Справа № 496/916/17
Провадження № 1-кп/496/139/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Одеської області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , оператора протитанкового відділення взводу вогневої підтримки морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше судимого:

-24.11.2015 р. Приморським районним судом м. Одеси за ст. 289 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України на 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора протитанкового відділення взводу вогневої підтримки морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 08.12.2016 року самовільно залишив без поважних причин вищезазначену військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилився від проходження військової служби до 13.03.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного він раніше судимий, але позитивно характеризується, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, виходячи з чого суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, застосувати ст.69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1