Справа № 366/503/17
Провадження № 1-кп/366/42/17
ВИРОК
Іменем України
29 березня 2017 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луговики, Поліського р-ну, Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
14.01.2017, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у себе дома в АДРЕСА_1 , вирішив незаконно проникнути на територію зони безумовного (обов`язкового) відселення з метою розбиття залізобетонних плит, які розташовані у відселеному селі Фабриківка, а вивільнену з них металеву конструкцію перемістити за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення для збуту.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, він 14.01.2017, близько 09-ї години, в районі с. Луговики Поліського району Київської області, незаконно проник на територію відселеного села Фабриківка, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 належить до зони безумовного (обов`язкового) відселення, де в період часу приблизно з 09 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв., за допомогою кувалди, яку взяв з собою, вивільнив металеві конструкції із залізобетонної плити, маючи намір в подальшому їх перемістити за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю, для збуту, чим порушив п.5 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до якого забороняється вивезення за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади - Державного агентства України з управління зоною відчуження будівельних матеріалів і конструкцій, машин і устаткування, домашніх речей, тощо.
Отже, ОСОБА_3 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.267-1 КК України, але не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як після заготівлі металевої конструкції у відселеному селі Фабриківка зони безумовного (обов`язкового) відселення він був виявлений працівниками поліції, а металеву конструкцію, загальною вагою 135 кг, було вилучено до Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що він дійсно 14.01.2017 року близько 09 год. 00 хв. вийшов з дому в напрямку с. Федорівка, при собі мав лом, санчата та молот. На території колишнього колгоспу почав розбивати бетонні каркасні плити з метою видобутку металевої арматури. В подальшому планував здати отриманий металобрухт в пункт прийому в с. Луговики та отримати за це грошові кошти. Про те, що знаходиться на території відчуження та безумовного обов`язкового відселення знав, проте не знав що туди не можна проникати. Близько 18 год. 30 хв. до нього підійшли три прикордонники, запитали документи та викликали працівників поліції. До цього часу встиг розбити дві каркасні бетонні плити та добути з них близько 135 кг арматури. Грошові кошти потрібні були йому для лікування хворої дитини.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що 14.01.2017 року близько 18 год. 30 хв. в с. Фабриківка було виявлено громадянина ОСОБА_3 , який за допомогою лому розбивав бетонні плити та витягував з них металеву арматуру. У вказаного громадянина були витребувані документи для встановлення особи та на місце події було викликано слідчу оперативну групу, яка на місці здійснювали фотографування, вилучення знарядь вчинення злочину та зважування добутого обвинуваченим металу (близько 130 кг). ОСОБА_3 опору не чинив, при собі мав молот, скалолом та санчата.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що він працює інспектором відділу поліції зони ЧАЕС. 14.01.2017 року проводився спільний патруль з прикордонниками. Того дня, близько 18 год. 50 хв. біля с. Фабриківка вони виявили громадянина ОСОБА_3 , який розбивав бетонні конструкції з метою видобутку арматури. При собі він мав лом, молот та санчата. Дозвільних документів при цьому в нього не було. Викликали слідчу оперативну групу, яка почала описувати, робити фотографування та вилучили виявлені предмети. Сам ОСОБА_3 опору не чинив.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він здійснював 14.01.2017 року огляд місця події під час затримання громадянина ОСОБА_3 . В протоколі він зазначив місцем вчинення с. Фабриківка так як визначення координат проводилося за допомогою GPRS-функції в мобільному телефоні. Жодних знаків, які б вказували на населений пункт не було. Обвинуваченого було виявлено на території силосної ями колишнього колгоспу с. Фабриківка (між двома населеними пунктами с. Стеблі та с. Фабриківка).

Допитаний свідок ОСОБА_8 пояснив, що в січні 2017 року на його розгляді перебував запит слідчого СВ Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС про встановлення місцязнаходження відповідної точки на місцевості та чи належить дана точка до зони безумовного обов`язкового відселення. Дана точка на мапі заходилася між двома селами Фабриківка та Стеблі. На його думку вказана точка знаходилася ближче до с. Стеблі, саме тому у відповіді на запит вказав с. Стеблі.

Під час судового засідання судом дослідженні наступні письмові докази:
-Протокол огляду місця події від 14.01.2017 року з ілюстрованою таблицею, згідно якого проведено огляд території де був виявлений громадянин ОСОБА_3 під час заготівлі арматури;

-Протокол зважування від 15.01.2017 року, відповідно до якого арматура учена під час огляду місця події від 14.01.2017 року має вагу 135 кг.;

-Постанова про визнання речовими доказами від 15.01.2017 року, відповідно до якої металеву конструкцію вагою 135 кг, санчата, молот, лом визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню;

-Лист Державного агентства України з управління зоною відчуження № Р-01-02/2017 від 17.01.2017 року, згідно якого ОСОБА_9 дозвіл на переміщення за межі зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення металевих виробів не надавався;

-Протокол проведення слідчого експерименту від 14.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 на місці показав як саме він намагався отриману арматуру вивезти за межі зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення.

Суд, вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 267-1 КК України, а саме у вчиненні незакінченого замаху на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, а саме: у незакінченому замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу і проведення дозиметричного контролю промислової продукції для збуту, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.267-1 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.
Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, стан здоров`я задовільний, працюючий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному, саме ця обставина підтверджена судом.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішити питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 75 (сімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) гривень.

Цивільний позов не подавався, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: металеву конструкцію вагою 135 кг, санчата, молот, лом знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1