Справа № 461/4913/17
Провадження № 1-кс/461/4904/17
20.07.2017 р. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
18.07.2017 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Галицького ВП ГУ НП у Львівській області,, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Бездіяльність, на думку заявниці полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинене ст. слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали скаргу. Надали аналогічні пояснення. Просили скаргу задовольнити.
Прокурор та представник Галицького ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд приходить до наступного висновку.
З суті скарги вбачається, що в провадженні ст. слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 364-1 КК України, На думку ОСОБА_3 слідчий незаконно притягнув завідому невинну ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Так, до 21 листопада 2012 р. КПК України 1960 р. визначав процедуру досудового слідства у справах, яке розпочиналося з порушення кримінальної справи відповідно до приводів і підстав, які були передбачені ст. 94 КПК 1960 р., тобто заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, які містили достатні дані, що вказували на наявність ознак злочину, або безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.
Заявники про злочин попереджалися про відповідальність за неправдивий донос і у зв`язку з цим від них відбирали відповідну підписку.
Відповідно до вимог статей 97 і 98 КПК України 1960 р. прийняття заяв і повідомлень про злочини було обов`язковим і не пізніше триденного строку після їх отримання зазначені у ч. 3 ст. 48 Закону № 2453-VI посадові особи, за наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК України 1960 р., зобов`язані були порушити кримінальну справу або відмовити в її порушенні чи направити заяву або повідомлення за належністю.
Коли необхідно було перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснювалася в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.
Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року (далі - КПК 2012 р.), який набрав чинності з 21 листопада 2012 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не містить визначення поняття "приводів і підстав" до початку кримінального провадження і за їх наявності винесення постанови про порушення кримінальної справи, як це передбачалось статтями 94, 97 - 98 КПК України 1960 р.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України 2012 р. зобов`язує слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 р. було передбачено ст. 94 КПК України 1960 р.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 "Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи".
Будь-яких конкретних відомостей про вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України - заявниця не навела. Законність притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності може бути перевірена лише судовим рішенням, яке набрало законної сили (або остаточним рішенням досудових органів про закриття кримінального провадження). Сама по собі незгода з процесуальними діями слідчого не вказує на наявність ознак кримінального правопорушення і не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення.
Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_5 - відсутні.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.214, 303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1