Провадження № 11-кп/792/805/16
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000447 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мервичі Нестеровського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
За вироком суду, 3 червня 2016 року близько 15 год. 30 хв. біля паркану, що огороджує належне ОСОБА_7 господарство, яке розташоване по АДРЕСА_2 , на ґрунті сталих неприязних відносин виник словесний конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_8 сапою розчищав рівчак неподалік господарства потерпілого. В ході даного конфлікту обвинувачений, знаходячись від потерпілого на відстані приблизно півтора метра та тримаючи в руках за дерев`яну ручку металеву сапу, на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_7 один удар металевою частиною сапи в область бічної поверхні правої половини грудної клітки, в результаті чого потерпілий впав на землю.
Внаслідок указаних протиправних дій ОСОБА_8 умисно спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри бічної поверхні правої половини грудної клітки та крововиливу м`яких тканин бічної поверхні правої половини грудної клітки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. На його думку, суд не взяв до уваги показання інших свідків у провадженні, які стверджували його алібі, не дав їм правової оцінки, не звернув увагу на розбіжності в показаннях потерпілого, які не узгоджуються з висновки судово-медичного експерта, а також неприязне ставлення ОСОБА_7 до нього у зв`язку з раніше виниклим конфліктом. Це, на його думку, свідчить про упередженість суду та є підставою для скасування вироку суду.
Потерпілий ОСОБА_7 заперечує проти даної апеляційної скарги. Вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у провадженні та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами в провадженні проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_8 не заперечував та ствердив обставини конфлікту з потерпілим в денну пору 3 червня 2016 року поряд домоволодіння АДРЕСА_2 , вчинення активних фізичних дій в процесі його перебігу по відношенню до ОСОБА_7 , однак викладав свою версію подій.

Обставини умисного нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, їх вид та механізм спричинення, в час та при обставинах, які зазначені у вироку, повністю ствердили допитані судом потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_7 .

Показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є послідовними та повністю узгоджуються між собою, які ствердили обставини конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, в тому числі вчинення активних фізичних дій ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_7 .
Показаннями лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_13 , який показав, що потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна та крововиливу м`яких тканин бічної поверхні правої половини грудної клітки. Ствердив, що враховуючи механізм та локалізацію тілесних ушкоджень, отримати такі потерпілий міг саме в час та при обставинах, на які він вказує, тобто внаслідок побиття ОСОБА_8 .
Крім того, факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями, відповідно до яких вбачається місце вчинення злочину, саме те на яке вказують обвинувачений, потерпілий та свідки (а.п. 70-74).
Даними висновку експерта № 708 від 10.06.2016 року з яких вбачається, що ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден бічної поверхні правої половини грудної клітки та крововиливу м`яких тканин бічної поверхні правої половини грудної клітки.
Названі тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів за механізмом «удар-тертя» (садна), «удар» (крововиливи), про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень.
Перелічені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).
Наявні в ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися в час та при обставинах на які вказує потерпілий (а.п. 32-33).
Із змісту жодним чином не спростованих стороною захисту протоколів проведення слідчого експерименту з фото-таблицями вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_7 , в присутності понятих, що виключало можливість фальсифікації даних процесуальних документів, в деталях, вказали місце, спосіб та механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_8 (а.п. 34-38, 43-48).
При цьому, наявність виправлень в даті процесуальних документів, з огляду на спосіб їх виправлення іншим чорнилом та почерком, на переконання колегії суддів, не виключає їх виправлення, в процесі ознайомлення з матеріалами провадження заінтересованими особами та не спростовує фактичних обставин, оскільки такі повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими судом доказами, що свідчить про їх належність та об`єктивність.
Змістом висновків експерта №№ 735, 736 від 13.06.2016 року стверджується, що виявлені в ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден бічної поверхні правої половини грудної клітки та крововиливу м`яких тканин бічної поверхні правої половини грудної клітки могли утворитися в час та при обставинах на які вказали потерпілий та свідок під час проведення слідчого експерименту, про що свідчать форма, розміри та локалізація ушкоджень, а також дані протоколу проведення слідчих експериментів (а.п. 41-42, 51-52).
Проаналізувавши висновки судово-медичних експертиз в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження, спричинені внаслідок побиття обвинуваченим, оскільки це повністю узгоджується з належними, об`єктивними, вищенаведеними, дослідженими судом доказами.
Сукупність всіх вказаних обставин вчинення правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, їх стосунки вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії ОСОБА_8 спрямовані на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необґрунтованість порушення кримінального провадження та його засудження.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим ОСОБА_8 , ні його захисником не надано.
Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
Про належність показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо фактичних обставин провадження стверджують ті дані, що останні повідомляли такі деталі вчинення кримінального правопорушення, які могли бути відомі виключно безпосереднім очевидцям. В тому числі, щодо механізму та локалізації заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, які повністю узгоджуються з даними висновку лікаря судово-медичного експерта.
Більше того, фактично не заперечує обставин перебування на місці події вказаних свідків і сам обвинувачений.
Сторона захисту не вказала конкретно, у чому полягає неправильність досудового розслідування та судового розгляду. Зазначені в твердженнях ОСОБА_14 обставини в повному обсязі перевірені судом в установленому законом порядку під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами. При ухваленні вироку, суд дав належну оцінку доказам по справі щодо їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями обвинуваченого ОСОБА_14 , що його обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях потерпілого та його дружини, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі даних протоколів слідчих дій, висновках експерта, які підтверджують показання потерпілого та свідка ОСОБА_7 та спростовують твердження обвинуваченого.
Не змінює факту вчинення злочину, не впливає на кваліфікацію дій та не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності твердження останнього, що ні його, ні вищеназваних свідків належно не допитали в процесі досудового розслідування. Оскільки суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на доказах досліджених в процесі судового розгляду, а ті розбіжності на які посилається сторона захисту є не суттєвими та такими, що впливають на встановлення істини у справі, ґрунтуються на вільному тлумаченні зібраних доказів.
Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого, що дані судово-медичних експертиз та показання лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_13 спростовуються твердження потерпілого щодо способу та механізму отримання ним тілесних ушкоджень. Оскільки такі повністю спростовуються дослідженими судом доказами, в тому числі доказами на які посилається потерпілий та з яких вбачається, що виявлені в ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження саме у вигляді саден бічної поверхні правої половини грудної клітки та крововиливу м`яких тканин бічної поверхні правої половини грудної клітки могли утворитися в час та при обставинах, на які вказали потерпілий та свідок ОСОБА_7 (а.п. 41-42, 51-52).
При цьому, як вбачається з висновків судово-медичних експертиз роз`яснених лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_13 , тілесними ушкодженнями, що не мають специфічних ознак, які б могли б свідчити про можливість їх утворення внаслідок ударів полотном металевої частини сапи виявлені у потерпілого є: садна шкіри долонної поверхні лівої кисті, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, крововилив м`яких тканин передньої поверхні правого колінного суглобу, заподіяння яких обвинуваченим ОСОБА_7 не інкримінувалося (а.п. 32-33).

Жодним чином не змінює факту вчинення злочину і посилання обвинуваченого на розбіжність у місці вчиненні злочину, яка на його переконання складає 7,5 метра. Оскільки місцем спричинення тілесних ушкоджень потерпілому є АДРЕСА_2 , що жоден учасник кримінального провадження не заперечує. А різниця у відстані 7,5 м, де на переконання обвинуваченого відбулося побиття ОСОБА_7 , є не суттєвим та таким, що не скасовує наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину.
Ставлячи питання про скасування вироку, сторона захисту, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_8 органами досудового розслідування та судом не навела, а виключно обмежилися перерахунком і декларуванням норм процесуального права та вільному, вибірковому тлумаченні матеріалів кримінального провадження, в тому числі доказів. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Наявність у потерпілого судимості понад десятирічної давності не спростовує висновків місцевого суду.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.
Зокрема, судом взято до уваги те, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні правопорушення невеликої тяжкості, його суспільну небезпечність, спосіб та механізм його вчинення, наслідки, що настали.

Як стверджується матеріалами провадження вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_8 не визнав навіть під тиском зібраних у провадженні доказів, даних виявлення жалю, спроби виправити ситуацію у провадженні не встановлено, не вживав достатньо заходів для досягнення порозуміння з потерпілим.

За таких обставин, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим правопорушення, його особу, який раніше не судимий, є пенсіонером та отримує сталі, систематичні доходи, думку потерпілого, який просить виключно суворо покарати обвинуваченого, спосіб та механізм вчинення злочину, наслідки, що настали, колегія суддів приходить до висновку, що обране ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, є достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .