21.03.17№ 336/1583/17
Пр. № 1-кс/336/252/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 з участю слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізьької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 15 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 внесено відомості за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом заволодінням належним потерпілому ОСОБА_4 насінням соняшника, поєднаним з проникненням до сховища, яке мало місце в ніч з 14 на 15 березня 2017 року за місцем зберігання насіння в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування по справі встановлено, що в зазначений проміжок часу в зазначеному місці ОСОБА_5 і ОСОБА_6 завантажили в належний ОСОБА_5 вантажний автомобіль «MAN 14.272», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , близько семи тон відходів насіння соняшника та під час виїзду з території складського приміщення, що орендує потерпілий ОСОБА_4 , були зупинені співробітниками поліції, яких викликав потерпілий, що спостерігав за діями ОСОБА_5 .
Посилаючись в обгрунтування клопотання на те, що зазначений автомобіль має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, так як є знаряддям вчинення злочину, в ньому зберігається предмет викрадення, в інтересах запобігання можливості розпорядитися цим майном просить про накладення арешту на автомобіль та на наявне в ньому насіння соняшника.

В суді слідчий підтримав клопотання.
Потерпілий просить про задоволення клопотання, пояснивши, що є фізичною особою-приватним підприємцем, суть діяльності якого полягає в переробці насіння соняшника. Для цієї мети він орендує приміщення складу за вказаною адресою. Протягом певного часу, що передував описаним подіям, він помічав втрату насіння. Коли йому стало очевидно, що насіння вочевидь для нього зникає без його розпорядження на це, він вирішив простежити за складом вночі і для цієї мети в ніч з 14 на 15 березня 2017 року із своїм робітником розташувався неподалік будівлі. Коли він побачив на території складу автомобіль свого знайомого ОСОБА_5 , з яким у потерпілого наявні господарські стосунки з поставок насіння і який без згоди потерпілого наповнив транспортний засіб належною потерпілому сировиною, він зателефонував в поліцію і по мірі прибуття співробітників поліції автомобілі «MAN 14.272» і «DAEWOO LANOS», на яких ОСОБА_5 і його син ОСОБА_6 приїхали до складу, були затримані.

Власник майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує, посилаючись на те, що він певний час працював як робітник потерпілого за наймом, тому мав ключі від складу. Напередодні зазначених подій він розмістив набуте ним особисто в іншому населеному пункті насіння в складі, а в день, до якого відносяться описані події, лише забрав те, що належить йому.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечує, оскільки дані про наявність у вантажному фургоні майна потерпілого, добуті внаслідок огляду володіння, яким є і транспортний засіб, є недопустимими у відсутність як згоди власника, так і ухвали слідчого судді про дозвіл на огляд.

Крім того, зазначає представник, підставою для відмови у задоволенні клопотання є відсутність процесуальних передумов для арешту майна, так як транспортний засіб та насіння, про арешт яких клопочеться слідчий, не визнані речовими доказами, між тим в силу ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження саме речових доказів. Відсутність достатніх даних про те, що за допомогою транспортного засобу ОСОБА_5 було здійснено викрадення чужого майна через відсутність доказів належності насіння ОСОБА_4 , також не дає підстав для ухваленні рішення на користь доводів клопотання.

Крім наведених порушень законності при зверненні до суду з цим клопотанням, представник зауважує на відсутності в матеріалах клопотання постанови про призначення прокурора в цьому провадженні.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що застосування спеціальної конфіскації не передбачено санкцією частини 3 ст. 185 КК України; на відсутність цивільного позову в кримінальному провадженні, в забезпечення якого можна було б накласти арешт, на відсутність повідомлення про підозру, просить про залишення клопотання без задоволення.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість відчуження як транспортного засобу, так і наявного в ньому предмета викрадення; а також можливість приховування, знищення, відчуження відходів насіння. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів і може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні, оскільки за умови доведення факту протиправного заволодіння майном потерпілого відходи насіння соняшника є предметом викрадення, а транспортний засіб знаряддям кримінального правопорушення. Бере до уваги суддя і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження. У зв`язку з відсутністю заборони користуватися транспортним засобом слідчий суддя не вбачає і неспівмірної шкоди для інтересів власника майна.

На наведені висновки судді не впливають твердження представника про незаконність проведення огляду і вилучення транспортного засобу, оскільки, як випливає з протоколу огляду місця події, об`єктом огляду є склад по АДРЕСА_1 , і ділянка місцевості під ним (а. с. 14-16), а не транспортні засоби.

Що стосується правових підстав для вилучення транспорту, відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення належного до кримінального провадження майна допускається під час проведення огляду. Сам огляд здійснювався у відповідності до закону, а саме: на підставі дозволу володільця майна (приміщення складу, яким користується ОСОБА_4 на підставі договору оренди).

Не приймає суддя і твердження про відсутність підозри у кримінальному провадженні, оскільки її наявність необхідно констатувати у випадках застосування арешту з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також в інтересах відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Між тим арешт застосовується з метою збереження речових доказів.

Відсутність постанови про визнання вказаних предметів речовими доками також не впливає на висновки слідчого судді про можливість задоволення клопотання, оскільки в силу ч. 2 ст. 172 КПК України при вирішенні цього питання необхідно лише враховувати можливість використання майна як доказу, а вимог про необхідність попереднього (перед зверненням до суду з цим клопотанням) визнання предмету речовим доказом вказана норма кримінального процесуального законодавства не містить.

Визначення розміру завданої шкоди також не є обов`язковою умовою для подання клопотання з мотивів застосування арешту для забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, за наявності правових підстав для накладення арешту; наявності ознаки речових доказів в цьому провадженні у речей, про накладення арешту на які просить слідчий, слідчий суддя знаходить всі підстави для задоволення клопотання.

Так як названі речі не визнані речовими доказами і не визначено місце їхнього зберігання, сировина у вигляді відходів насіння не визнана предметом викрадення, між тим ОСОБА_5 заявляє про належність йому цього майна, в інтересах встановлення фактичних обставин справи слідчий суддя в силу п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України вважає за необхідне накласти заборону для власника транспортного засобу на розпорядження і користування відходами від переробки насіння соняшника, які знаходилися в автомобілі «MAN 14.272», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час його зупинки на території складу по провулку Зустрічному, 4, в м. Запоріжжі.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Накласти арешт на тимчасово вилучений 15 березня 2017 року під час огляду місця події належний ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 18.07.2012 року вантажний фургон «MAN 14.272», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на вантаж у вигляді відходів насіння, що знаходиться у вказаному автомобілі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1