УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, застосованого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року стосовно грошових коштів 378740,00 грн., що належать ОСОБА_2 .

Клопотання обґрунтовується тим, що в межах кримінального провадження № 00000634 від 09 грудня 2015 року був накладений арешт на грошові кошти в сумі 378740,00 грн., які належать ОСОБА_2 .

Зазначене кримінальне провадження для подальшого проведення досудового розслідування по підслідності передано до Національного антикорупційного бюро України.

ОСОБА_2 вважає, що висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на положеннях КПК України.

Посилається на те, що в цьому кримінальному провадженні йому не було вручено повідомлення про підозру.

Статтею 170 КПК України визначено коло суб`єктів до яких застосовується арешт майна. Він не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, тому арешт його майна з метою забезпечення збереження речового доказу застосовано безпідставно.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснила, що ОСОБА_2 і на день розгляду клопотання про скасування арешту майна не набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні. Адвокат отримала лист з НАБ України, в якому зазначено, що в кримінальному провадженні № 0000121 від 19 березня 2015 року ОСОБА_2 не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Представник НАБ України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи НАБ України повідомлене належним чином.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року накладено арешт на грошові кошти в сумі 378740,00 грн., що належить ОСОБА_2 .

Як на підставу для накладення арешту на рахунок детектив НАБ України посилався на те, що за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України майно ОСОБА_2 підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

На день накладення арешту на майно та на день розгляду клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_2 не вручено повідомлення про підозру.

З матеріалів справи не вбачається, що вилучені грошові кошти мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

У такому випадку ОСОБА_2 не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні. Посилання на те, що його майно підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів не підтверджується наданими доказами, тому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 42, 111, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року, згідно якої накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000634 від 09 грудня 2015 року на
- вилучені в ході проведення обшуку із зареєстрованого за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіля «TOYOTA LAND CRUIZER 200», д/н НОМЕР_1 , грошових коштів 378740,00 грн. з забороною розпоряджатися зазначеним майном, або відчужувати його у будь-який спосіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: