УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/6468/17

Провадження № 1-кс/638/1179/17
26.04.2017 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001855 від 15.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 25.04.2017 року звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001855 від 15.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме арешт на вилучені під час проведення огляду місця події, біля перехрестя спуску Софіївського та вул. Клочківська в м. Харкові, 14.04.2017 року грошові кошти у розмірі одна тисяча двісті п`ятдесят гривень.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що14.04.2017 року до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області від громадянина ОСОБА_4 , 1976 р.н., надійшла заява, з якої вбачалось, що 14.04.2017 року близько 18 години 15 хвилин, невідома особа, перебуваючи у салоні маршрутного автобусу «БАЗ А 079.14», д/н НОМЕР_1 , маршруту №78, на пл. Конституції, в м. Харкові, на кінцевій зупинці, біля станції метро «Радянська», таємно, протиправно, заволоділа грошовими коштами з каси автобусу на суму 1250 грн.

14.04.2017 року до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області від водія маршрутного автобусу маршруту №78, надійшла заява про те, що 14.04.2017 року близько 18 години 15 хвилин, невідомий чоловік, знаходячись у салоні маршрутного автобусу БАЗ А 079.14», д/н НОМЕР_1 , маршруту №78, таємно, протиправно заволодів грошовими коштами з каси автобусу, та особистими грошовими коштами водія автобусу ОСОБА_4 .

По прибуттю слідчо-оперативної групи на місце події, встановлено, що після викрадення зазначених грошових коштів на загальну суму 1250 грн. невідомий чоловік сів у салон іншого маршрутного автобусу та на ньому спрямував у бік вулиці Полтавський шлях. Біля перехрестя спуску Софіївського та вул. Клочківська, невідомий чоловік був затриманий водієм автобусу ОСОБА_4 та невідомим пасажиром вказаного автобусу. У ході чого невідомий чоловік віддав водію ОСОБА_4 викрадені ним грошові кошти.

Далі, під час ОМП, водій ОСОБА_4 видав слідчому гроші, повернуті йому та викрадені невідомим чоловіком, а саме грошові кошти у сумі 1250 (тисяча двісті п`ятдесят) грн.

Суд, вивчивши матеріали клопотання та оцінивши докази, представлені в них, приходить до наступного висновку.
У розумінні положень статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, згідно вимог частини 2 статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0001855, 14.04.2017 року до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області від ОСОБА_4 , 1976 р.н., надійшла заява, з якої вбачалось, що 14.04.2017 року близько 18 години 15 хвилин, невідома особа, перебуваючи у салоні маршрутного автобусу «БАЗ А 079.14», д/н НОМЕР_1 , маршруту №78, на пл. Конституції, в м. Харкові, на кінцевій зупинці, біля станції метро «Радянська», таємно, протиправно заволоділа грошовими коштами з каси автобусу на суму 1250 грн.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, статтею 104 КПК України визначено, що у випадках, передбачених цим кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Згідно частини 3 вказаної статті, протокол складається, зокрема, з заключної частини, яка повинна містити відомості про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації.
Із протоколу огляду місця події від 14.04.2017 року, який проводився слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 неможливо встановити, що саме було виявлено та вилучено, оскільки відповідні графи протоколу не заповнені.

Відсутність у протоколі огляду від 14.04.2017 року, у клопотанні слідчого від 18.04.2017 року вичерпного переліку вилучених під час огляду матеріальних об`єктів унеможливлює постановлення законного та обґрунтованого судового рішення по суті клопотання та перевірку доводів сторони обвинувачення.
Органом досудового розслідування не доведено, що грошові кошти, про арешт яких ставиться питання, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, і підпадають під критерії, визначені статтею 98 КПК України, зокрема: не обґрунтовано в достатній мірі, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, які інші відомості можна отримати за їх допомогою, що вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону може потягнути за собою визнання недопустимими на підставі пункту 1 частини 2 статті 87 КПК України отриманих у такий спосіб доказів.

Слідчим не надано жодних відомостей про володільця майна, що підлягає арешту, а тому суд позбавлений можливості повідомити його про розгляд клопотання та про результати такого розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001853 від 15.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, повернути прокурору.
Встановити строк у сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1