В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , .,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001225 від 15.05.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Першотравенськ Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, з неповною середньою освітою,

неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає

за адресою :

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

-13.01.2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 389, ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2016 року до Павлоградського МРВ КВІ надійшов вирок Синельниківського міськрайонного суду від 13.01.2016 року, згідно якого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 було призначено покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт. ОСОБА_3 , був ознайомлений з порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання громадських робіт, про що була відібрана підписка під розпис та анкета, у якій останній вказав, що на даний час не працює. Згідно ч.3 ст. 13 Кримінально - виконавчого кодексу України постановою заступника начальника Павлоградського МРВ КВІ засудженому ОСОБА_3 були встановлені дні явки на реєстрацію до інспекції - 1-й, 2-й, 3-й, 4-й четвер кожного місяця. З постановою останній був ознайомлений під розпис. Після ознайомлення ОСОБА_3 було видане направлення до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно якого останній повинен був приступити до відбування покарання з 30.03.2016 року. 28.03.2016 року згідно Наказу № 159 КП «Затишне місто» м. Павлограда ОСОБА_3 був прийнятий до дільниці благоустрою на відпрацювання 120 годин громадських робіт по 4 години кожного дня у вільний від основної робота чи навчання час. 30.03.2016 року ОСОБА_3 повинен був приступити до відбування покарання у виді громадських робіт. Разом з тим ОСОБА_3 до КП «Затишне місто» для відбуття призначеного судом покарання для відпрацювання громадських робіт згідно складеного графіку на березень 2016 року не з`являвся 30.03.2016 року та 31.03.2016 року. Крім того, ОСОБА_3 до КП «Затишне місто» для відбуття призначеного судом покарання для відпрацювання громадських робіт згідно складеного ним графіку на квітень 2016 року не з`являвся 1, 4, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28 та 29 квітня 2016 року, а також для складання графіку та відпрацювання громадських робіт в травні 2016 року не з`явився. Станом на 21.05.2016 року ОСОБА_3 не відпрацював жодної годин громадських робіт з присуджених йому судом 120 годин громадських робіт. Не зважаючи на те що, ОСОБА_3 неодноразово було роз`яснено зміст ч. 2 ст. 38 КВК України та ч. 2 ст. 389 КК України, останній продовжує ухиляться від призначеного судом покарання, громадські роботи не відбуває. Крім того, з 07.04.2016 ОСОБА_3 не з`являвся до Павлоградського МРВ КВІ на реєстрацію, згідно постанови про встановлення дня явки на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ - 1-й, 2-й, 3-й, 4-й четвер кожного місяця, про причини не явки останній не повідомляє, громадські роботи не відбуває. Не зважаючи на те що, ОСОБА_3 не одноразово було роз`яснено ч. 2 ст. 38 КВК України та ч. 2 ст. 389 КК України продовжує ухиляться від призначеного судом покарання. ОСОБА_3 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього ухвалою суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто», для відпрацювання громадських робіт, про причину не явки нікому не повідомив чим ухилився від відбування громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був неодноразово письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, не відбував громадські роботи в КП «Затишне місто» чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських ЛЦ робіт, присуджених йому Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.
Крім того, 03.06.2016 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 проходили через спортивний майданчик «Західно-Донбаського професійного ліцею», розташованого по вул. Дніпровська 571 м. Павлограда Дніпропетровської області, де зустріли ОСОБА_9 , знайомого ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Під час розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 побачив у останніх пляшку горілки та попрохав щоб йому налили випити, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 погодилися та налили горілки ОСОБА_10 , яку він випив, від чого останньому стало погано та він ліг на землю на спину. В свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вирішили допомогти ОСОБА_10 та підійшовши до останнього почали викликати швидку, намагатися підняти його. Все це побачила ОСОБА_11 , яка зателефонував сестрі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та повідомила, що на спортивному майданчику «Західно-Донбаського професійного ліцею», на землі лежить її брат біля його двоє невідомих хлопців, як їй здалося спричиняють йому тілесні ушкодження, почувши це ОСОБА_12 , відразу зателефонувала рідному брату ОСОБА_3 та все розповіла. Почувши це ОСОБА_3 , який в цей час проходив по АДРЕСА_2 , відразу побіг до спортивного майданчику «Західно - Донбаського професійного ліцею», куди прибігши об 20 годин 10 хвилин, побачив, що його брат лежить на землі, а біля нього знаходяться двоє невідомих хлопців. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , який знаходився біля його брата.Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 03.06.2016 року об 20.10 годин, піднявши з землі шматок асфальту, який вирішив використати в якості знаряддя злочину, підбіг з лівого боку до ОСОБА_5 , який в цей час знімав свою футболку, щоб покласти її під голову ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_3 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, діючи умисно, наніс один удар в голову, в область лівого ока ОСОБА_5 , шматком асфальту, який тримав у правій руці, в наслідок чого умисно заподіяв останньому тілесні ушкодження.
Своїми злочинними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді - механічної травми, - забою лівого ока з посттравматичною субатрофією ока, лейкоми рогівки, рубцю рогівки лівого ока, з послідуючим видаленням (евісцерацією) цього ока, які спричинили тривалий розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що вироком Синельниківського міськрайонного суду від 13.01.2016 року він був засуджений до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, та був ознайомлений з порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання громадських робіт, про що була відібрана підписка під розпис та анкета. Але вказані години він не відпрацював так як не було часу, про щорозкаюється у вчиненому. Крім того, в червні 2016 року о вечірній час доби йому подзвонила сестра ОСОБА_13 , та повідомила, що 2 чоловік б`ють його брата. Він прибіг на місце, та побачив, що брат лежить без свідомості на землі, а над ним стоїть ОСОБА_5 . Взявши кусок асфальту він вдарив ОСОБА_5 правою рукою у ліве око, після чого викликав швидку медичну допомогу. Після того випадку він просив вибачення у потерпілого, та щиро розкаюється в тому що сталося. Позовні вимоги визнає в частині матеріальної шкоди у сумі 13000 грн., та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 03.06.2016 року о 20.00 годині він з товаришем по імені ОСОБА_14 знаходились в районі селища «Полігон» біля ліцею №43 м. Павлограда, де зустрівши брата обвинуваченого - ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та вони разом ще стали розпивати спиртне. Після вживання спиртного ОСОБА_9 стало зле, та він упав. Він підложив свою футболку під голову ОСОБА_9 та викликав швидку медичну допомогу. В цей час до нього підбіг обвинувачений, та вдарив каменем, який підібрав на землі в ліве око. У лікарні він був 1 тиждень. На даний час око йому видалили. Просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, та позбавити волі обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що влітку 2016 року, більш точного часу вона не пам ятає, їй подзвонила ОСОБА_15 , та розповіла, що на території ліцею № 43 м. Павлограда два невідомих чоловіка б`ють її брата ОСОБА_9 . Вона попросила брата - ОСОБА_3 розібратися. Потім ОСОБА_3 розповів, що ударив ОСОБА_5 каменем.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що влітку 2016 року, більш точного часу вона не пам ятає, вона знаходилась на території ліцею № 43 м. Павлограда, та бачила ОСОБА_9 з двома хлопцями, та всі вони були у стані алкогольного сп`яніння. Потім ці два хлопці почали бити ОСОБА_9 . Вона подзвонила ОСОБА_12 та повідомила цю новину. ОСОБА_12 подзвонила ОСОБА_3 , який прибіг на місце та побіг за ОСОБА_5 . Вона не бачила як наносились тілесні ушкодження потерпілому.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 03.06.2016 року він був з ОСОБА_5 біля ліцею № 43 м. Павлограда, де побачили ОСОБА_9 та розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_9 впав на асфальт, та вони викликали швидку медичну допомогу. ОСОБА_5 зняв свою футболку, що б підкласти під голову ОСОБА_9 . В цей час обвинувачений ударив ОСОБА_5 куском асфальту у голову.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2016 року ОСОБА_5 звернувся до відділу поліції з тих обставин, що 03.03.2016 року, близько о 20.00 годин за адресою: м. Павлоград вул. Дніпровська невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження (а. с. №76).

Згідно медичної картки від 04.06.2016 року та довідок до них, ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: проникаюче поранення з випаданням оболонок ( а.с.№77-83).

Згідно висновку експерта № 270 від 05.11.2016 року ОСОБА_16 була нанесена механічна травма, - забій лівого ока з посттравматичною субатрофією ока, лейкома рогівки, рубець рогівки лівого ока, з послідуючим видаленням (евісцерацією) цього ока. Такого характеру пошкодження по признаку (критерію) втрати працездатності не менше 1/3 відносяться до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень. Час травми може відповідати строку указаному, як в постанові так і в медичній документації. Травма лівого ока спричинена по ударному механізму дією тупого твердого предмету, можливо і при одному ударі каменем в область цього ока. Судово-медичних даних про взаємне розташування особи яка заподіяла тілесні пошкодження і потерпілого не мається. Травма ока могла бути спричинена при ударі каменем в область лівого ока. Даних за падіння з висоти власного зросту ні в постанові ні в медичній документації не мається (а. с. № 84-85).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2016 року ОСОБА_8 впізнав хлопця на фото №3, який спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 при нанесенні удару в область лівого ока (а. с. №86-88).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.2016 року, та фото таблиці до нього свідок ОСОБА_8 показав механізм нанесення 03.06.2017 року, близько о 20.00 годині на території ліцею № 43 тілесних ушкоджень невідомим хлопцем камінням, який був у його правій руці в ліве око ОСОБА_5 (а. с. №89-94).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.2016 року, та фото таблиці до нього ОСОБА_5 показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень 03.06.2016 року, як знаходився до нього ОСОБА_3 , як він до нього підійшов та знімав футболку, після чого вказав з якої сторони йому було нанесено удар ( а. с. № 95-100).

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 винний в ухиленні від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженню, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності, не менш як на одну третину.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 121 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких та невеликої тяжкості, раніше судимий, має не відбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року, не працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав повністю.

Згідно ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання для обвинуваченого, є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч.2 ст.389, ч.1 ст. 121 КК України за їх сукупністю шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим виді позбавлення волі.

На підставі п.4 ч.1 ст. 72 КК України слід перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року у виді громадських робіт у покарання у виді арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, слід приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року, за яким він був засуджений до покарання у виді 120 годин громадських робіт, оскільки останній вчинив злочин, не відбувши покарання у вигляді громадських робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без їх ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, а саме вартості на лікування в сумі 13641,01 грн. слід задовольнити в повному обсязі, що підтверджується квитанціями на придбання ліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичнійабо юридичній особінеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`їчи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що ОСОБА_5 завдана моральна шкода, яка виражається у тому, що у результаті нанесення йому тілесних ушкоджень останній відчув душевне та моральне страждання, що негативно вплинуло на його подальше життя, медико-соціальною експертною комісією йому було надано III групу інвалідності, в зв`язку з чим ОСОБА_5 було звільнено з роботи, що призвело до душевних і моральних страждань. Також, на протязі довгого часу ОСОБА_5 переносив фізичну біль, психологічний стрес, біль в області тілесного ушкодження, головний біль, що також порушує душевний спокій, визиває негативні емоції та переживання.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 суми спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини, що сталися, наслідки, фінансовий стан обвинуваченого, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 200 000 грн.

В ході досудового розслідування проводилася судово-медичні експертиза, на проведення якої кошти не витрачались.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 389, ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 389 КК України - три місяці арешту;

за ч.1 ст. 121 КК України - шість років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за їх сукупністю шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді шести років позбавлення волі.

На підставі п.4 ч.1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт у покарання у виді арешту строком 15 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за вироком, приєднати покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року, та остаточно до відбування визначити покарання у виді шести років п`ятнадцяти днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з часу виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 13641 (тринадцять тисяч шістсот сорок одна) грн.,01 коп. та моральну шкоду в сумі 200000 (двісті тисяч) грн.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .