У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000008 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року та вирок Апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше судимого
вироком цього ж суду від 08.10.2015р.
за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання
у виді 200 годин громадських робіт,
засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України ОСОБА_7 за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 24 дні.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.
Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2016 року зазначений вирок місцевого суду скасовано. ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України ОСОБА_7 за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 24 дні. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, будучи засудженим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, умисно ухилився від відбування призначеного йому покарання на ЖКП «Західне», розташованого по вул. Вербовій, 20 у. м. Рівному, не виконавши 192 години суспільно-корисних громадських робіт.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про зміну вироку апеляційного суду. Зазначає, що апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, у резолютивній частині свого рішення невірно вказав про часткове приєднання покарання за попереднім вироком, оскільки фактично приєднав його повністю.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що місцевий суд не вірно вказав у вироку про те, що ОСОБА_7 для продовження відбування покарання не з`являвся без поважних причин та про будь-які поважні причини нез`явлення не повідомляв, визнав свою вину в інкримінованому злочині (в судовому засіданні заперечував умисне ухилення від покладених на нього обов`язків). Крім того, ОСОБА_7 правовою допомогою адвоката не користувався, свої права під час розгляду справи повністю не розумів, а суд йому права (зокрема, передбачені ст. 349 КПК України) не роз`яснив. Також судом було встановлено, але не враховано наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог стосовно кримінального провадження, передбачених указаним Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Згідно ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків, а саме ст.ст. 373-376 цього Кодексу.
При розгляді провадження та постановленні свого вироку щодо ОСОБА_7 апеляційний суд зазначених вимог закону не дотримався, припустився суперечностей і протиріч.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор подав апеляційну скаргу, в якій (не оскаржуючи висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікацію його дій і посилаючись на безпідставність звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України) просив вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік і на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків призначити остаточне покарання шляхом приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі на строк 1 рік 24 дні.
Суд апеляційної інстанції, зазначивши в мотивувальній частині про обґрунтованість доводів прокурора та необхідність скасування вироку місцевого суду частково - в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, в резолютивній частині свого вироку спочатку зазначив про повне скасування вироку місцевого суду і визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні інкримінованого злочину, призначення йому покарання, у тому числі на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, вирішення питання про запобіжний захід і строк його обчислення, а потім знову вказав про залишення цього ж вироку місцевого суду в іншій частині без зміни.
Крім того, задовольняючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд у резолютивній частині свого вироку (всупереч вимогам апеляційної скарги прокурора) зазначив про часткове приєднання покарання за попереднім вироком на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, хоча повинен був повністю приєднати не призначене, а не відбуте покарання за попереднім вироком.
Таким чином, апеляційний суд у своєму вироку припустився істотних суперечностей і протиріч.
За таких обставин вирок апеляційного суду не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки він ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому, відповідно до вимог ст. 438 КПК України підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час цього розгляду апеляційний суд має перевірити всі наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувати доводи касаційних скарг та з урахуванням усіх обставин справи ухвалити одне з рішень, передбачених ст. 407 КПК України, і викласти його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3