Справа № 381/4271/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1424/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 26.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
26 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Фастівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
04.12.2008 року Володарським районним судом Київської області за ч.3 ст.308, ч.3 ст.309 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
21.04.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу 850 гривень, із не знятою та не погашеною судимістю в установленому законом порядку,-
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Покарання у виді штрафу, згідно вироку Фастівського міськрайонного суду від 21.04.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України постановлено виконувати самостійно,-

В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до вироку, 27 травня 2015 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину СТ «Феофанія» по АДРЕСА_2 , що належить громадянину ОСОБА_9 ,маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, погрожуючи фізичною розправою продавцю магазину, громадянці ОСОБА_10 , відкрито заволодів двома пляшками горілки марки «Medoff» об`ємом по 0,7 л. кожна, які вона тримаючи в руках, віддала йому, боячись, що ОСОБА_7 нанесе їй тілесні ушкодження. Після скоєного ОСОБА_7 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_9 на суму 170 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Крім того, 09 серпня 2015 року близько 15 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину СТ «Феофанія» по АДРЕСА_2 , що належить громадянину ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, погрожуючи фізичною розправою продавцю магазину, громадянці ОСОБА_10 , відкрито заволодів пачкою цигарок «Прилуки» та пляшкою горілки марки «Medoff» об`ємом 0,5 л., які знаходились на прилавку, куди їх поклала продавець магазину, боячись, що їй будуть нанесені тілесні ушкодження. Після скоєного ОСОБА_7 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_9 на суму 75 гривень 65 копійок.
Такими своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинене повторно.

Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляції, не оспорюючи доведеність вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити остаточне покарання за цим вироком у виді 5 років позбавлення волі та невідбутого покарання за попереднім вироком від 21.04.2015 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, виконувати самостійно.

В обґрунтуванні вказує, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання не застосував ч.1 ст.71 КК України та не приєднав до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком від 21.04.2015 року і не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, доповнення в обґрунтування якої зобов`язався подати після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак, після повного ознайомлення відмовився від своєї апеляційної скарги та просив провадження по ній закрити.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, пояснення обвинуваченого, який просив закрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою, щодо апеляційної скарги прокурора послався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Оскільки ОСОБА_7 відмовився від апеляційної скарги, то апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.
Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_11 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.
У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
П.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Згідно абз.3 п.25 тієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного і додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2015 року засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який на час ухвалення оскаржуваного вироку обвинуваченим не сплачено.
Проте, суд при призначенні покарання за сукупністю вироків вимог ч.1 ст.71 КК України не дотримався, безпідставно не приєднавши до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2015 року, чим допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки суд неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, що за змістом ст.420 КПК України не є підставою для постановлення свого вироку судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає необхідним привести вирок у частині застосування вимог ст.ст.71,72 КК України у відповідність до закону шляхом його зміни, приймаючи до уваги, що така зміна вироку на стадії його виконання не погіршує становища обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.376, 404,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 у частині застосування ст.ст.71,72 КК України змінити.
Вирок в частині застосування ст.ст.71,72 КК України привести у відповідність до вимог закону.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2015 року, визначивши до відбування ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2015 року у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, виконувати самостійно.
У решті вирок залишити без зміни.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15.09.2016 року по 26.12.2016 року, з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий: ____________________ ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

____________________ ОСОБА_4