Справа № 296/754/17
Вирок
Іменем України
17 березня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000265 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працює,не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального Акту від 27.01.2017 р., що 01.01.2017 року в період часу з 10 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 разом з потерпілою ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де напередодні разом вживали алкогольні напої.

В подальшому ОСОБА_4 побачив у жіночій сумці, яка лежала на столі, мобільний телефон «Lenovo А536», який належить потерпілій ОСОБА_5 .

В цей же день та час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Ревізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «Lenovo А536» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1500 гривень та поклавши його до кишені штанів, у які був одягнений, місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

26 січня 2017 року в м. Житомирі між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт. В свою чергу потерпіла не має до обвинуваченого ОСОБА_4 жодних претензій стосовно матеріальної та моральної шкоди, оскільки вона відшкодована в повному обсязі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, яка пом`якшують покарання, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 26.01.2017 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26 січня 2017 року, укладену в м. Житомирі між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ: мобільний телефон «Lenovo А536» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1