Справа № 495/3734/17
№ провадження 1-кс/495/1255/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
- скаржника ОСОБА_3 ,

- прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.ст. 303-307 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
19.05.2017 року ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою, в якій посилається на незгоду з бездіяльністю слідчих СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

Так, скаржник просить суд:

- зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 невідкладно провести слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні № 0003727 від 31.10.2013 року, повідомити відповідним особам про підозру та направити матеріали до суду;
- зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 невідкладно провести слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні № 0002988 від 05.10.2016 року, повідомити відповідним особам про підозру та направити матеріали до суду;
- зобов`язати керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 забезпечити здійснення належного процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0003727 від 31.10.2013 року, у кримінальному провадженні № 0002988 від 05.10.2016 року та контролю за дотриманням розумних строків під час досудового розслідування.
За твердженням скаржника, у Білгород-Дністровському відділі поліції ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003727 від 31.10.2013 року за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, а саме ОСОБА_8 , що спричинила смерть моєму чоловікові, ОСОБА_9 , та залишення в небезпечному для життя стані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України, ч.1 ст.135 КК України.
Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було доручено слідчому ОСОБА_10 .В подальшому, у зв`язку зі звільненням слідчого ОСОБА_10 , 04.01.2017 року проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_5 .
Крім того, Білгород-Дністровським відділом поліції ГУНП в Одеській області здійнюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002988 від 05.10.2016 року за фактом неналежного виконання професійних обов`язків працівниками Шабівської ЦРЛ, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було доручено слідчому ОСОБА_10 .В подальшому, у зв`язку зі звільненням слідчого ОСОБА_10 , проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_6 .
Вказане підтверджується надісланими на адресу ОСОБА_3 листами, а саме: управління охорони здоров`я та медицини катастроф Одеської обласної державної адміністрації від 05.06.2006 року № Є-447-3/2, Міністерства внутрішніх справ України від 21.11.2006 року № 13/Є-5547, прокуратури Одеської області від 07.06.2016 № 04/2/2-6239-15, від 13.03.2017 № 04/2/2-6239- 15, Білгород-Дністровської місцевої прокуратури від 05.02.2017 № (1692) 1043вих. 17, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.03.2017 № 4/Є-470, від 31.03.2017 № 4/Є-470/1.
Крім того, ОСОБА_3 отримано відповідні витяги, а саме з кримінального провадження № 0003727 від 31.10.2013 року, з кримінального провадження № 0003353 від 11.11.2016 року.
ОСОБА_3 , визнана потерпілою у вказаних кримінальних провадженнях.
За твердженням скаржника, 18.12.2005 року приблизно о 17 год. 30 хв. водій ОСОБА_8 , перебуваючи за кермом автомобіля Mercedes-Benz Vito, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ізмаїльській у м. Білгород-Дністровський Одеської області, здійснив наїзд на мого чоловіка, ОСОБА_9 , що рухався на велосипеді та від отриманих поранень помер у травматологічному відділенні с. Шабо ІНФОРМАЦІЯ_1 о 03:00 год.За вказаним фактом на той час було відкрита кримінальна справа № 5 за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
В подальшому, 15.05.2006 року вказана кримінальна справа згідно із постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського MB ОСОБА_11 , була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КГІК України, про що ОСОБА_3 взагалі не було повідомлено.
Після неодноразових скарг ОСОБА_3 у всі можливі інстанції провадження у справі було відновлено.Далі, кримінальну справу було передано до СУ ГУМВС України в Одеській області та 11.09.2007 року старшим слідчим по ОСВ СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_12 кримінальну справу знову було закрито на підставі п. 2 ст. 6 КГІК України.Після оскарження вказаних протиправних дій, справу було відновлено та в подальшому направлено для продовження досудового розслідування у Білгород-Дністровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Починаючи з моменту внесення інформації про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та до цього часу справа зовсім не просувається, досудове розслідування Білгород-Дністровським відділом поліції ГУНП в Одеській області фактично не проводиться, слідчими не вживаються жодних заходів для належного проведення невідкладних слідчих дій, а місцевою прокуратурою, в особі керівника ОСОБА_7 , не здійснюється належне процесуальне керівництво та не здійснюється контроль розумних строків
Додатково до цього, як зазначено у отриманих ОСОБА_3 витягах з кримінальних проваджень, інших документів з матеріалів справи, особа водія автомобіля Mercedes-Benz Vito, д/н НОМЕР_1 . який вчинив наїзд на чоловіка ОСОБА_3 відома, а саме ОСОБА_8 .
Крім того, є достатні підстави підозрювати його у вчиненні тяжкого злочину, однак чи вживалися заходи щодо його затримання ОСОБА_3 не відомо та до цього часу будь-яких заходів відносно нього не вжито, він проживає у м. Білгород-Дністровський, продовжує своє звичайне життя, на відміну від родини ОСОБА_3 , та й досі залишається безвідповідальним.
При цьому, ОСОБА_3 стало відомо, що у 2000 році ОСОБА_8 вже був притягнутий до кримінальної відповідальності, через наїзд на зупинку громадського транспорту, де перебували люди.
Станом на даний час, отримавши вищезазначені листи прокуратури Одеської області від 13.03.2017 року № 04/2/2-6239-15, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.03.2017 року № 4/Є-470, від 31.03.2017 року № 4/Є-470/1, в яких повідомлено ОСОБА_3 , що ще на той час, а саме за датою листа, 31.03.2017 року слідчим, в порядку ст. 40 КПК України направлені до оперативного підрозділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП доручення на проведення необхідних слідчих (розшукових) дій з метою встановлення осіб, які вчинили вказані кримінальні правопорушення, та можливих свідків.
Скаржник зазначає, що інформація про вказаних осіб у Білгород-Дністровському ВП ГУНП в Одеській області є вже давно. Які саме інші дії планував здійснювати слідчий до цього часу невідомо, оскільки жодних дій не проведено.
Крім того, з метою вжиття дієвих заходів щодо активізації досудового розслідування у кримінальних провадженнях слідчим заплановано проведення ряду необхідних слідчих (розшукових) дій для подальшого прийняття законного рішення у найкоротші строки. Проте, знову не виявляється можливим встановити, які саме дії проведено, оскільки інформації про їх проведення немає.
Потрапити на прийом до слідчих вже не виявляється можливим, оскільки ОСОБА_3 фактично ігнорують та свідомо порушують її законні права та інтереси та процесуальні права потерпілої у вказаних кримінальних правопорушеннях.
Таким чином, скаржник стверджує, що бездіяльність слідчих та процесуальних керівників в особі керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, у вказаних кримінальних провадженнях не порушує принципи законності та верховенства права, створює перешкоди у встановленні обставин справи, притягнення винних до кримінальної відповідальності та встановлення справедливості, при тому, що винними особами посягнуто на життя людини, якого, відповідно до ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.27 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений, а обов`язок держави захищати життя людини. Крім того, морально-психологічний стан родини ОСОБА_3 , а також стан здоров`я ОСОБА_3 погіршується, такою протиправною бездіяльністю нам завдається постійна триваюча шкода.
У судовому скаржник ОСОБА_3 , підтримала скаргу у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної скарги та просила суд у її задоволенні відмовити.

У судове засідання слідчий не з`явився, був повідомлений належним чином. Згідно із ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник подав заяву на бездіяльність слідчих СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

Частиною 1 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого (стаття 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 КПК України).

Згідно вимогам ст.ст. 2,7-11 КПК України, завдання кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Відповідно до ст.ст. 303-304 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «ід 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги-лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Згідно статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Відповідно до вимог ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані ( мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективних засіб захисту.

Крім того, скаржник просить суд зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 невідкладно провести слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №0003727 від 31.10.2013 року, повідомити відповідним особам про підозру та направити матеріали до суду та зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 невідкладно провести слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №0002988 від 05.10.2016 року, повідомити відповідним особам про підозру та направити матеріали до суду, але дані вимоги не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішення про повідомлення особи у вчиненні злочину приймається слідчим або прокурором за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі змістом п. 19 висновків Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17, розглядаючи скарги на постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, розглядаючи скарги на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому слід зважати на те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

В силу ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення /ст.94 КПК України/.

Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод, які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8, 24, 28, 303-307 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.ст. 303-307 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області:

- здійснити перевірку проведених слідчими СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області усіх необхідних слідчих дій та заходів в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0003727 та кримінального провадження № 0002988, розпочатих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286 та ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України;

- у разі необхідності надати слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області відповідні вказівки щодо проведення додаткових (необхідних для повного та всебічного розслідування) слідчих дій та заходів в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0003727 та кримінального провадження № 0002988, розпочатих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286 та ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України;

- у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, встановити строки (терміни), необхідні для завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0003727 та кримінального провадження №0002988, розпочатих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286 та ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України, вказівки про що надати відповідним слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1