Провадження №11-сс/792/308/17
Справа №686/9149/17-к Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_8 ,
третьої особи ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 09 червня 2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0002384,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 09 червня 2017 року задоволено клопотання начальника відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 та накладено арешт на майно:

-будинок АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :05:002:0023, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер :05:002:0023, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ;

-автомобіль марки «Honda» CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 ;

-автомобіль марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що будинок та автомобілі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто речовими доказами, на яких збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Свої вимоги аргументує істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, що призвело до постановлення неправосудного судового рішення, адже розгляд справи відбувся з порушенням процесуальних строків та без виклику третіх осіб, щодо майна яких вирішувалося питання про його арешт.

Звертає увагу на те, що зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді не відповідає вимогам ст. 173 КПК України, а саме: у судовому рішенні відсутні дані щодо форми (способу) арешту та порядку його виконання.

Зазначає, що доказів придбання ОСОБА_14 автомобіля «Mitsubishi Galant», н.з. НОМЕР_2 , матеріали провадження не містять. Навпаки, свідоцтво про реєстрацію т/з свідчить про належність цього автомобіля ОСОБА_11 .

Щодо арештованих земельної ділянки та будинку, то такі були придбані третьою особою до шлюбу із ОСОБА_14 . А тому, вони є її особистою власністю і вона має право вчиняти з ними будь-які правочини.

Вважає, що слідчий суддя не врахував вимоги ст.ст. 370, 173 ч.2 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника скаржника, третю особу, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, котра заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, які надані в судовому засіданні апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 15 травня 2017 року начальник відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на вищевказане майно.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, послався на те, що 10.04.2017 року до Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області із письмовою заявою звернувся громадянин ОСОБА_14 . Зазначив, що його колишня дружина ОСОБА_9 внесла в офіційні документи завідомо недостовірні відомості.

За даним фактом 10 квітня 2017 року до ЄРДР внесені відомості по факту підроблення офіційного документа за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

20.04.2017 року до Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_14 . Зазначив, що його колишня дружина ОСОБА_9 шахрайським шляхом заволоділа його особистим майном.

За даним фактом 29 квітня 2017 року до ЄРДР внесено відомості по факту заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.10.2016 ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою керівництва ЖБК «Статус Тайм», повідомили останніх, про необхідність переоформити договір № 15/62 про сплату пайових внесків від 11.11.2015 року, для будівництва квартири АДРЕСА_2 , на її сина ОСОБА_10 та видати на ім`я останнього довідку щодо сплати останнім пайових внесків на вказану квартиру. Такими діями ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб шахрайським шляхом спричинила шкоди ОСОБА_14 на суму 520950 гривень.

Окрім того, з пояснень ОСОБА_14 вбачається, що він спільно проживав з ОСОБА_9 з 2006 по 2016 роки і, хоча остання жодного дня не працювала, спільно нажили майно. Зокрема: будинок, побудований на земельній ділянці, яка розташована по АДРЕСА_1 та зазначену земельну ділянку; автомобіль «Honda» CR-V, н.з. НОМЕР_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; автомобіль «Mitsubishi Galant», д/з НОМЕР_2 ; земельну ділянку, розташовану на території Руднянської сільської ради Летичівського району.
Після офіційного розлучення в РАЦС м. Хмельницького ОСОБА_14 та ОСОБА_9 усно домовились про поділ майна. Однак, ОСОБА_9 вирішила розпорядитись майном на власний розсуд. Так, 03.10.2016 року, в той час коли ОСОБА_14 перебував у приватного нотаріуса та оформляв документи на право власності на будинок та земельну ділянку, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою представників ЖБК «Статус Тайм», в приміщені офісу підробили документи, які стосувались сплати пайових внесків ОСОБА_9 за квартиру АДРЕСА_2 . Зокрема, внесли зміни в договір №15/62 про сплату пайових внесків від 11.11.2015 року та вказали, що сплатив повністю пайові внески син ОСОБА_9 ОСОБА_10 . Крім того, в той же день, 03.10.2016 року було оформлено довіреність на ім`я ОСОБА_15 , якою останній мав право представляти інтереси ОСОБА_11 - матері ОСОБА_9 по користуванню та розпорядженню автомобілем «Mitsubishi Galant» д/з НОМЕР_2 .
На даний час відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку у садовому товаристві «Сонячний» Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0023, він належить на праві приватної власності ОСОБА_10 сину ОСОБА_9 та ОСОБА_13 колишньому чоловіку ОСОБА_9 , 1/2 частини яких вона продала 08.11.2016 року, і факти продажу будинку зафіксувала у нотаріуса в Івано-Франківській області.
Автомобіль марки «Honda» CR-V, н.з. НОМЕР_1 , належить на праві спільної власності 50/50 ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , про що було зазначено у відповідній декларації про доходи ОСОБА_14 у 2015 році. Автомобіль марки «Mitsubishi Galant», н.з. НОМЕР_2 , по документам належить ОСОБА_11 - матері ОСОБА_9 , хоча за власні кошти купував ОСОБА_14 .

Тому, з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на вищевказаний будинок з земельною ділянкою та два автомобілі.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.3 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь - якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст. 98 КПК України).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 квітня 2017 року, ОСОБА_14 звернувся із вказаною заявою до Старшого оперуповноваженого Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області та просив прийняти міри до ОСОБА_9 , яка шахрайським шляхом без його відома відчужила спільно нажите майно.

З письмових пояснень останнього, наданих цього ж дня, вбачається, що таким майном є, в тому числі, садовий будинок по АДРЕСА_1 .

З даних протоколу допиту потерпілого від 27 квітня 2017 року та даних протоколу його додаткового допиту від 28 квітня 2017 року вбачається, що таким майном, окрім вищевказаного будинку, який вона відчужила всупереч їхнім усним домовленостям про порядок та умови поділу майна, є також два вищевказані автомобілі, які остання приховує, місце їх перебування йому невідоме.

Постановою слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер :05:002:0023, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ; земельна ділянка, кадастровий номер :05:002:0023, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ; автомобіль марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , долучені як речові докази по кримінальному провадженню № 0002387 від 10.04.2017 року, тобто фактично визнанні в даному провадженні як такі.

З документів, приєднаних до кримінального провадження, зокрема листа, адресованого слідчим начальнику УПП ГУНП у Хмельницькій області від 11.07.2017 року, вбачається, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, невстановлені особи за попередньою домовленістю, шахрайським способом, шляхом обману заволоділи майном потерпілого, зокрема автомобілями, чим спричинили останньому матеріальної шкоди у великому обсязі.

А тому, було доручено здійснити затримання транспортних засобів марки «Honda» CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 та транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 .

Однак, як вбачається з пояснень слідчого, даних у судовому засіданні апеляційного суду, таке затримання не відбулось, у зв`язку з приховуванням ОСОБА_9 вказаних транспортних засобів.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_9 не заперечила факту приховування вищевказаних транспортних засобів, пояснивши, що їх місцезнаходження повідомляти не бажає.

Натомість, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.09.2016 року власником автомобіля марки «Honda» CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_14 .

З свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 2 вересня 2011 року. З рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року видно, що даний шлюб розірвано 8 жовтня 2016 року.

Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, а саме: садового будинку з гаражем та альтанкою в с. Стуфчинці садівничого товариства «Сонячний» Хмельницького району, підтверджується, що вона зареєстрована Інспекцією держархбуд контролю у Хмельницькій області 15 жовтня 2013 року, тобто у період шлюбу вищевказаних осіб. При цьому, ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду підтвердила, що підписи, які містяться на Декларації, належать ОСОБА_14 . Натомість, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявного в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що вказаний будинок відчужений на підставі договору купівлі-продажу 8 листопада 2016 року, зокрема: по ? частині ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Отже, як вбачається з вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно від 15 травня 2017 року подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002384 від 10.04.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 та ч.1 ст. 358 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна (ч.1 ст. 131, п.7 ч.2 ст. 131 КПК України).

Колегія суддів вважає, що при вирішенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, зокрема на: садовий будинок, земельну ділянку, на якій він розташований, та автомобіль марки «Honda» CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення даного питання. Тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, є обґрунтована і доцільна, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Зокрема, твердження апелянта про порушення процесуальних норм у зв`язку з розглядом клопотання слідчого у відсутності третьої особи є необґрунтованими. Так, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя мав право його розглядати у відсутності останньої з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасового вилучене.

Майно, на яке накладено арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому доводи апелянта та третьої особи про безпідставність віднесення цих предметів до речових доказів в апеляційному суді підтвердження не знайшли.

Інші доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають.

Арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Одночасно з тим, слідчий суддя не у повному об`ємі виконав вимоги ст.ст.170-173 КПК України. Так, у порушення п.4 ч.5 ст. 173 КПК України не зазначив способу накладення арешту.

Апеляційний суд вважає, що арешт на вищевказане майно, з метою його збереження, слід накласти шляхом заборони його відчуження та розпорядження. Вказане буде відповідати розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів, враховуючи дані, наявні у матеріалах кримінального провадження, вважає, що підстави для арешту автомобіля марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_2 , відсутні. Так, відповідно до довідки від 04.10.2016 року, виданої Регіональним сервісним центром МВС України, вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_11 . Отже, в рамках даного кримінального провадження обмеження її права власності на вказаний автомобіль не буде співрозмірним з його завданнями та зайвим.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 409, ст. 410 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, яка полягає в тому, що обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, залишилися недослідженими.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 09 червня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 про накладення,в межах кримінального провадження № 0002384 від 10 квітня 2017 року, арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження:

-будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер :05:002:0023, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер :05:002:0023, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ;

-автомобіль марки «Honda» CR-V, н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .

Клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Galant», н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , відмовити.

Ухвала є остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .