АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1242/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/138/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 23 березня 2017 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0000469на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого 19.02.2016р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.164 ч.1, 185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік, вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2016р. вирок від 19.02.2016р. скасовано, засуджено за ст.ст.164 ч.1, 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до ст.70 ч.4 КК України з урахуванням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2016р. призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці.
Відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_6 звільнити, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ золоту каблучку, яка зберігається у ОСОБА_7 , залишено в неї.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.12.2016року щодо ОСОБА_6 скасувати, через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Доповнити мотивувальну частину вироку посиланням па обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів. Ухвалити свій вирок в частині призначеного покарання, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Апеляційного суду від 19.05.2016року, шляхом повного складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

За вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним при наступних обставинах:

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2016р. ОСОБА_6 засуджено за вчинення крадіжки чужого майна 16.05.2015р.
23.02.2016р. він повторно вчинив крадіжку чужого майна.
Злочин ним вчинено при наступних обставинах.
23 лютого 2016 року о 19 годині ОСОБА_6 за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 таємно викрав належну його племінниці ОСОБА_7 золоту каблучку 585 проби вагою 2,42 г вартістю 2239,23 гривні.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину у вчинені злочину визнав повністю та пояснив, що в лютому 2016р. він разом з матір`ю, племінницею та її сім`єю проживав по АДРЕСА_3 . 23.02.2016р. він взяв золоту каблучку племінниці, заложив її в ломбард за 500 гривень. Мав намір потім викупити каблучку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги перший заступник області посилається на те, що вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_6 є незаконним та не обгрунтованим і підлягає скасуванню, зважаючи на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до ст.413,414 КПК України та м`якість призначеного покарання, відпорвідно до ст.65 КК України

Відповідно до вимог ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Під час судового слідства судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений 19.02.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 164 ч. 1, 185 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі із випробуванням в порядку ст.ст. 75, 76 КК України на 1 рік, 19.05.2016року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок скасовано ухвалено свій вирок, яким призначено покарання ст.ст. 164 ч. 1, 185 ч.1 КК України до 1 рік позбавлення волі із випробуванням в порядку ст.ст. 75, 76 КК України на 1 рік, покарання ОСОБА_6 не відбув та є судимим за вчинення умисних злочинів.

При цьому судом першої інстанції, без наведення будь-яких мотивів, не враховано відповідно до ст. 67 ч. 1 п. 1 КК України обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину - рецидив злочинів, тобто не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Тим самим суд першої інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

Також, при призначенні покарання за сукупністю вироків судом першої інстанції не враховані вимоги п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 із по/дальшими змінами, яким визначено, що - «за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили».

Неправильне тлумачення судом першої інстанції наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність призвело до неправильного застосування судом при призначенні покарання за сукупністю вироків вимог ч. 4 ст. 70 КК України, та, як наслідок, ст.ст. 75, 76 КК України.

Таким чином, встановлено, що при призначення покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків належить застосовувати положення ст. 71 КК України призначивши обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 маючи непогашену судимість, через 4 дій після першого засудження, в період випробувального терміну, знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості. ОСОБА_6 не працює, не зареєстрований як безробітний, не має офіційних джерел прибутку, що підвищує ризик вчинення ним інших, аналогічних злочинів, а тому, призначення йому більш м`якого покарання а ніж позбавлення волі не сприятиме досягненню мети покарання передбаченої ст. 50 КК України.

Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання, та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу першого заступника області.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та копію документу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження відносно нього з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженню доказах, досліджених судом і яким судом була надана належна оцінка у вироку і в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується Висновком експерта №223 КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово- медичної експертизи`ДОР» Криворізького міжрайонного відділу, і під час апеляційного розгляду заяв про реабілітацію обвинуваченого від його родичів до суду апеляційної інстанції не надійшло, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 417 КПК України доходить висновку, що вирок щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно нього - закриттю.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 404, 407, 417 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скасувати,, а кримінальне провадження стосовно нього закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4