ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1268/15-к
Провадження № 1-кп/210/51/17

"16" серпня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарів: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000042 від 16 березня 2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місто Дніпро, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.11.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпро за ч. 1 ст. 121, ч.4 ст.296, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 травня 2017 року на підставі ст.. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за період з 21.07.2008 року по день набрання вироком законної сили 14.07.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 засуджений 24.11.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.4, 187 ч.4, 70 ч.1 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, відбуваючи покарання за вироком на території Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області № 80 за адресою вул. Шиферна 3, що розташована в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, маючи на меті злісне невиконання законних вимог адміністрації, впродовж 2014-2015 років злісно не виконував законні вимоги працівників Криворізької виправної колонії № 80.
Так, 02.11.2014 року приблизно 05.30 під час проведення режимного заходу «підйом» засуджених, які відбувають дисциплінарне стягнення в ДІЗО, ПКТ, ДПК Криворізької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№80), засуджений ОСОБА_3 відмовився виходити з камери на прогулянку та виносити спальне приладдя. На повторну пропозицію представника адміністрації установи виконання покарань винести з камери спальне приладдя засуджений ОСОБА_3 відреагував неадекватно взяв матрац та викинув його з камери в коридор. Після цього ОСОБА_3 було запропоновано вийти з камери для проведення особистого огляду та технічного догляду камери, на що останній відповів погрозою скоїти акт членоушкодження, якщо до камери увійдуть представники адміністрації установи виконання покарань.
Таким чином, ОСОБА_7 проявив злісну непокору законним вимогам адміністрації Криворізької виправної колонії управління Державної пенітенціарноїслужби України у Дніпропетровській області (№80) та порушив вимоги ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст. 29 Правил внутрішнього розпорядку Криворізької виправної колонії № 80, затверджених наказом № 275 від 25.12.2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань, де вказано: «Засудженим заборонено чинити опір законним діям персоналу установи, перешкоджати виконанню ними своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених».
За даним фактом адміністрацією Криворізької ВК № 80 було проведено службову перевірку за результатами якої 04.11.2014 року постановою начальника Криворізької ВК № 80 засудженого ОСОБА_3 було переведено до приміщення камерного типу строком на два місяці.
Крім цього, 09.03.2015 року приблизно о 00.10 годині під час планового огляду у побутовому приміщенні відділення СПС №8 житлової зони колонії, були виявлені засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які порушили правила внутрішнього розпорядку та не виконали команду «відбій». Під час входу у побутове приміщення СПС №8, засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 знаходились з кружками у руках та побачивши представників адміністрації установи, з метою уникнення відповідальності, випили вміст кружок. При подальшому огляду даного приміщення в особистих речах засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було виявлено та вилучено приблизно два літри рідини помаранчевого кольору з запахом алкоголю (браги), а від засуджених також відчувався запах алкоголю. Приблизно о 00.40 годині засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були доставлені в МСЧ колонії на медичне обстеження, згідно якого у засуджених були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - пошатування при ходьбі, неадекватна поведінка, різка зміна настрою, у видихаємому повітрі відчувався завах алкоголю. На пропозицію дати письмові пояснення засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відмовились у категоричній формі, вели себе зухвало, використовували не тактичні вислови, розмовляли з представниками адміністрації на «ти».
Таким чином, ОСОБА_3 порушив: вимоги ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України де зазначено: «Засуджені до позбавленню волі зобов`язані строго дотримуватись норм та умов відбуття покарання, розпорядок дня колонії...»; р.3, п.3,ч.7 правил внутрішнього розпорядку, де зазначено, що засудженим заборонено: «Вживати спиртні напої, наркотичні, психотропні речовини та їх аналоги, а також інші одурманюючі речовини»; р.4 п.1, п.3 правил внутрішнього розпорядку, де зазначено, що засуджені зобов`язані: «Бути ввічливими з персоналом колонії та іншими особами, які відвідують колонію»; р.4,ч.1,п.5 правил внутрішнього розпорядку, де зазначено, що засуджені звертаються до персоналу колонії на «ви» та називають їх по іменам та по батькові; р.3, ч.3, п.3 правил внутрішнього розпорядку, де зазначено, що «Засудженим заборонено виготовлювати, зберігати та використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини та вироби, які заборонені к використанню в установах».
За даним фактом адміністрацією Кріворізької ВК № 80 було проведено службову перевірку за результатами якої 10.03.2015 року постановою начальника Криворізької ВК № 80 засудженого ОСОБА_3 було переведено до приміщення камерного типу строком на три місяці.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним частково у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, зазначив, що не знав, що вказані правопорушення можуть призвести до таких наслідків, якби знав, то не поводився себе так, просить не визначати суворе покарання. Також просив при визначенні покарання провести перерахунок строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно з ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження. Сторони кримінального провадження не наполягали на виклику у судове засідання свідків обвинувачення.

Крім часткового визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами:
-довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , з моменту прибуття до колонії, з якої вбачається, що останній неодноразово притягувався за порушення режиму відбування покарань до дисциплінарних стягнень у вигляді догани, суворої догани, поміщення до ДІЗО;
- матеріалами про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_3 , зокрема висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_3 від 03 листопада 2014 року щодо відмови виходити з камери на прогулянку та виносити спальне приладдя з камери, погрози скоїти акт самоушкодження та застосування у зв"язку з такою поведінкою спецзасобів та переведення до приміщення камерного типу;
- матеріалами про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_3 , зокрема висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_3 від 10 березня 2015 року щодо не виконання команди "відбій" та вживання рідини з запахом алкоголю (браги), та виявлення в подальшому ознак алкогольного сп"яніння; протоколами вилучення та знищення рідини (браги) та переведення до приміщення камерного типу;
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, та підтверджуються письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 391 КК України на ознаками: злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, або інша протидія адміністрації у законному здійсненні їхніхї функцій особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого щодо необхідності виправлання обвинуваченого у зв"язку з недопустимістю доказів, оскільки із досліджених матеріалів справи вбачається, що обвинувачений відмовився від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а так само і від отримання копій процесуальних документів. Тому враховуючи те, що будучи підозрюваним ОСОБА_3 самостійно обрав позицію не ознайомлюватись з метеріалами досудового розслідування, підстав визнавати докази, зібрані органом досудового розслідування не вбачається. Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_3 не заперечує фактів порушення режиму відбування покарань, зокрема і тих, які викладені у обвинувальному акті, однак при цьому вважав, що така поведінка є дозволеною. Під час судового розгляду при допиті ОСОБА_3 особисто зазначив, що якщо б він знав, що така поведінка призведе до порушення кримінального провадження, то таких порушень утримання режиму він не допускав би.
Суд вважає, що клопотання захисника про те, що зібрані письмові докази є недопустимими, є виключно тактикою захисту обвинуваченого, однак суд її відхиляє в силу того, що обвинувачений з особистих міркувань відмовився від ознайомлення з матеріалами досудового слідства.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
На підставі ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої ступені тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що він вину визнав частково у скоєному злочині, згідно даних, які характеризують його особу: за місцем відбуття покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому числі й був поміщений до ДІЗО, раніше судимий, відомості про перебування на обліках у лікаря нарколога та психіатра не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, що передбачені ст. 67 КК України є рецидив злочину.
Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 частково визнав себе винним у скоєному злочині, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої 391 КК України, а саме у вигляді двох років позбавлення волі.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за правилами ст.71 ч.1 КК України, тобто з урахуванням невідбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року, з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 травня 2017 року та за правилами перерахунку, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, тобто здійснивши зарахування строку попереднього ув"язнення у цьому кримінальному провадженні у строк остаточного покарання на підставі Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ.
Судом встановлено, що станом на 16 серпня 2017 року невідбутий строк за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року, з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 травня 2017 року, якою зарахувано строк попереднього ув"язнення з 21 липня 2008 року по 17 липня 2011 року у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, становить 1 рік 11 місяців 12 днів.
Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за ст. 391 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2010 року, а саме у вигляді 2 (двох) місяців 19 (дев"ятнадцять) днів.
На підставі ч. 3 ст. 71 КК України - до призначеного покарання слід приєднати додткове покарання.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_3 ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 травня 2017 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року з 21 липня 2008 року по 17 липня 2011 року зараховано у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, за даним кримінальним провадженням ОСОБА_3 був етапований із КВК № 80 до Криворізької установи відбуття покарань № 3 УДПтСУ у зв`язку із розглядом даної справи, де він знаходиться з 19 квітня 2015 року по теперішній час.
На підставі ч.5 ст.72 КК України п.3 пп. "ґ" час перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження включається до строку попереднього ув`язнення.
Таким чином, на підставі ст. 72 ч.5 КК України відносно ОСОБА_3 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 19 квітня 2015 року до 20 червня 2017 року оскільки 21 червня 2017 року набули зміни до ч. 5 ст. 72 КК України на підставі Закону Україну «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року за № № 2046-VIII.

При цьому, застосовуючи до обвинуваченого положення ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції , внесеними згідно із Законами № 838-VIII від 26.11.2015, суд керується положеннями ст. 5 Кримінального кодексу України, а саме частини другої, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно із ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України " Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року № 838-УІІІ , суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".
Крім того, до вступу вироку в законну силу суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків: прибувати по першому виклику до суду ; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати, речові докази - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та визначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року за ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.4, 187 ч.4, 70 ч.1 КК України у вигляді 2(двох) місяців 19 (дев"ятнадцяти) днів та на підставі ч. 3 ст. 71 КК України -додаткове покарання, та призначити остаточно до відбуття ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців 19 (дев"ятнадцяти) днів позбавлення волі з конфіскацією особистого майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
На підставі абз. 1, 2 ч.5 ст.72 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 19 квітня 2015 року до 20 червня 2017 року, із розрахунку : один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 16 серпня 2017 року -один день попереднього ув"язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання відраховувати з 19 квітня 2015 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити з-під варти в залі суду як такого, що відбув призначене покарання.
Обрати до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід зособисте зобов`язання, з покладанням обов`язків: прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Матеріали кримінального провадження № 0000042 від 16 березня 2015 року, залишити при обвинувальному акті № 210/1268/16-к, пр. 1-КП/2109/51/17.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження; право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1