп., у відшкодування моральної шкоди 200000 грн. 00 коп.
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_10
законний представник обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілий ОСОБА_8
представник потерпілого ОСОБА_11
представник служби у справах дітей ОСОБА_12
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок змінити, в частині стягнення на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень, зменшивши цей розмір до 50 000 гривень.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України за наступних обставин.

Так, 23 травня 2015 року приблизно о 20 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію стадіону ДЮСШ №10, розташованого по вул. Бикова в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_8 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, завдав потерпілому ОСОБА_8 не менш 2 ударів ногою в ділянку обличчя, спричиняючи йому тим самим тілесні ушкодження.
Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді сполученої закритої черепно-лицьової травми: перелом лобної кістки ліворуч, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, перелом правої і лівої виличних кісток, перелом решітчастої кістки, синець обличчя, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ст. 121 ч.1 КК України, за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 посилається на те, що вирок суду в частині визначення розміру моральної шкоди є необґрунтованим, таким, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди, визначений вироком суду 200 000 гривень, занадто високий та не підйомний для рівня життя їх родини, не відповідає обставинам справи та доказам в обґрунтування цивільного позову потерпілого.
Крім того, законний представник обвинуваченого, зазначає, про те, що суд не врахував при визначенні розміру моральної шкоди неповнолітній вік винної особи ОСОБА_13 , також це сталося вперше та внаслідок прикрої помилки щодо особи, яка його скривдила, що характерно для неповнолітнього віку та є пом`якшуючою обставиною за законом.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечувала проти апеляційної скарги законного представника обвинуваченого, просила залишити вирок суду без змін.
Обвинувачений, його захисник та законний представник підтримали апеляційну скаргу, просили вирок змінити, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди.
Потерпілий та його представник заперечували проти апеляційної скарги, просили вирок суду залишити без змін.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у сукупності судом відповідно до статті 94 КПК України, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення свого рішення.

Зазначені вимоги Закону були дотримані судом першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення і зробив обґрунтований висновок про доведеність його вини та вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 не оскаржує доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій , тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд не переглядає висновки суду в цій частині.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції належним чином враховано, згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину,його підвищену суспільну небезпечність, обставину, яка пом`якшує покарання, а саме відповідно до ст. 66 КК України - вчинення злочину неповнолітнім та обставину, яка обтяжує покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння; відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається, не одружений, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем навчання, страждає на захворювання серця.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного судом покарання. Тому, призначивши неповнолітньому обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. ст. 104, 75 КК України, звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.
Таке покарання, на думку колегії суддів, слід вважати достатнім, справедливим, співрозмірним, таким, яке відповідає принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7 в частині того , що розмір моральної шкоди , яка була стягнута вироком суду на користь потерпілого ОСОБА_8 в сумі 200 000 гривень не відповідає принципам розумності та справедливості і є занадто великим, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Із матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що суд при вирішенні цивільного позову належним чином дотримався вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК Українита належним чином врахував обставини, які мають істотне значення для визначення розміру відшкодування немайнової шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_8 .

Крім того , судом першої інстанції було враховано , що згідно ст. 1179 ч.2 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода повинна бути відшкодована її батьками.

Тому слід визнати необґрунтованими доводи законного представника обвинуваченого в апеляційній скарзі в тій частині , що судом при визначені розміру моральної шкоди не було враховано , що обвинувачений ОСОБА_6 не має самостійного заробітку та перебуває на повному утримання батьків.

При визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_8 судом першої інстанції було враховано, що потерпілий внаслідок вчиненого злочину та заподіяних йому тяжких тілесних ушкоджень зазнав фізичний біль та моральні страждання внаслідок ушкодження здоров`я та необхідності медичного лікування, позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, а також врахував характер і обсяг душевних та психічних страждань, які зазнав потерпілий, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, характер немайнових втрат, їх тривалість, вимушеність змін в життєвих стосунках.

Спричинення фізичного болю та страждань, які потерпілий ОСОБА_8 зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого щодо нього, встановлена вироком суду та визнана самим обвинуваченими.
При апеляційному розгляді обвинувачений і його законний представник - ОСОБА_7 не заперечували, що саме обвинуваченим були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , що завдало потерпілому моральних страждань.
Таким чином наявність моральної шкоди, завданої потерпілому повністю доведена матеріалами кримінального провадження.
В п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, а саме з вироку суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді зазначеного кримінального провадження, були дотримані, а рішення суду першої інстанції щодо вирішення цивільного позову належним чином мотивовано у вироку і є правильним, оскільки прийнято судом у відповідності з діючим законодавством, з врахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, внаслідок вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Судом першої інстанції при визначені розміру моральної шкоди , заподіяної потерпілому 200 000 гривень, було враховано характер тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 , а саме те , що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1299 від 02.07.2015р. ( а.кп. 46-47 т. 2 ) та пояснень у судовому засіданні експерта ОСОБА_14 , в потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполученої закритої черепно-лицьової травми: перелом лобної кістки ліворуч, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, перелом правої і лівої виличних кісток, перелом решітчастої кістки, синець обличчя, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також судом врахованомеханізм та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, а саме, те що обвинувачений наніс не менше двох ударів ногою в область голови потерпілого.

Судом також було прийнято до уваги зміни в образі життя потерпілого, який після отриманих тілесних ушкоджень позбавлений можливості вести звичний для нього образ життя, займатися спортом, оскільки за станом здоров`я йому заборонені фізичні навантаження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений та його законний представник в добровільному порядку не вживали ніяких заходів для надання матеріальної допомоги на лікування потерпілого та відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Тому, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір завданої моральної шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги законного представника обвинуваченого не є такими, що заслуговують на увагу та впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Неповноти, істотних порушень в ході судового слідства вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування чи зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено. При кваліфікації дій та призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховано всі обставини кримінального провадження, тому за викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги законного представника обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001540 відносно ОСОБА_6 , визнаного винним та засудженого за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України залишити без змін.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4