Провадження № 1-кс/679/58/2017
Справа № 679/155/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року м.Нетішин
В С Т А Н О В И В:
17.03.2017 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що 10.02.2017 року ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Однак, вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим. Так, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було обґрунтовано тим, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність.
Однак, ОСОБА_4 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, тому свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає. Підозра у вчиненні злочину є невірно обґрунтованою, кваліфікація правопорушення за ч.3 ст.187 КК України не відповідає дійсності, об`єктивності, всебічності та повноті розслідування усіх обставин справи з слідуючих підстав. Так, подія відбувалась, коли ОСОБА_4 , зайшовши до коридору будинку з дозволу потерпілої ОСОБА_6 , яка до цього неодноразово раніше набирала йому гарячу воду для запуску двигуна автомобіля в морозну погоду, та вийшовши за поріг будинку, останній вдруге зайшов, щоб запитати про позику коштів на лікування. Захисник вважає, що за таких обставин немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочинів не вчиняв. Водночас, підозрюваний раніше не судимий, має сім`ю та постійне місце проживання. Захисник стверджує, що ОСОБА_4 не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство чимшвидше закінчилось та він міг продовжувати спокійно жити далі із своєю сім`єю, займатись роботою на таксі та ремонтом легкових автомобілів.
Крім того, слідчий при винесенні клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не в повній мірі вияснив стан його здоров`я, соціальний та сімейний стан, внаслідок чого судом відразу обрано надмірно сувору міру запобіжного заходу.
Як станом на 10.02.2017 року так і на даний час є обставини, які не розглядалися та не враховувалися слідчим суддею при обрані запобіжного заходу. Зокрема, це те, що ОСОБА_4 протягом останніх 9 років працював у м.Києві таксистом та займався ремонтом легкових автомобілів, тривалий час проживає в батьківській квартирі в м.Нетішин зі співмешканкою ОСОБА_7 та її малолітнім сином, які знаходяться на його утриманні, хворіє на важке урологічне захворювання нирок, на яких виявлено пухлину у зв`язку з чим отримав направлення на термінове додаткове обстеження в урологічне відділення Шепетівської ЦРЛ. Крім того підозрюваний опікується батьком, який хворіє на цукровий діабет.
Враховуючи вищевикладене, в клопотанні захисник просить змінити підозрюваному ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили клопотання задоволити посилаючись на обставини, викладені в ньому. Захисник зазначив, що досудового розслідування із самого початку проводиться неналежним чином із значними порушеннями. Так, в протоколі про затримання не вказано осіб, які його проводили, в протоколі огляду місця події зазначено, що було виявлено предмет схожий на пістолет, але не вказано його марку, назву, калібр, тому він може бути замінений на інший. Крім того, в заяві про залучення потерпілої вона вказала, що їй заподіяно шкоду, але зазначила яку. Не з`ясовано цього і слідчим. Підозра, що була пред`явлена ОСОБА_4 не конкретна, сформульована загальними фразами, не зрозуміло в чому полягає проникнення. Вважає, що жодного нападу не було, це була провокація, а справа сфабрикована. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів існування ризиків, достатніх для тримання підозрюваного під вартою.
Підозрюваний зазначив, що не винуватий, не має наміру втікати, готовий сприяти розгляду справи, має сім`ю, дітей, батька, який хворіє, яких потрібно утримувати. Крім того сам хворіє, постійно вживає знеболювальні, медичну допомогу, яку йому надають в слідчому ізоляторі, вважає недостатньою. Зазначив, що під час затримання та в подальшому на нього чинили фізичний та психологічний тиск, били. Однак нанесенні йому тілесні ушкодження ніде документально не зафіксовані.
В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час якого погрожував потерпілій застосуванням збої. Той факт, що підозрюваний прийшов до будинку потерпілої одягнутий в дві пари рукавиць, маючи при собі ніж, пістолет, розчин «аміак», мобільний телефон з вийнятою сім-картою, паспорт громадянина України та закордонний, свідчать про його готуваня до вчинення злочину та спрямованість умислу на його вчинення. Двозначності тлумачення його дій та намірів за таких обставин бути не може.
Прокурор вважає, що захисником та підозрюваним не надано жодних доказів в спростування існування ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Навпаки вважає, що такі ризики на даний час не зникли. Той факт, що підозрюваний хворіє не свідчить про те, що він не може утримуватися під вартою, доказів останнього суду не надано. Не підтверджені також і пояснення ОСОБА_4 про те, що на нього здійснювався фізичний та психологічний тиск. Вважає, що подане клопотання формальне, необґрунтоване і спрямоване на уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.
Заслухавши захисника та підозрюваного, думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання, що клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.02.2017 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 09 квітня 2017 року включно.
Слідчим суддею встановлено, що захисник ОСОБА_5 і підозрюваний ОСОБА_4 у клопотанні про зміну запобіжного заходу та в судовому засіданні не зазначили нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обставини, на які вони посилаються, беззаперечно не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та не спростовують її. Крім того, захисником та підозрюваним не надано доказів того, що захворювання, на яке хворіє останній, перешкоджає або унеможливлює його утримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, не зникли та не зменшились ризики передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому для запобігання зазначених ризиків застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.
Крім того, при вирішенні питання про доцільність тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». А у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Керуючись ст.ст.176, 178, 179, 183, 193, 201, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: