Справа № 498/84/16-к
Номер провадження 1-кп/498/34/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000426 від 25 жовтня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, працює охоронцем «Біотехніка», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта встановлено, що 25 жовтня 2015 року близько 02-00 годин, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Під час даної сварки ОСОБА_4 дістав із кармана кухоний ніж, який носив при собі для використання в побуті та взяв його в праву руку лезом вперед, після чого, реально передбачаючи можливість настання негативних наслідків, взяв потерпілу ОСОБА_5 за праву руку та різко потягнув на себе. Внаслідок таких дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої половини живота в нижній третині. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 105 від 30.11.2015 року спричинені потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, у тому числі і у момент їх спричинення, а спричиняють за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм згідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспрював.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому.

09 березня 2016 року, під час підготовчого судового засідання у справі, між ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно укладеної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, розміру матеріальної шкоди, яка підлягає компенсації обвинуваченим в розмірі 5000,00 грн. зі сплатою щомісячно суми в розмірі 1250,00 грн. протягом чотирьох місяців з квітня 2016 року по липень 2016 року, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 . А саме: обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, щиро кається в скоєному, бере обов"язок повністю відшкодувати потерпілій шкоду, спричинену злочином, шляхом здійснення щомісячних платежів в розмірі 1250,00 грн. до виплати повної суми в розмірі 5000,00 грн., ОСОБА_4 не заперечує та погоджується понести покарання призначене судом в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді виправних робіт за місцем працевлаштування протягом шести місяців з відрахуванням 10% заробітної плати в доход держави. Потерпіла ОСОБА_5 також не заперечує та погоджується, що ОСОБА_4 буде призначене покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді шести місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в доход держави.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно вимог ст. 469 ч.5 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також згідно вимог ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ч. 2 ст.125 КПК України являється провадженням у формі приватного обвинувачення. ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, визнає повністю, щиро кається в скоєному, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 розуміє обмеження права на оскарження вироку в разі затвердження угоди. Також потерпіла підтвердила добровільність укладення угоди про примирення, підтвердила факт узгодження між сторонами графіку відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, спричиненої злочином, підтвердила, що вона розуміє, що при затверджені угоди вона позбавляється права збільшувати розмір матеріальних претензій до обвинуваченого. Вказала, що вважає узгоджене сторонами покарання достатнім для виправлення обвинуваченого.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано. Потерпіла усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, вважає достатнім покарання обвинуваченому, яке узгоджене сторонами.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї вини.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілою міри та виду покарання у вигляді шести місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання. Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо можливості затвердження угоди про примирення, укладеної 09 березня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки угода відповідає вимогам КПК України та не порушує прав інших осіб та суспільних інтересів. Узгоджену потерпілою та обвинуваченим міру покарання вважає такою, що відповідає вчиненому злочину з урахуванням всіх обставин.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого, і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання у вигляді виправних робіт строком на шість місяців з відрахуванням 10% заробітку в доход держави.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не застосовувся. Суд вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу, згідно вимог ст. 177 КПК України до вступу вироку в законну силу не має.

Судових витрат у справі немає.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373-376, 394, 468-469, 471, 473-476 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 09 березня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді виправних робіт строком на шість місяців з відрахуванням 10% заробітку в доход держави.
Речові докази у справі - жіночу сорочку та лезо ножа, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Великомихайлівського ВП ГУНП в Одеській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3,4 ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
СУДДЯ ОСОБА_1