ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1188/16-к
провадження № 1-кп/691/56/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Городище кримінальне провадження №0000519 за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В`язівок Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, судимість у встановленому законом порядку не погашена та не знята, на шлях виправлення не став, вчинив злочин.29 вересня 2016 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку, де проживає ОСОБА_6 , що розташований в АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у спальній кімнаті будинку звалив ОСОБА_6 на підлогу, після чого діючи умисно, шляхом нанесення останньому ударів ногами по тулубу, спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини зліва: переломів 9, 10 ребер зліва, синця грудної клітки зліва та садна лівої поперекової ділянки. Відповідно до висновку експерта № 05-11-01/219 від 12 жовтня 2016 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки зліва: переломів 9, 10 ребер зліва, синця грудної клітки зліва, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя та спричиняють тривалий розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді садна лівої поперекової ділянки відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричиняють короткострокового розладу здоров`я.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що

29 вересня 2016 року близько 20 години, коли перебував у будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , спричинив останньому тілесні ушкодження шляхом нанесення декількох ударів ногами по тулубу.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 29 вересня 2016 року близько 20 години, за місцем його проживання в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів ногами по тулубу, у зв`язку з чим він бажає притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді:

- даними Витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000519, із якого вбачається, що 06 жовтня 2016 року до Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_6 в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження середньої тяжкості;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06 жовтня 2016 року із якого вбачається, що ОСОБА_6 заявив про вчинене кримінальне правопорушення щодо нього;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08 жовтня 2016 року з фото таблицями, із якого вбачається, що за участю потерпілого було проведено слідчий експеримент під час якого вказав як саме обвинувачений наносив тілесні ушкодження;

- даними постанови про призначення судово-медичної експертизи від 10 жовтня 2016 року;

- даними висновку судово-медичної експертизи від 12 жовтня 2016 року №05-11-01/219 відповідно до якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини зліва: переломів 9, 10 ребер зліва, синця грудної клітки зліва, які утворилися від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) та тілесні ушкодження у вигляді садна лівої поперекової ділянки, які утворилися від дії тупого твердого предмету. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних у постанові. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини зліва: переломів 9, 10 ребер зліва, синця грудної клітки зліва відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя та спричиняють тривалий розлад здоров`я, тілесні ушкодження у вигляді садна лівої поперекової ділянки, які не спричиняють короткочасного розладу здоров`я і по цій ознаці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися по механізму вказаному ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при проведенні з ними 08 жовтня 2016 року слідчого експерименту;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19 жовтня 2016 року з фото таблицями, із якого вбачається, що за участю обвинуваченого було проведено слідчий експеримент під час якого вказав як наносив тілесні ушкодження потерпілому;

- свідченнями свідка ОСОБА_7 про те, що 29 вересня 2016 року у будинку по АДРЕСА_2 , де вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів ногами по тулубу останнього;

- свідченнями неповнолітнього свідка ОСОБА_8 про те, що 29 вересня 2016 року близько 20 години, коли він знаходився вдома, в АДРЕСА_2 , то бачив як ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаками в обличчя вітчима ОСОБА_6 , але що було далі не бачив, так як вийшов із кімнати;

- свідченнями свідка ОСОБА_9 про те, що в кінці вересня 2016 року близько 20 години він знаходився в будинку по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 та бачив, як ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_6 ;

- свідченнями свідка ОСОБА_10 про те, що 29 вересня 2016 року близько 20 години знаходився вдома у ОСОБА_6 , де був свідком того, як ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногами по тулубу останнього;

- свідченнями свідка ОСОБА_11 про те, що в кінці вересня 2016 року близько 20 години перебував у будинку де проживає ОСОБА_6 та бачив, як ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_6 ..

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч1ст.122 КК України.

На виконання вимог ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань, речей і документів), суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження безпосередньо дослідив та оцінив докази у кримінальному провадженні, а тому, зважаючи на викладене, уявляється доцільним вирішувати питання про відповідальність обвинуваченого.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного зясовувати вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинувачений є особою молодого віку, йому 24 роки, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, раніше судимий вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, за місцем проживання характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно довідок №259 та №233 Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області, згідно до довідки Городищенського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Черкаській області від 19 жовтня 2016 року №1670/16, ОСОБА_5 поставлений на облік 24 лютого 2015 року з початком строку - 16 січня 2015 року, кінець строку 15 січня 2018 року.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позиції державного обвинувача та потерпілого, які просили призначити обвинуваченому покарання пов`язане із позбавленням волі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 представляє суспільну небезпеку для суспільства, тому виправлення і перевиховання його можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1статті 122 КК України. При цьому, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 186 КК України, остільки формування звички законослухняної поведінки в інший спосіб у відношенні обвинуваченого є неможливим та не доцільним.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Суд оцінює при постановленні вироку докази про те, що ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, що беззаперечно свідчить про неуспішність відбування наданого йому випробування і відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України, обумовлює необхідність призначення йому реального покарання за сукупністю вироків.

Обмежень визначених ст.63 КК України при обранні данного виду покарання у відношенні обвинуваченого, не встановлено.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю вироків, визначених ст.71 КК України, яке має бути більшим, як від покарання призначеного за новий злочин так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який не продовжувався під час судового розгляду. Клопотань про обрання обвинуваченому інших запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалося, відповідно початок строку відбування покарання слід обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні не встановлені.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального Кодексу України, і призначити за даною статтею покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати частково із частини невідбутого покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, і остаточне покарання призначити ОСОБА_5 6 (шість) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1