11-кп/775/348/2017(м)
264/666/17

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_9
законного представника ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_11
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, який навчається у Маріупольському професійному аграрному ліцеї за фахом «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар-ремонтник, водій категорії «С», в силу ст. 89 КК України не судимого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_12 , який засуджений вироком від 06.02.2017 року Іллічівського районного суду м. Маріуполя за ч. 3 ст. 185 КК України, в один із днів 20-х чисел травня 2016 року, у денну пору доби, умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, через зняття віконної рами в квартирі АДРЕСА_2 , проникли до вищевказаного будинку, звідки таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1516 грн.
Він же за попередньою змовою групою осіб із неповнолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які засуджені вироком від 06.02.2017 року Іллічівського районного суду м. Маріуполя за ч. 3 ст. 185 КК України, 31.05.2016 року у вечірню пору доби, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через незасклені вікна проникли до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрали 5 електродвигунів різної потужності, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5320 грн.
ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_12 , який засуджений вироком від 06.02.2017 року Іллічівського районного суду м. Маріуполя за ч.3 ст. 185 КК України, 04.06.2016 року у денний час доби з метою повторної крадіжки чужого майна шляхом зняття вікна проникли до будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_15 , звідки таємно викрали майно, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1531 грн.
На зазначений вирок захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд постановив незаконний та необґрунтований вирок, покарання, яке призначене обвинуваченому не відповідає особі обвинуваченого. Зазначає, що ОСОБА_9 вину визнав повністю, щиросердечно розкаявся, скоїв злочин будучи неповнолітнім, має статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно при призначенні покарання обвинуваченому не застосував положення ст. 75 КК України. Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання з випробуванням.
На зазначену апеляційну скаргу прокурор подав заперечення, в яких вказує, що судом першої інстанції всесторонньо, повно та об`єктивно досліджені всі докази та правильно призначено покарання з урахуванням тяжкості злочину та особи обвинуваченого. Під час слухання провадження в суді обвинувачений неодноразово зривав судові засідання без поважних причин, за місцем проживання не знаходився, ліцей не відвідував, у зв`язку з чим ОСОБА_9 був оголошений у розшук. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, законного представника ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 , які просили розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, думку прокурорів, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного покарання та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на думку колегії суддів, є безпідставними, тому що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, вчиненому й особі обвинуваченого.
При цьому суд першої інстанції врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обставини, що його пом`якшують, дані про особу обвинуваченого і призначив покарання відповідно до положень загальної частини КК України.
Таким чином з наведених мотивів до обвинуваченого не може бути застосований інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин колегія судів дійшла висновку, що призначене ОСОБА_9 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, а підстави для звільнення від відбування покарання відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд визнав не всі обставини, що пом`якшують покарання, спростовуються матеріалами провадження.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 скоїв ряд умисних тяжких злочинів, навчався у Аграрному ліцеї, але з пояснень директора ліцею встановлено, що обвинувачений протягом року фактично за місцем навчання не з`являвся, на неодноразові відвідування за місцем проживання ОСОБА_9 , під час навчального процесу директором ліцею, останній вдома не знаходився та адміністрація ліцею вже не має на нього ніякого впливу. ОСОБА_9 не має батьків, але знаходився на повному державному забезпеченні: безоплатне харчування, проїзд у громадському транспорті, отримував підвищену стипендію, тобто мав все необхідне для існування.
Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкцій статті КК України, за якою його визнано винним, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даної справи. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_9 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2017 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 20.02.2017 р. по 20.06.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: