печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме нежитлової будівля літ. «Б-2», загальною площею 4789.5 кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Гагаріна, 165 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01); будівля, офісно-розважальний комплекс з торгівельними приміщеннями, загальною площею 19737.7, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вулиця Київський шлях, будинок 2/6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 05); торгово-розважальний центр, загальною площею 76942.7 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, Володарське шосе, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 3), яке належить суб`єкту господарської діяльності ТОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ «ЕЛЬДОРАДО» (код ЕДРПОУ 36644635).
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000558 від 02.06.2016 за підозрою колишнього заступника Голови Правління ПАТ «Банк Міхайлівський» ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 218-1 КК України, за підозрою колишнього голови правління ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст.. 218-1, ч. 3 ст. 209 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-2, ч. 1 ст. 382, ч. 3 ст. 209 КК України.
Метою, з якою на думку сторони обвинувачення є необхідним накладення арешту на наведене вище майно, прокурор зазначає забезпечення цивільного позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_8 .
В судовому засіданні слідчий, включений до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 , клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.
Вислухавши позицію слідчого, вивчивши матеріали клопотання, надходжу до наступного висновку.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів клопотання, об`єкти нерухомого майна, на які прокурор просить накласти арешт, не є власністю підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
В судовому засіданні з розгляду клопотання слідчий не зміг відповісти на питання, чому на думку сторони обвинувачення в даному випадку заявлений в провадженні цивільний позов має бути забезпечений за рахунок майна третіх осіб.
Інших підстав для арешту майна стороною обвинувачення ні в поданому до слідчого судді клопотанні, ні в судовому засіданні з його розгляду наведено не було.
За таких обставин, оскільки слідчий не вказав на наявність інших правових підстав для накладення арешту на майно та не вказав доказів володіння підозрюваним цим майном, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 108, 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1