Справа № 308/5331/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 308/5331/17,-

В С Т А Н О В И В:
При розгляді питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого прокурор у судовому засіданні заявив про те, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України та у зв`язку з якими до обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не змінилися: судове слідство триває, потерпілий, свідки не допитані, а відтак обвинувачений, перебуваючи на волі, може вплинути на останніх з метою надання ними неправдивих показів; також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зауважив, що ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2017 року до підозрюваного ОСОБА_4 в межах іншого кримінального провадження було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було порушено, оскільки в подальшому йому інкримінується вчинення 19 березня 2017 року нового злочину, що вказує на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став. Враховуючи вказане ухвалою слідчого судді від 12 травня 2017 року обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому строк дії ухвали закінчується 10 липня 2017 року.
Також прокурор зазначив щодо відповіді обласного наркологічного диспансеру, згідно з якою ОСОБА_4 з 2008 року перебуває під диспансерним обліком, яка стала підставою для призначення судово-медичної експертизи, за висновком якої у ОСОБА_4 наявний синдром наркотичної залежності, однак останній примусового лікування не потребує, усвідомлює значення своїх дій.
Обвинувачений заперечив щодо наявності підстав продовження строку тримання під вартою, оскільки він визнає вину у вчиненні всіх злочинів, які перебувають на розгляді суду, пояснивши, що причиною вчинення злочинів є його залежність, яка потребує лікування, відтак, жодної корисливої мети при вчиненні інкримінованих йому діянь він не переслідував. Зауважив, що з квітня цього року він лікувався у медичному закладі, де йому була призначена замісна терапія, яка на його думку, могла виправити стан його здоров`я та уникнути спробам вчинення нових крадіжок. Обвинувачений також повідомив, що жодного разу не ухилявся від суду, з`являвся на всі виклики у разі надходження судових повісток, при цьому, наміру впливати на свідків не має.

Потерпілий у судове засідання явку не забезпечив, водночас подав до суду заяву від 23.06.2017 року про розгляд справи без його участі, заявивши, що додатково заявляти цивільний позов не буде.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
За правилами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що згідно з ухвалою суду від 12.05.2017 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого постановлено обчислювати з 12 травня 2017 року 16 год. 20 хв. по 10 липня 2017 року 16 год. 20 хв.
При прийнятті вказаної ухвали слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Казахстан, м. Емба-5, Актюбинської області, громадянин України, не працюючий, неодружений, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий за ч. 2 ст. 186 КК України, та констатовано, що останній, перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, тобто наявні ризики, передбачені п. 2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвалою суду від 30.06.2017 року у даному кримінальному провадженні призначено справу до судового розгляду, судове провадження не завершено.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, який врахований при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час не відпав і продовжує існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні. При цьому, в даному випадку, з врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 злочину, даних про особу обвинуваченого, його існуючих соціальних зв`язків, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не дасть змогу дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом строки, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 331, 369 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до двох місяців, а саме, до 01.09.2017 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1