Провадження №1-кс/127/8847/16
12 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що скарга є безпідставною. Вказав, що під час проведення досудового розслідування було здійснено всі можливі слідчі дії, для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні. Досудове розслідування було проведено всебічно, повно та неупереджено, у зв`язку з чим вважає скаргу необґрунтованою, а тому просив відмовити у її задоволені.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
В ході проведення досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій, а саме допитано свідків та експертів, проведено ряд експертиз, здійснено заходи забезпечення кримінального провадження, а також проведені інші слідчі та процесуальні дії.
Під час досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 було встановлено, що водій автомобіля «Опель-Вектра» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. п 12.2, 12.3, 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, де зазначено: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, без номерного знака..». Дані порушення ПДР України водієм ОСОБА_6 носить адміністративний характер і в причинному зв`язку з наслідками ДТП не знаходиться.
Пішохід ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 4.7, 4.14 а, б, г ПДР України, де зазначено: «Пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч»; «Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;» г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.
До даного висновку слідчий ОСОБА_5 прийшов враховуючи наступні докази.
Так, відповідно до висновку комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 185а/77-к від 10.07.2013, в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Опель Вектра» ОСОБА_6 необхідно було діяти згідно з вимогами п. п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Наїзд на пішохода ОСОБА_8 був здійснений автомобілем «Опель Вектра» на проїзній частині вул. Келецької, на смузі руху в напрямку пр-ту Юність, в районі початку осипу лакофарбового покриття, який, відповідно до протоколу огляду місця пригоди від 13.04.2013, має початок на перехресті вулиці Келецької Воїнів Інтернаціоналістів, тобто поза межами нерегульованого пішохідного переходу. В ситуації, яка склалась, водій автомобіля «Опель Вектра» ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, яка склалась в діях водія ОСОБА_6 , невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається.
Згідно з висновком комплексної експертизи № 179/180/14-21 від 14.03.2014, швидкість руху автомобіля «Опель Вектра» на час наїзду на пішохода, відповідно до виявленої слідової інформації під час огляду місця ДТП та механічних пошкоджень автомобіля «Опель Вектра» складала у межах 60-80 км/год. Водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
В подальшому знову за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 , була призначена та проведена авто-технічна транспортно-трасологічна експертиза експертами Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного інституту судових експертиз, відповідно до висновків яких № 184 від 16.06.2016 та № 185 від 07.09.2016), в момент наїзду на пішохода швидкість руху автомобіля «Опель-вектра» могла складати не менше як 101 км/год. Тому дії водія ОСОБА_6 , в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п 12.4 та 12.9 (б) ПДР України. Водій ОСОБА_6 , як при вибраній ним швидкості руху (не менше 101 км/год.), так і за умови руху керованого ним автомобіля із допустимою у населених пунктах (не більше 60 км/год.) не мав технічної можливості своєчасно зупинити свій автомобіль до місця наїзду на пішохода.
В скарзі ОСОБА_3 зазначає, що при винесені постанови про закриття кримінального провадження слідчим не було враховано висновку експертизи №5(104)-14 від 02.06.2014, однак дана обставина була спростована в судовому засіданні. Слідчим ОСОБА_5 в постанові про закриття кримінального провадження від 10.10.2016 було зазначено до якого висновку прийшов експерт ОСОБА_10 у проведеній ним експертизі №5(104)-14 від 02.06.2014, однак слідчий звернув увагу на те, що даний висновок суттєво відрізняється від інших доказів наявних у кримінальному провадженні та ґрунтується на припущеннях, про що було детально описано в оскаржуваній постанові.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Слідчий суддя, враховуючи всі обставини кримінального провадження приходить до висновку, що слідчим було вчинено всіх заходів стосовно всебічного, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
Враховуючи, що слідством не здобуто доказів, які свідчать про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тому висновки слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення відповідають вимогам кримінально-процесуального законодавства та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: