Номер провадження: 11-сс/785/163/17
Номер справи місцевого суду: 522/1971/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 31 січня 2017 року, у рамках кримінального провадження за №0000239 внесеному до ЄРДР 29.01.2017 року за ознаками ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України,-

встановив:
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000239 від 29.01.2017 року та відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Червоний Розселенець Біляївського району Одеської області, одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, з 29.01.2017 року по 30.03.2017 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у тому, що 29.01.2017 року, приблизно о 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись біля ринку «Строкінний» по вул. Розкидайловська навпроти буд. № 26, на ґрунті конфлікту, раптово виниклого на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_11 , проявив агресію, у зв`язку із чим у нього виник злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_8 дістав із свого автомобіля обріз гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ 63 № НОМЕР_1 16 калібру, направив обріз ствола в район голови ОСОБА_11 та поставив палець правої руки на спусковий гачок, маючи намір на здійснення вбивства останнього. Однак, довести свій намір до кінця не зміг, оскільки потерпіла ОСОБА_12 , яка знаходилась поруч, в цей же момент відбила своєю рукою зброю, з якої був здійснений постріл, заряд якого влучив у ногу останній, тим самим заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження.

Мотивуючи прийняте рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на тяжкість злочинів, у яких підозрюється останній, наявність підозри у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та прийняти нове рішення, яким обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник посилається на відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, оскільки наміру позбавляти життя ОСОБА_13 у нього не було. Крім того, захисник зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги, що тілесні пошкодження потерпілій ОСОБА_12 були причинені з необережності, а тому дії підозрюваного в цій частині кваліфіковані невірно.

Захисник вважає, що слідчий суддя районного суду не врахував та не оцінив у сукупності обставини, які визначені у ст.178 КПК України, а саме те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, хворіє цукровим діабетом 2-го типу, має позитивну характеристику, раніше не судимий, а також те що підозрюваний надав матеріальну допомогу потерпілій ОСОБА_12 .

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дотримався та прийняв рішення, яке не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та не підтверджено долученими до клопотання матеріалами.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Дослідивши долучені до клопотання слідчого матеріали кримінального провадження, якими орган досудового розслідування обґрунтовує підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів, які вказують на вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення.

Так, на даній стадії розслідування, зазначені матеріали містять об`єктивні дані щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_8 дій, направлених на грубе порушення громадського порядку з застосуванням вогнепальної зброї, що підтверджено показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Ці обставини фактично визнанні і самим підозрюваним, пояснення якого маються в матеріалах клопотання та який зазначив, що наміру не вчинення вбивства потерпілого він не мав, оскільки бажав його лише налякати. Зокрема, протоколи слідчих дій не містять даних про те, що підозрюваний вчиняв дії, які викладені слідчим в повідомлені про підозру, а саме «направляв обріз рушниці у голову потерпілого та тримав свій палець на спусковому гачку».

Разом з тим, підозра у нанесенні ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою, оскільки саме пострілом з обрізу рушниці, який перебував у підозрюваного, потерпілій були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Що стосується доводів апеляції захисника щодо спричинення тілесних ушкоджень, а саме здійснення пострілу з необережності, то такі твердження є передчасними, оскільки об`єктивних даних, які підтверджують необережність таких дій надані суду матеріали справи не містять і це питання буде вирішуватися за результатами досудового розслідування та судового розгляду обвинувального акту по суті.

Апеляційний суд враховує той факт, що будь-яких даних, які б свідчили про те, що підозрюваний впливає або може впливати на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, або в інший спосіб заважати досудовому розслідуванню, прокурором апеляційному суду надано не було.

При цьому, прокурор не міг пояснити апеляційному суду, які саме докази може знищити, сховати чи спотворити підозрюваний ОСОБА_8 та яким чином він може перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі і шляхом тиску на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в той час, як потерпіла звернулася до апеляційного суду із заявою в якій просила не позбавляти підозрюваного свободи, а відомості про те, що підозрюваний в будь-який спосіб вчиняє тиск на потерпілого ОСОБА_11 , або свідків по справі прокурором надані не були.

Таким чином, в судовому засіданні апеляційного суду, встановлена невмотивованість клопотання слідчого щодо існування заявлених ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Разом з цим, з урахуванням долучених до клопотання слідчого матеріалів кримінального провадження, які вказують на існування на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, апеляційний суд вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід здатен забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, апеляційний суд виходить з наступного.

Як свідчать матеріали кримінального провадження підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно наданих стороною захисту характеризуючих особу даних, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та проживає разом із сім`єю, що свідчить про наявність соціальних зв`язків. Підозрюваний тривалий час хворіє на тяжку хронічну хворобу, є інвалідом 2 групи та потребує постійного і спеціалізованого лікування в умовах медичних закладів. За таких умов обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може поставити під загрозу його здоров`я та життя.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню на даний час немає.
За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання. Такий запобіжний захід, є цілком співрозмірним, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри і зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин кримінального провадження та невмотивованості клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як така, що постановлена з недотриманням вимог КПК України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини - підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України

Вирішуючи питання щодо строку дії обрання запобіжного заходу, колегія суддів приймає до уваги, що строк досудового розслідування становить два місяці з моменту повідомлення особи про підозру, тобто з 30.01.2017 року, а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно визначити з моменту прийняття апеляційним судом рішення та до 30.03.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Обираючи даний запобіжний захід, судова колегія вважає за необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню з під варти та зобов`язанню невідкладно прибути до місця свого проживання та не залишати його в період зазначений в ухвалі апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 31 січня 2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000239 від 29.01.2017 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 29.01.2017 року по 30.03.2017 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000239 від 29.01.2017року про застосування запобіжного заходу та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати житло де він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_8 його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 03.02.2017 року та закінчується 30.03.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000239 від 29.01.2017 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4