Справа № 305/1668/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2016 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , судимий 09.09.2014 за ч.1 ст.377 КК України з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі,
засуджений за ч.2 ст.342 КК України на 1 рік позбавлення волі;
за ч.2 ст.345 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено 2 роки позбавлення волі.
Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_6 09 липня 2015 року, близько 19 години, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, використовуючи металевий ніж, який тримав у руках, наніс тілесні ушкодження дільничному інспектору міліції Рахівського РВ УМВС Україні в Закарпатській області ОСОБА_9 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, в ході розгляду ним матеріалів по зверненню громадянки ОСОБА_10 , зареєстрованих в журналі ЄО №2448 від 08.07.2015 Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, по факту погрози їй вбивством громадянином ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани нігтьової фаланги, які згідно висновку судово - медичного експерта №313 від 10 липня 2015 року, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок щодо нього скасувати, посилаючись на те, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, оскільки висновку експерта в матеріалах провадження немає, а протокол медичного освідчення не може слугувати доказом перебування його а такому станію. Окрім цього, зазначає судом необґрунтовано проігноровано його клопотання про дослідження відеозаписів з камер відео спостереження, що могли б підтвердити його алібі та спростувати недостовірні докази, наявні в матеріалах справи. Також вказує на порушення його права на захист під час досудового розслідування, оскільки слідчі дії проводились без його та захисника участі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність і обґрунтованість прийнятого рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених у вироку, доведена перевіреними в судовому засіданні доказами.
Так, ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень заперечив та показав, що 09 липня 2015 року близько обіду знаходився вдома. В будинок зайшов ОСОБА_9 , який був одягнутий у цивільний одяг, відразу підійшов і вдарив його, після чого потягнувши за одяг, посадив в машину й відвіз до м. Рахів. По дорозі до ОСОБА_11 він хотів вискочити з машини. Вже біля прокуратури м. Рахів все таки вискочив з машини, але ОСОБА_12 його наздогнав, вдарив та відвіз його спочатку в міліцію, а потім в лікарню на медосвідчення. Біля прокуратури, дві незнайомі йому жінки все знімали на телефон. Під час освідчення ОСОБА_12 попросив лікаря, щоб той не ставив годину на документі про освідчення. З лікарні працівники міліції забрали його у відділок, де закрили. Стверджує, що ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не завдавав. Уся справа проти нього сфабрикована.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, така повністю доведена наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 09 липня 2015 року, близько 19 години, він під час виконання своїх службових обов`язків, отримав тілесні ушкодження від обвинуваченого ОСОБА_6 , який тримав в руці металевий ніж. Зазначив, що на виклик дійсно прийшов без форми, окнак, належним чином представився обвинуваченому та показав службове посвідчення, пояснив по якій причині зайшов до нього. У відповідь почув нецензурні вислови, ОСОБА_13 одразу повів себе агресивно, а коли він намагався заповнити бланк пояснень, обвинувачений намахнувся до нього з ножем. Він встиг ухилитися, однак, захищаючись, рукою зачепив лезо ножа, внаслідок чого отримав поранення лівої руки.
З показань свідка ОСОБА_14 слідує, що протягом тривалого часу між нею та її братом ОСОБА_6 триває конфлікт, оскільки брат веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, ображає їх матір, постійно дебоширить. З приводу такої поведінки брата вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів із відповідними заявами. Так, 09 липня 2015 року, близько обіда вона, вкотре, зателефонувала у відділення поліції. На виклик прийшов дільничний інспектор ОСОБА_9 , який відразу зайшов у будинок, де знаходився її брат. Через декілька хвилин дільничний вийшов з будинку, з закривавленою рукою.
Свідок ОСОБА_10 показала, що 09 липня 2015 року почула, як ОСОБА_6 сварився зі своєю матір`ю та ображав її. Вони разом з матір`ю викликали поліцію. Через деякий час прийшов дільничний інспектор ОСОБА_9 , який зайшов у будинок, щоб взяти пояснення від ОСОБА_6 та вийшов звідти з порізаною рукою.
Протоколом медичного освідчення для встановлено факт перебування ОСОБА_6 на момент огляду 9 липня 2015 року в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку експерта №313 від 10.07.2015 року в ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани нігтьової фаланги. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії гострих твердих предметів по ударному механізму спричинення, яким міг бути ніж, вкладаються в строк пригоди що мала місце 09.07.2015 та кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Протоколом слідчого експерименту від 04.08.2015 року, згідно якого, в ході проведення слідчої дії, потерпілий ОСОБА_9 детально відтворив при яких обставинах, яким чином, обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв йому тілесні ушкодження
Відтак, суд першої інстанції дослідив усі наявні в справі докази, дав їм належну оцінку, обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_6 в учиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено і дав його діям правильну юридичну оцінку.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на недостовірність зібраних в ході досудового розслідування доказів та їх фальсифікацію апеляційний суд не може визнати обґрунтованими.
Зазначені твердження обвинуваченого є надуманими і спростовані показаннями потерпілого й свідків, які узгоджуються між собою та не містять суперечностей.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах провадження доказів перебування його в стані алкогольного сп`яніння також не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції і такі твердження спростовані даними протоколу медичного освідчення, яким встановлено факт перебування ОСОБА_6 9 липня 2015 року в стані алкогольного сп`яніння.
Інших порушень, про які йдеться в апеляційній скарзі захисника зокрема, і про порушення права обвинуваченого на захист внаслідок відсутності під час проведення слідчих дій захисника, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, при викладених обставинах, оцінуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій, як опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків, а також як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, - правильною.
Міра покарання визначена обвинуваченому ОСОБА_6 з додержанням вимог ст. ст. 65 КК України. Вона повністю відповідає ступеню тяжкості злочину, зазначеним у вироку даним про особу обвинуваченого.
Підстав для скасування чи зміни вироку щодо ОСОБА_6 апеляційний суд не вбачає.
Разом з тим, як вбачається з ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених в частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 28 грудня 2016 року по 16 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України без зміни.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 28 грудня 2016 року по 16 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її винесення, а засудженим, який тримається під вартою,в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: