ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1921/17
провадження № 1-кп/753/486/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000269 від 30.01.2017 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (на даний час м. Дніпро), громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року, у зв`язку з прийняттям вищим керівництвом держави рішення про призупинення процесу підготовки до укладання Угоди про асоціацію між Україною та ЕС, у місті Києві та ряді інших міст України розпочались акції протесту громадян. Такі акції після відмови Президента України підписати Угоду про асоціацію на Саміті Східного партнерства, що відбувався 28-29 листопада 2013 року у м. Вільнюсі, а також силового розгону Євромайдану на Майдані Незалежності у м. Києві в ніч з 29 на 30 листопада 2013 року, набули особливо масового характеру.
В свою чергу ОСОБА_6 , разом із знайомими Особа 1, Особа 2, Особа 3, ОСОБА_9 , відносно якого ухвалено обвинувальний вирок Дарницьким районним судом м. Києва від 05.05.2016 р., та іншими особами, у тому числі на даний час невстановленими слідством, починаючи з 29 листопада 2013 року стали приймати активну участь у різних заходах, пов`язаних з протидією акціям протесту в центральній частині міста Києва, залучаючи з вказаною метою за матеріальну винагороду інших громадян, при цьому Особа 1, ОСОБА_6 , Особа 2 та ОСОБА_9 здійснювали безпосереднє фінансування та організацію таких заходів, для чого отримували грошові кошти від невстановлених осіб.

В грудні 2013 року у мешканця м. Харкова Особа 5, матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження, виник умисел, спрямований на насильницьку протидію масовим акціям протесту Євромайдану в Україні шляхом вчинення злочинів проти життя та здоров`я учасників таких акцій, заподіяння останнім тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, залякування, катувань та інших протиправних дій.
Реалізуючи свій злочинний умисел та координуючи дії з іншими невстановленими особами, які мали аналогічні цілі, Особа 5 у період грудня 2013 лютого 2014 року як особисто, так і через своїх знайомих та довірених осіб, залучав до вчинення вказаних кримінальних правопорушень мешканців міста Харкова, передусім осіб із свого оточення, бійців створеного ним спортивного клубу «Оплот», у тому числі учасників боїв без правил, що проходили під егідою вказаного клубу, іноземних студентів з держав Закавказзя, які навчались у вищих учбових закладах Харкова, та інших громадян, періодично організовуючи виїзди таких осіб з метою вчинення злочинів до Києва.
Так, 20.01.2014 року, близько 23 год. 50 хв., Особа 5 з вказаною метою організовано поїздку з Харкова до Києва групи осіб чисельністю до 100 чоловік, точна кількість на даний час не встановлена, які виїхали трьома автобусами, у тому числі: SCANIA K113, державний номер НОМЕР_1 , Volkswagen LT державний номер НОМЕР_2 та VOLVO державний номер НОМЕР_3 .
При цьому сам Особа 5 для координації дій учасників групи на місці, а також особистої організації таких дій і керування ними, виїхав з Харкова до Києва автомобілем 21.01.2014 року, близько 10 год. 30 хв., та прибув до Києва того ж дня, близько 18 год.
Безпосередньо перед виїздом автобусів, 20.01.2014 року, в період між 22 год. та 23 год. 40 хв., Особа 5 перебуваючи в приміщенні бійцівського клубу «Оплот» за адресою м. Харків, площа 1-го Травня, 2, визначив старших груп у поїздці з числа своїх знайомих, які раніше були учасниками різних заходів «Оплоту», зокрема, Особа 6, Особа 7, матеріали відносо яких виділені в окреме провадження, а також Особа 8, обвинувальний акт відносно якого скеровано до суду, та провів із ними інструктаж, під час чого повідомив про можливість застосування відносно активістів „Євромайдану фізичної сили, затримання останніх та передачі їх працівникам міліції, а також поставив задачі щодо чергування на в`їздах до Києва для виявлення транспортних засобів з ймовірними протестувальниками та «сприяння» співробітникам органів внутрішніх справ у протиправному недопущенні їх до столиці.
В подальшому, створюючи умови для вчинення таких дій, Особа 5 за участю своєї довіреної особи співробітника «Оплот-Інфо» Особа 9 за невстановлених слідством обставин, забезпечив частину учасників поїздки предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палицями (бітами), засобами приховування зовнішності балаклавами білого кольору для укриття обличчя, а також пластиковими хомутами, які планувалось застосовувати до активістів «Євромайдану» як наручники у разі чинення ними супротиву.
21.01.2014 року, близько 9 год. 25 хв. Особа 6, Особа 7, Особа 10, Особа 11, Особа 12, Особа 13, Особа 14, Особа 8 та залучені останнім громадяни Республіки Азербайджан ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відносно яких ухвалено обвинувальний вирок Оболонським районним судом м. Києва від 07.12.2015 р. і Особа 17, матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження, а також інші, на даний час невстановлені слідством особи, прибувши до міста Києва, упродовж дня, відповідно до вказівок Особа 5 переміщувались раніше згаданими автобусами територією міста.
При цьому, на виконання вказівки Особа 5 щодо чергування на в`їздах до Києва для виявлення транспортних засобів з ймовірними протестувальниками та «сприяння» співробітникам органів внутрішніх справ у протиправному недопущенні їх до столиці, Особа 6 спільно з Особа 11 та іншими, не встановленими на даний час особами, на автобусі SCANIA K113, державний номер НОМЕР_1 під керуванням Особа 20 близько 12 год. 55 хв. прибули в район посту ДПС на в`їзді в Київ по трасі Київ-Вишгород-Десна та перебували там упродовж 6 год., приблизно до 19 год. В свою чергу гр. Особа 7 спільно з іншими, не встановленими на даний час особами, на автобусі VOLVO державний номер НОМЕР_3 , під керуванням Особа 22 не пізніше 14 год. 51 хв. прибули в район посту ДПС «Гостомель» на в`їзді в Київ по трасі Київ-Варшава та перебували там упродовж 6 годин, щонайменше до 20 год. 50 хв. Крім того, Особа 8, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Особа 17, спільно з іншими, не встановленими на даний час особами, на автобусі Volkswagen LT, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія Особа 18, не пізніше 13 год. 30 хв. прибули в район посту ДПС на в`їзді в Київ по трасі Київ-Одеса та перебували там близько 5 год. 30 хв., щонайменше до 18 год. 55 хв.
Надалі Особа 5, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію у місті Києві масових хуліганських дій, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, а також на організацію викрадення та незаконного позбавлення волі активістів Революції Гідності з метою їх подальших катувань для отримання від них необхідних відомостей та визнань начебто про фінансування акцій протесту, дав вказівку старшим груп щодо переміщення автобусів в район станції метро „Петрівка. При цьому основна роль відводилась групам, очолюваним Особа 6 та Особа 8, що зумовлювалось персональним складом таких груп, до числа яких входили учасники боїв без правил бійцівського клубу „Оплот, а також особи, що тренувались у цьому клубі.
Знаючи про те, що напередодні, в ніч з 20 на 21 січня 2014 року, у Києві відбувались масові зіткнення протестувальників з особами, які із застосуванням насильства намагались протиправно протидіяти акціям протесту (так званими „тітушками), Особа 5 розробив план злочинних дій. Згідно цього плану, учасники бійцівського клубу „Оплот мали спровокувати конфлікти з окремими протестувальниками у місці, віддаленому від району проведення акцій протесту, з тим, щоб ті покликали на допомогу активістів „Автомайдану, і, таким чином, використовуючи значну перевагу у чисельності осіб, організованих Особа 5 над активістами „Автомайдану, можна було б вчинити відносно останніх хуліганські дії із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, а деяких, наперед невизначених активістів, - викрасти та вивезти у заздалегідь обумовлене місце з метою подальшого катування.
З цією метою Особа 5 була обрана станція метро „Петрівка, яка є однією з найбільших у Києві за пасажиропотоком, особливо у робочі дні, в часи пік, що збільшувало можливості виявити учасників акцій протесту, визначивши їх за візуальними ознаками - використанням атрибутики Євромайдану на одязі та інших речах.
Крім того, координуючи та погоджуючи свої дії з невстановленими особами, Особа 5 визначив в якості місця, куди можна було б вивезти викрадених активістів Революції Гідності та надалі утримувати, незаконно позбавляючи волі і застосовуючи катування, лісопосадку неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві.
З метою створення сприятливих умов для вчинення вказаних злочинів, 21.01.2014, після 20 год. невстановленими особами у вказаному місці розгорнуто палатки.
При цьому ОСОБА_6 , діючи згідно відведеної йому Особа 1 та іншими особами, у тому числі невстановленими слідством, ролі, за попередньою змовою з ними, мав за винагороду у розмірі 500 доларів США, сприяючи шляхом надання засобів та усунення перешкод вчиненню незаконного позбавлення волі наперед невизначеного числа протестувальників, залучити до скоєння злочину у ролі пособників своїх знайомих, які повинні були охороняти палатки.
Реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи відведену йому роль, діючи з корисливих мотивів, бажаючи отримати обіцяну йому Особа 1 та іншими особами, у тому числі невстановленими слідством, винагороду у розмірі 500 доларів США, ОСОБА_6 спільно з Особою 2 залучили осіб у невстановленій кількості, які мали охороняти палатки, і, таким чином, сприяти незаконному позбавленню волі активістів Революції Гідності, шляхом надання іншим співучасникам злочину (передусім виконавцям і організаторам) засобів та усунення перешкод - а саме у спосіб недопущення вільного переміщення осіб, незаконно позбавлених волі та їх втечі, а також проникнення на територію розміщення палаток сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочинів або припинити їх вчинення.
Зокрема, ОСОБА_6 та Особа 2 з цією метою за грошову винагороду в розмірі 800 грн. залучено ОСОБА_9 , який разом з іншими особами, у тому числі невстановленими слідством, прибув у раніше згадану лісопосадку неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві, 21.01.2014 року, не пізніше 21 год. 09 хв., та, виконуючи відведену йому роль, з корисливих мотивів, діючи погоджено з ОСОБА_6 та Особа 2 постійно перебував у зазначеному палатковому таборі щонайменше з 21 год. 09 хв. 21.01.2014 до 4 год. 49 хв. 22.01.2014 року, а також, за викладених далі обставин, залучив до скоєння незаконного позбавлення волі людини у ролі пособників осіб з числа своїх знайомих, у тому числі Особа 19, кримінальне провадження за обвинуваченням якого на даний час розглядається судом.
Крім того, ОСОБА_6 , діючи спільно та погоджено з невстановленими на даний час особами, сприяючи наступному вчиненню злочину шляхом надання засобів та знарядь, а також усунення можливих перешкод, 21.01.2014, в період щонайменше з 20 год. 21 хв. до 20 год. 37 хв., перебуваючи у невстановленому слідством офісі, розташованому в районі дії ретрансляційної вежі по вул. Андріївській, 19 в м. Києві, отримав від невстановлених осіб предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці у невстановленій кількості (близько 10 одиниць), які він надалі, не пізніше 21 год. 15 хв., відвіз до вказаного палаткового табору, розміщеного в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві, і залишив у палатці, у віданні осіб, які там перебували.
Надалі, після 21 год. 30 хв., ОСОБА_6 виїхав у район КПП по трасі Київ-Житомир, і повернувся до палаткового табору 22.01.2014, орієнтовно в період між 0 год. 05 хв. та 0 год. 11 хв.
Діючи згідно розробленого Особа 5, як організатором злочину, плану, Особа 6, постійно погоджуючи та координуючи свої дії по мобільному телефону з Особа 8 та Особа 9, дав вказівку водію автобусу SCANIA K113, державний номер НОМЕР_1 Особа 20 вирушити в район станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві, куди Особа 6 спільно з Особа 11 та іншими, не встановленими на даний час особами, які переміщувалися у даному автобусі, прибули не пізніше 19 год. 18 хв.
У свою чергу Особа 8, погоджуючи та координуючи свої дії по мобільному телефону з Особами 5, 9 та 6, дав команду водію автобусу Volkswagen LT, державний номер НОМЕР_2 , Особі 18 вирушити в район станції метро «Петрівка» та вул. Веробової, 17 у м. Києві, куди Особа 8, ОСОБА_10 , Особа 17 та ОСОБА_11 , спільно з іншими, не встановленими особами, що знаходились у вказаному автобусі, прибули близько 21 год.
Туди ж не пізніше 21 год. 28 хв. прибув автобус VOLVO, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням Особа 22, у якому старшим був Особа 7, та в якому також переміщувались учасники організованої Особа 5 поїздки.
Виконуючи поставлену Особа 5 задачу, невстановлені особи, що приїхали вказаними автобусами, побачивши в районі Книжкового ринку біля станції метро „Петрівка учасника акцій протесту ОСОБА_12 та ідентифікувавши його відповідним чином за атрибутикою, стали провокувати його на конфлікт, у зв`язку з чим він по мобільному телефону викликав на допомогу активістів „Автомайдану, повідомивши про перебування біля станції метро „Петрівка автобусів з підозрілими громадянами.
21.01.2014 року, близько 22 год., в районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві між представниками «Автомайдану», які після дзвінка ОСОБА_12 на власних автомобілях прибули у вказане місце, та учасниками організованої Особа 5 поїздки виник конфлікт під приводом блокування першими виїзду автобусів зі станції метро «Петрівка». В цей час невстановлена особа з числа тих, що приїхали автобусом SCANIA K113, державний номер НОМЕР_1 , і якими у поїздці безпосередньо керував Особа 6, діючи за вказівкою Особа 5 щодо організації хуліганських дій, застосування фізичного насильства до протестувальників та їх викрадення, попередньо одягнувши на обличчя білу балаклаву для унеможливлення ідентифікації, дала команду здійснити напад на представників Автомайдану та інших осіб, які перебували у районі станції метро «Петрівка». На виконання даної команди та відповідно до розробленого Особа 5 плану, з вказаного автобусу вибігла очолювана Особа 6 група осіб у білих балаклавах, що мали при собі предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці (біти) та інші невстановлені слідством предмети, і, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи зазначені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, розпочали бійку з представниками Автомайдану та іншими особами, що знаходились поруч.
Того ж дня, близько 22 год., очолювані Особа 6 невстановлені слідством особи з білими балаклавами на обличчях, які мали при собі предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці (біти) та інші невстановлені предмети, перебуваючи у вищевказаному місці, тобто в районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві, діючи у складі групи з Особами 7, 8, ОСОБА_10 та Особою 17, спільно та погоджено, за попередньою змовою з ними, на виконання вказівок Особа 5 та згідно розроблено ним плану, побачивши в районі вестибюлю станції метро «Петрівка» по Оболонському проспекту гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та помилково сприйнявши його за учасника протестних акцій Євромайдану, викрали його, здійснивши з цією метою у складі групи напад на потерпілого із застосуванням фізичної сили у виді нанесення останньому ударів у різні частини тіла, у тому числі предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень і заподіявши, таким чином, ОСОБА_4 фізичні страждання, а надалі перемістивши проти його волі у салон автобусу SCANIA K113, д.н.з. НОМЕР_1 .
При цьому Особа 6 та Особа 8, періодично отримуючи вказівки від Особа 5, який контактував з ними з власного номеру мобільного телефону НОМЕР_4 на належні їм номери НОМЕР_5 та НОМЕР_6 відповідно, у такий спосіб виконували функцію координаторів, передаючи вказівки Особа 5, як організатора злочину, іншим учасникам викрадення ОСОБА_4 , зокрема, Особа 7, ОСОБА_10 та Особа 17, які протиправно, з використанням примусу, завели ОСОБА_4 до автобусу, з метою незаконного позбавлення його волі.
Після викрадення гр. ОСОБА_4 . Особа 8, ОСОБА_10 та Особа 17, виконуючи відповідні інструкції Особи 5, які Особа 6 та Особа 8 отримували по телефону, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на подальше незаконне позбавлення волі потерпілого у спосіб його насильницького утримання в салоні автобусу та переміщення в район палаткового табору біля станції метро «Бориспільська», діючи погоджено з Особою 6, а також Особа 7 та виконуючи відведену їм роль, залишились у вказаному автобусі - SCANIA K113, перебуваючи упродовж переїзду поряд з ОСОБА_4 та тримаючи його на сидіннях у задній частині салону.
При цьому Особа 6, Особа 8, ОСОБА_10 , Особа 17, а також інші, на даний час не встановлені учасники викрадення ОСОБА_4 , діючи спільно та погоджено, за попередньою змовою групою осіб, 21.01.2014 року, в період приблизно з 22 год. до 23 год. 50 хв., тобто в процесі протиправного утримання потерпілого в автобусі, періодично наносили йому удари в різні частини тіла, і, таким чином, заподіювали фізичні страждання, ставлячи питання щодо начебто його участі в Революції Гідності та намагаючись отримати від нього з даного приводу зізнання.
Упродовж періоду незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 , з 22 год. до 23 год. 50 хв., його було переміщено на автобусі SCANIA K113, д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом: просп. Героїв Сталінграда вул. Героїв Дніпра вул. Озерна вул. Богатирська м. Вишгород Київської області вул. Дніпроводська вул. Богатирська вул. Озерна вул. Лугова вул. Шахтарська вул. Вікентія Хвойки - вул. Межигірська Набережно-Печерська дорога вул. Колекторна, 24/26. При цьому Особа 6 та Особа 8, постійно узгоджуючи свої дії із Особа 5, як організатором злочину, продовжували контактувати з останнім з мобільних телефонів, використовуючи для цього свої мобільні номери НОМЕР_5 і НОМЕР_6 та зв`язуючись із Особа 5, який користувався номером НОМЕР_4 . Зокрема, в період з 21 год. 54 хв. до 23 год. 05 хв. між Особа 5 та Особа 8 і Особа 6 зафіксовано 22 телефонні контакти різної тривалості.
Після викрадення ОСОБА_4 , під час його транспортування іншими співучасниками злочину в палатковий табір біля станції метро «Бориспільська», ОСОБА_9 , перебуваючи у вказаному таборі, бажаючи отримати запропоновану йому ОСОБА_6 та Особа 2 грошову винагороду у розмірі 800 грн., діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи відведену йому, зокрема ОСОБА_6 , роль пособника незаконного позбавлення волі людини, сприяючи вчиненню злочину шляхом надання засобів, періодично контактуючи з даного приводу та координуючи свої дії з ОСОБА_6 по мобільному телефону, який при цьому користувався номером НОМЕР_7 , залучив до подальшого вчинення злочину у ролі пособників осіб з числа своїх знайомих, зокрема гр. Особа 19. З цією метою, 21.01.2014 року, о 22 год. 34 хв. ОСОБА_9 зі свого мобільного телефону НОМЕР_8 подзвонив Особа 19 на його номер НОМЕР_9 , та запропонував прибути в район станції метро «Бориспільська», на що останній погодився, прибувши у вказане місце 22.01.2014, орієнтовно в період між 0 год. 24 хв. та 0 год. 39 хв.
21.01.2014, близько 23 год. 50 хв., гр.гр. Особа 6, Особа 8, ОСОБА_10 , Особа 17 та особи, які на даний час слідством не встановлені, продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані із викраденням ОСОБА_4 та незаконним позбавленням його волі, діючи погоджено з Особа 7, на виконання вказівок Особа 5 перевезли потерпілого до зазначеного палаткового табору, розташованого в лісопосадці в районі вул. Колекторної, 24/26 у м. Києві, неподалік від станції метро «Бориспільська». У даному місці потерпілого, проти його волі, було передано групі осіб, у числі яких знаходився ОСОБА_9 , що перебував у палатковому таборі з 21 год. 09 хв., Особа 5 - з 23 год. 05 хв. та Особа 7, що прибув туди не пізніше 23 год. 07 хв., а також інші особи, у тому числі невстановлені слідством.
Особа 5, реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб, й надалі, щонайменше в період з 23 год. 50 хв. 21.01.2014 до 1 год. 19 хв. 22.01.2014 року, незаконно утримував ОСОБА_4 , позбавляючи його волі та супроводжував такі дії катуванням, заподіюючи потерпілому фізичних страждань.
Водночас ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи спільно та погоджено з Особа 1, ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, за попередньою змовою з ними, з корисливих мотивів, з моменту свого повернення до вказаного палаткового табору, а саме між 0 год. 05 хв. та 0 год. 11 хв. і до 1 год. 19 хв. 22.01.2014 року, сприяв незаконному позбавленню волі ОСОБА_4 , яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, - шляхом надання іншим співучасникам злочину, зокрема Особа 5 засобів та усунення перешкод - у спосіб недопущення вільного переміщення ОСОБА_4 , у безпосередній близькості до якого ОСОБА_6 під час вчинення злочину періодично перебував спільно з іншими особами, у тому числі невстановленими слідством, у групі з ними, умисно перешкоджаючи, таким чином, вільному вибору поведінки потерпілим, волевиявленню останнього щодо залишення місця незаконного позбавлення волі, зокрема, втечі, крім того, проникненню на територію розміщення палатки, у якій утримували потерпілого, сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочину або припинити його вчинення, а також залучивши до скоєння злочину у ролі пособника свого знайомого ОСОБА_9 та, через останнього - Особа 19 і інших невстановлених слідством осіб, які сприяли незаконному позбавленню волі ОСОБА_4 у спосіб недопущення його вільного переміщення, перешкоджання свободному вибору поведінки потерпілим, його волевиявленню щодо залишення місця незаконного позбавлення волі та проникненню на територію розміщення палатки, у якій утримували потерпілого, сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочину або припинити його вчинення.
Крім того, діючи спільно та погоджено з іншими співучасниками злочину, зокрема, Особа 1 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою у групі з ними, з корисливих мотивів, маючи спільний умисел та цілі, усвідомлюючи мету та причини незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 , що полягали у намаганні примусити його зробити визнання в участі в Революції Гідності, а також отримати відомості про організаторів та фінансування протестних акцій в м Києві, сприяючи вчиненню злочину наданням засобів, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з палаткою, де утримували потерпілого, а також у самій палатці, 22.01.2014, о 0 год. 36 хв. та о 0 год. 44 хв. брав у ОСОБА_9 його мобільний телефон з номером НОМЕР_8 , який передавав Особа 1 для дзвінків на номер дружини потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_13 , НОМЕР_10 , які здійснювала невстановлена слідством особа, щоб отримати в ОСОБА_13 відомості про можливу участь її чоловіка в акціях протесту під час Революції Гідності.
При цьому ОСОБА_6 , повністю усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи уникнути кримінальної відповідальності за їх вчинення, з метою унеможливлення ідентифікації своєї зовнішності потерпілим, за невстановлених слідством обставин придбав та використовував під час вчинення злочину для приховування обличчя «балаклаву».
За участь у вчиненні незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 у ролі пособника, ОСОБА_6 за невстановлених обставин отримав від Особа 1 раніше обумовлену грошову винагороду у розмірі 500 доларів США, а також грошові кошти у невстановленому розмірі, як грошову винагороду для інших осіб, залучених ним для участі у вказаному злочині.
В подальшому, 22.01.2014, в період приблизно між 23 год. 50 хв. та 23 год. 55 хв. ОСОБА_6 та Особа 2 зустрілись з ОСОБА_9 в районі АДРЕСА_3 , де передали останньому за участь у вчиненні злочину в ролі пособника, який сприяв незаконному позбавленню волі ОСОБА_4 іншими співучасниками наданням засобів та усуненням перешкод, раніше обумовлену грошову винагороду в розмірі 800 грн., а також грошову винагороду у цьому ж розмірі для залученого ОСОБА_9 з метою вчинення злочину Особа 19.
Під час медичного огляду у ОСОБА_4 виявлено синець на повіках лівого ока, садна обличчя, контузію 1 ступеню лівого ока, спричинені тупим предметом (предметами), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв пособництво незаконному позбавленню волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, а саме сприяв вчиненню вказаного злочину іншими співучасниками наданням засобів та усуненням перешкод, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому злочині повністю визнав, та не заперечував фактичних обставин скоєння злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.
31 січня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. В угоді зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість.
Укладеною угодою узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України. Крім того, потерпілим було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого в якості відшкодування моральної шкоди 24447,25 грн., який обвинувачений в повному обсязі визнав.
Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України - угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Потерпілий ОСОБА_4 , розуміючи наслідки затвердження угоди, роз`яснені судом, просив затвердити вказану угоду, прокурор не заперечував проти затвердження зазначеної угоди.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . Узгоджене сторонами покарання не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених КК України, визначено з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд переконався, що обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, викладені в угоді.
Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Дослідивши цивільний позов потерпілого суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Аналіз сукупності наведених положень закону, обставин та наявних доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений потерпілим в позовній заяві цілком відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, у зв`язку з чим цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі.
Речові докази відсутні.
Разом з тим, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання захисників та змінити запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого з «тримання під вартою» на «домашній арешт», враховуючи зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з огляду на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 з 21.00 год. до 07.00 год. строком дії до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 31 січня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 24447 /двадцять чотири тисячі чотириста сорок сім/ гривень 25 коп.
Зняти арешт з майна належного обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів в сумі 901 долар США (8 банкнот номіналом 100 доларів США: LB01833985J, LI23717082A, LI23717077A, LI23717079A, KB09945384I, HL44233797D, HB66975025Q, HF26033734C, 2 банкноти номіналом 50 доларів США: MI17361203A, MK07554979A, 1 банкнота 1 долар США: G58786045B та 13 грн. (1 банкнота 10 гривень: СБ8615266, 1 банкнота 2 гривні: ТЖ6874057, 1 банкнота 1 гривня: ТД3405563), що знаходяться в камері речових доказів Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 18.
Змінити та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 до набрання вироком законної сили з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_6 наступних обов`язків:
-заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 21.00 год до 07.00 год.
- покласти обов`язок на ОСОБА_6 прибувати до суду за першою вимогою;

Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на органи поліції за мiсцем його проживання.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що працівники національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1