АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1479/17 Справа № 199/3933/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000855, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду клопотання захисника ОСОБА_8 задоволено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в ньому не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, а саме не конкретизовано час, дату, обстановку та спосіб вчинення злочину. Крім того, цей обвинувальний акт не підписаний слідчим, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою та підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ст. 409 КПК України - у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що обвинувальний акт складено, підписано та затверджено безпосередньо прокурором у кримінальному провадженні, а посилання в обвинувальному акті на посаду, прізвище, ім`я та по-батькові слідчого є лише технічною помилкою, що не може вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та ніяким чином не перешкоджає суду призначити судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення.

На думку прокурора, посилання суду на невідповідність обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 статусу офіційного документу не є обґрунтованими, оскільки затвердження прокурором обвинувального акту та скріплення його печаткою є обов`язковими реквізитами офіційного документа в контексті примітки до ст. 358 КК України, згідно якої саме підписання і затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статусу офіційного і свідчить про належний прокурорський нагляд за досудовим розслідуванням.

Крім того вказує, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин вчиненого правопорушення, які свідчать про наявність достатніх даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення тощо, та формують обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилання суду на рішення Європейського суду щодо необхідності деталізації обвинувачення апелянт вважає необгрунтованим, оскільки процесуальний закон не передбачає внесення відомостей про докази, на яких ґрунтується обвинувачення, до обвинувального акту та додатків до нього, а право обвинуваченого бути детально проінформованим про характер і причини висунутого обвинувачення в частині його доказової бази реалізується у належному обсязі у межах відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Вказує, що судом першої інстанції надана оцінка обставинам, зазначеним у клопотанні захисника ОСОБА_8 , що стосуються дослідження доказів у кримінальному провадженні, та зазначено про необхідність їх ретельної перевірки, що не відповідає стадії судового розгляду та, як наслідок, не може бути відображено в судовому рішенні, що ухвалюється за наслідками підготовчого засідання.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 зазначає, що вимога, викладена в апеляційній скарзі прокурора про скасування ухвали Амур-Нижньодніпровського районним судом міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року є безпідставною, незаконною і необґрунтованою стосовно мотивованого висновку суду про повернення обвинувального акту. З мотивувальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_9 підтвердила, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складений з порушеннями вимог ст. ст. 110, 291 КПК України.

Так в супереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурором та слідчим вважаються встановленими, що вказує на відсутність елемента формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 в скоєні ним кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того вказує що в даному обвинувальному акті в порушення вимогам ч.3 ст. 291 КПК України відсутній підпис слідчого, апелянт в своїй апеляції вказав на це як технічну помилку, проте наявність такого порушення є також підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також вказує, що копію обвинувального акта від 01.06.2017 року та копію реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 ані слідчим, ані прокурором надано не було, а розписки про їх отримання в матеріалах провадження не виявлено.
Таким чином, судом об`єктивно, обґрунтовано і з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства винесено ухвалу про повернення обвинувального акту.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема якщо він: містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Згідно ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції про те, що викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 фактичні обставини інкримінованого останньому кримінального правопорушення не містять положень, які повинні бути наявними у даному процесуальному документі згідно вимог ст. 291 КПК України, та викладені неповно, а об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення не відображена належним чином та не конкретизована.

Так, згідно обвинувальному акту, близько 02:30 годин 16.03.2017 р. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 біля свого будинку, де вони сіли в автомобіль, на якому прослідували до місця вчинення злочину. День та час безпосереднього вчинення дій, у яких сторона обвинувачення вбачає склад інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не вказаний.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності в обвинувальному акті належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Також приймається до уваги, що відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Відсутність належної конкретизації в обвинувальному акті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не тільки порушує право обвинуваченого на обізнаність із сутністю пред`явленого обвинувачення, але одночасно унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Крім того, є правильним висновок суду про невідповідність форми обвинувального акту вимогам закону зважаючи на те, що всупереч вищезазначеним вимогам ч. 3 ст. 291 КПК України він не підписаний слідчим який його склав. Наведені на спростування цього висновку доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт був складений особисто прокурором, у зв`язку з чим підписаний та затверджений тільки ним, колегія суддів вважає непереконливими зважаючи на те, що в самому обвинувальному акті прямо зазначено, що він складений слідчим - лейтенантом поліції ОСОБА_12 у приміщенні його службового кабінету (а.с. 3).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, та погоджується з тим, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Доводи прокурора не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків щодо невідповідності обвинувального акту вимогам закону, а отже не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000855 за обвинуваченням ОСОБА_7 зач. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4