Справа № 148/1697/16-к
Провадження №1-кп/148/172/16
29 грудня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
за участю потерпілого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комарашево Миколаївського району Одеської області, українця, громадянина України, з сердньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого ПАТ "Дружба ВМ", військовозобов`язаного, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Фесюри Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , працюючого ПАТ "Дружба ВМ", не військовозобов`язаного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Станіславка Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПАТ "Дружба ВМ", військовозобов`язаного, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 липня 2016 року близько 00.00 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , знаходячись у с. Шура-Копіївська Тульчинського району по вул. Леніна, неподалік від адміністративної будівлі ПАТ «Дружба ВМ», під час спілкування між собою вступили у злочинну змову та вирішили здійснити пограбування робітників «Дружба ВМ», які проживають у приміщенні гуртожитку даного підприємства. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою шляхом злому дверей, проникли до однієї із кімнат гуртожитку ПАТ "Дружба ВМ", що по вул. Леніна, 71, де відпочивали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Підійшовши до ОСОБА_8 , який лежав на ліжку, ОСОБА_4 , з метою подолання його опору, наніс останньому три удари кулаком правої руки та один удар внутрішньою частиною стопи в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, крововиливів під білкову оболонку лівого ока, синців, садни та поверхневої рани в області обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №78 від 10.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після того, як ОСОБА_4 подолав опір потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 відкрито викрав його мобільний телефон марки «SAMSUNG SGH-В-130» коричневого кольору вартістю 120 грн., у якому знаходилась СІМ- картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн.
Тим часом ОСОБА_6 , який перебував поруч, відкрито викрав спортивну сумку марки «DING ZEI», синього кольору, вартістю 181,72 грн., у якій знаходились кросівки марки «ROP», вартістю 398,40 грн., спортивний костюм марки «ADIDAS», вартістю 468 грн., футболка марки «SPORT», вартістю 78,75 грн., шампунь-бальзам «Троянда», вартістю 25 грн., а також мило марки «Шик», вартістю 5 грн.
Заволодівши речами ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили приміщення кімнати гуртожитку, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1276,87 грн.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надали однакові пояснення про те, що вони працюють в ПАТ "Дружба ВМ", що в с. Шура Копіївська. 10.07.2016 року вони, вступивши у змову, вирішили пограбувати інших працівників даного підприємства, які проживали у гуртожитку. Близько 24.00 год. ОСОБА_4 зламав двері однієї з кімнат гуртожитку, де відпочивали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після цього вони всі втрьох зайшли до вказаної кімнати, де ОСОБА_4 з метою подолання опору ОСОБА_8 наніс йому три удари кулаком та один внутрішньою частиною стопи в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. В цей час ОСОБА_5 відкрито викрав з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Самсунг» із СІМ-картою "Київстар", а ОСОБА_6 відкрито викрав належну ОСОБА_8 спортивну сумку, у якій були кросівки, спортивний костюм, футболка, шампунь, мило. Вартість викраденого обвинуваченими не оспорювалась. Обвинувачені повністю визнали свою вину, щиро розкаялися у вчиненому, попросили вибачення у потерпілого, просили суворо їх не карати, зазначили, що ними потерпілому повернуто викрадене та відшкодована спричинена шкода.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року він працював с. Шура Копіївська Тульчинського району Вінницької області в ПАТ «Дружба ВМ». 10.07.2016 року він, прийшовши з робити, повечерявши, разом зі своїм сусідом по кімнаті в гуртожитку ОСОБА_9 , о 22.00 год. ліг відпочивати. Як обвинувачені проникни в кімнату він навіть не чув, так як вже спав. Проснувся він від ударів в обличчя та крові, яка з`явилася в нього на обличчі. Після того, як ОСОБА_4 наніс йому удари в обличчя, ОСОБА_5 заліз до нього в кишеню, звідки викрав мобільний телефон «Самсунг», а ОСОБА_6 заволодів належною йому сумкою, в якій знаходились кросівки, спортивний костюм, футболка шампунь-бальзам та мило. Вказані речі йому повернуто в ході досудового розслідування. Також зазначив, що матеріальних претензій до обвинувачених він не має, вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому просив призначити їм покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як належний, допустимий та достатній доказ їх вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме відкритий спосіб викрадення, умисні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , корисливий мотив та мету, попередню змову, розмір завданих збитків.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч.3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у приміщення та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Оцінюючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у приміщення та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Надаючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у приміщення та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання винуватості, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів буде покарання в межах ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає визнання винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів буде покарання в межах ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченему не суворого покарання, суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні хвору матір.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає визнання винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України не встановлені.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання в межах ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених в дохід держави солідарно підлягають стягненню витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід до обвинувачених в даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 65-68, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:мобільний телефон марки ««SAMSUNG SGH-В-130», сумку марки «DING ZEI», кросівки марки «ROP», спортивний костюм марки «ADIDAS», футболку марки «SPORT», шампунь-бальзам «Троянда», мило марки «Шик», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 повернути останньому за належністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дохід держави 880 грн. 00 коп. витрат на залучення експерта.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1