Справа № 373/227/17

У Х В А Л А

02 лютого 2017 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
скаржника ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
31.01.2017 до суду надійшла скарга законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо не направлення прокурору на погодження повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК.
Скаржник посилається на те, що 25.01.2016 в клубі самозахисту „Альянс в малій залі ДВНЗ „Переяслав-Хмельницький педагогічний університет ім. Г.С. Сковороди на тренуванні тренер ОСОБА_7 наніс палицею її малолітньому сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисні тілесні ушкодження.
27.01.2016 ОСОБА_3 звернулася до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області і за її заявою було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України та проведене досудове розслідування, за результатами якого на думку скаржника, зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненому ОСОБА_7 .
Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_3 двічі 30.12.2017 та 30.01.2017 зверталась до слідчого ОСОБА_6 з клопотанням про направлення на погодження прокурору повідомлення про підозру ОСОБА_7 . Однак, жодної вмотивованої відповіді на її клопотання слідчим не надано і повідомлення про підозру не складено.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просять задовольнити, вважають що за спричинення тілесних ушкоджень малолітній дитині відповідальність має бути невідворотною. Вважають, що у слідчого наявні достатні докази та правові підстави для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Зокрема представник вказав на наявність судово-медичної експертизи, слідчого експеременту та показання свідка, який бачив, як під час тренувань ОСОБА_7 наносив палицею удари по спині та руці Снітці Назару.
Прокурор ОСОБА_5 вважає, що в ході досудового розслідування не добуто достатньої кількості прямих доказів для доведеності вини ОСОБА_7 ..
Слідчий ОСОБА_6 при вирішення даного питання поклався на розсуд суду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За правилами частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Статтею 2 КПК України визначено завдання кримінального провадження, якими є: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий гне був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного.
Відповідно до статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути прийняті або виконані в розумні строки. Розумними строками вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
За нормами ст. 40 цього Кодексу слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Він уповноважений, зокрема повідомляти за погодженням з прокурором особі про підозру.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В частині 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною 2 також передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, початком кримінального переслідування особи вважається не тільки момент формального повідомлення про підозру, але також і момент, коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було (рішення «Меріт проти України).
В даному випадку кримінальне провадження порушено за заявою потерпілого та здійснюється у формі приватного обвинувачення і скаржник прямо вказав у в своїй заяві на особу ОСОБА_7 , якого вона обвинувачує у вчиненні злочину відносно малолітнього.
Зі змісту витягу із ЄРДР вбачається, що відомості про побиття ОСОБА_8 палицею тренером клубу «Альянс» ОСОБА_7 внесені за заявою громадянки ОСОБА_3 27.01.2016.
Згідно фабули кримінального правопорушення, внесеної до ЄРДР, вбачається, що вказане кримінальне провадження відкрите щодо діянь ОСОБА_7 .
Отже, на момент розгляду скарги на бездіяльність слідчого досудове розслідування кримінального провадження за фактом нанесення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 тренером ОСОБА_7 здійснюється протягом більш як року. За цей час проведено достатня кількість слідчих дій, які підтверджують факт отримання дитиною тілесних ушкоджень, 25.01.2016. Згідно судово-медичних експертиз, слідчих експериментів та протоколів допиту свідків у слідчого є підстави підозрювати, що принаймні, одне тілесне ушкодження на спині малолітнього потерпілого могло утворитись від дій тренера ОСОБА_7 під час використання палиці, на що прямо вказав один із свідків.
В судовому засіданні слідчий та прокурор не повідомили суд про інші необхідні слідчі дії, які необхідно провести для з`ясування конкретних обставин справи, які могли б вплинути на хід кримінального провадження чи кваліфікацію дій особи.
А тому, зважаючи на тривалість досудового розслідування та наявні в матеріалах кримінального провадження докази, є необхідність задовольнити вимоги скаржника про направлення слідчим на погодження прокурору повідомлення про підозру.
За таких умов, та з огляду на клопотання потерпілого, яке не розглянуте слідчим в строк, визначений ст. 220 КПК, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, матиме можливість або погодити повідомлення про підозру або мотивованою постановою відмовити, що матиме юридичну визначеність органу досудового розслідування та дотримання прав потерпілого на справедливий розгляд в розумні строки кримінального провадження за приватним обвинуваченням.
Разом з цим, посилання представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 на обов`язок слідчого виконати вимоги ч. 1 ст. 276 КПК України щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 є неправильним, оскільки такий обов`язок у слідчого виникає лише після погодження його з прокурором. При цьому, слідчий суддя не вказує прокурору, яке саме рішення за наслідками вирішення даного процесуального питання він має прийняти.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
ОСОБА_9
Повний текст ухвали складено та проголошено 06.02.2017, о 12:45 год.