Справа №585/2547/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/1023/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

і його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Панютине, Лозівського району, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

по даній справі засуджений: 23 грудня 2013 року вироком Близнюківського районного суду Харківської області за частиною 3 ст. 187, частиною 2 ст.187, частиною 1 ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Судовим рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2016 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Близнюківського районного суду Харківської області за частиною 3 ст. 187, частиною 2 ст.187, частиною 1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строк 9 років, з конфіскацією всього особистого майна, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , і його захисник ОСОБА_8 ставлять питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення клопотання засудженого, оскільки, на їх думку, засуджений ОСОБА_7 , який має позитивні характеристики, працевлаштований, виплатив частину матеріальних збитків потерпілим, має сім`ю і малолітню дитину, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення, а тому може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Захисник стверджує, що суд першої інстанції, допустив і порушення кримінально процесуального закону при розгляді справи по суті, оскільки, засудженому ОСОБА_7 не було надано останнього слова, після проголошення про закінчення судових дебатів.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення та доводи, які викладені в апеляційних скаргах, пояснення засудженого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , на підтримку доводів їх апеляційних скарг, думку прокурора про законність ухвали суду та про безпідставність доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та в порядку частини 3 ст. 404 КПК України дослідивши особову справу засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, у даному випадку, п. 3 наведеного закону не менше трьох четвертей покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дотримався вимог наведеного закону і ухвалив законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Висновок суду першої інстанції, про те що засуджений ОСОБА_7 , сумлінною поведінкою і ставленням до праці, не довів своє виправлення, незважаючи на те, що він має позитивні характеристики, працевлаштований, виплатив частину матеріальних збитків потерпілим, є сім`я і малолітня дитина, на думку колегії суддів, є правильним і ґрунтується на даних про особу засудженого ОСОБА_7 після повного та всебічного їх вивчення в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції цілком правильно обґрунтовував тим, що у строк відбування покарання ОСОБА_7 , було зараховано строк попереднього ув`язнення, з 5 липня 2012 року по 7 травня 2015 року, відповідно до частини 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання. (а. с. 215 Особової справи). Фактично до Роменської виправної колонії № 66, засуджений ОСОБА_7 , прибув 4 липня 2015 року. На підставі даних про особу засудженого та із за короткого проміжку часу перебування в колонії, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 , не став на шлях виправлення. (а.с. 58).

Цілком правильно суд першої інстанції поклав в основу свого рішення і висновки засідання комісії Роменської ВК від 9 червня 2016 року про відмову засудженому ОСОБА_7 у застосуванні ст.. 81 КК України, оскільки вини узгоджується з даними характеристик від 9 червня 9 липня 2016 року та 26 лютого 2016 року на засудженого ОСОБА_7 , з даними довідок оперативних служб установи і опитувальних актів про те, що засуджений ОСОБА_7 , не довів своє виправлення, зарекомендував себе посередньо і не заслуговує на переведення до колонії середнього рівня безпеки, або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, або на застосування умовно - дострокового звільнення. (т. 2 а.с.223, 225, 226, 234, 237, 239)

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції про відмову засудженому ОСОБА_7 , у застосуванні ст.. 81 КК України, є правильними, і будь-яких передбачених законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, як про це ставить питання в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 і його захисник ОСОБА_8 , немає.

Доводи захисника ОСОБА_8 , про те що суд першої інстанції не надав засудженому ОСОБА_7 ,. останнього слова перед виходом суду до нарадчої кімнати, і що це є істотним порушенням кримінального процесуального закону України не заслуговують на увагу. Відповідно до ст.. 537, частини 3 і 4 ст. 539 КПК України, при вирішенні питань пов`язаних з виконанням вироку, остання слово обвинуваченого, як це передбачено ст.. 365 КПК України не надається, оскільки ОСОБА_7 , має правовий статус засудженого, а не обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для її скасування чи зміни немає. Відповідно, колегія суддів не вбачає і підстав для задоволення апеляційних скарг захисника і засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2