Справа № 610/1356/17
№ провадження № 1-кп/610/176/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого: - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його законного представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації
представника ювенальної превенції сектору превенції Балаклійського відділу поліції ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2017 року, близько 20.00 години, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля бесідки, що розташована у дворі п`ятиповерхового багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході раптово виниклих неприязних відносин з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно та протиправно наніс неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 2 удари по черзі кулаком лівої та правої руки в область обличчя, а саме щелепи з лівої та правої сторони, внаслідок чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи №140-БЛ/17 від 05.05.2017 року у неповнолітнього ОСОБА_4 були встановлені наступні тілесні ушкодження: синець на підборідді, двобічний перелом нижньої щелепи, за ступенем тяжкості синець відноситься до легких тілесних ушкоджень, а двобічний перелом нижньої щелепи, як кожен окремо так і в сукупності, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив злочин при таких обставинах, як зазначено у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 12 квітня 2017 року, близько 20.00 години, неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись біля бесідки, що розташована у дворі п`ятиповерхового багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході раптово виниклих неприязних відносин з ним, в ході сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно та протиправно наніс йому 2 удари по черзі кулаком лівої та правої руки в область обличчя, а саме щелепи з лівої та правої сторони, спричинивши йому синець на підборідді, двобічний перелом нижньої щелепи, у зв*язку з чим він знаходився у лікарні.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті , оскільки вони ніким не оспорюються, неповнолітнім ОСОБА_6 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому, суд враховує обставини вчиненого злочину, тяжкість вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, враховує особу винного, обставини, які пом*якшують та обтяжують покарання, а також умови життя і виховання неповнолітнього, стан здоров*я, його рівень розвитку.
Неповнолітній ОСОБА_6 має повних 17 років, проживає з матір*ю, де були обстежені матеріально-побутові умови і встановлено, що вони задовільні.
Обвинувачений закінчив учбовий заклад. За період навчання показав себе як учень із задовільними здібностями.
На обліку у відділі пробації, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Відповідно до акту медичного дослідження має задовільний стан здоров`я.
ОСОБА_6 вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий.
Суд враховує думку потерпілого, який на суворому покаранні не наполягає.
Суд визнає обставинами, що пом*якшують покарання, неповнолітній вік обвинуваченого, його щире каяття у скоєному та добровільне повне відшкодування завданого матеріального збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Врахувавши конкретні обставини вчинення злочину, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, наявність по справі обставин, які пом*якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, його стан здоров*я та рівень розвитку, його соціально-психологічні риси, умови життя та виховання, ставлення до вчиненого діяння, висновок відділу пробації про те, що ризик вчинення ним повторного злочину є низьким та те, що його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі, думку потерпілого, думку представників відділу у справах дітей та сектору превенції відділу поліції, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, суд приходить до висновку, що внаслідок щирого розкаяння обвинуваченого та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
В зв*язку з викладеним і відповідно до ст.105 КК України суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього обвинуваченого примусові заходи виховного характеру, передавши під нагляд матері.
По справі заявлені цивільні позови прокурором в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Харківської ОДА до законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній самостійного заробітку не має, про відшкодування витрат закладу охорони здоров*я на лікування потерпілого від злочину у сумі 1991,46 грн., в задоволені якого потрібно відмовити, так як ОСОБА_7 відшкодувала вказану суму добровільно та ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у сумі 40 000 грн., який частково визнаний Мочаловою та підлягає частковому задоволенню з урахуванням ступеня вини відповідача, характеру і тривалістю страждань, стану здоров*я потерпілого, тяжкістю завданої травми, істотністю вимушених змін у його життєвих стосунках.
Керуючись ст. ст.105 КК України , ст.ст. 373-374, 485 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та відповідно до ч.1 ст.105 КК України звільнити від покарання.
В силу п.3 ч.2 ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру: передати його під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 10 000 грн.
У задоволені позову прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Харківської ОДА до ОСОБА_7 про відшкодування витрат закладу охорони здоров*я на лікування потерпілого від злочину у сумі 1991,46 грн. відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1