Дата документу Справа № 310/2846/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1008/17
Єдиний унікальний № 310/2846/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відео конференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001242, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка, Бердянського району, Запорізької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, холостого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця мешкання не має, раніше судимого:

- 17.07.2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст. 190 КК України до громадських робіт терміном 60 годин;

- 12.05.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 389 КК України до обмеження волі терміном на один рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням на один рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України і призначено покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. Згідно зі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. Згідно зі ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.05.2015 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 02.04.2016 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання ОСОБА_7 зараховано час попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 02.04.2016 року до набрання вироком законної сили. Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2024,68 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 16 березня 2016 року приблизно о 02-00 годині, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою тимчасового використання транспортного засобу, не прагнучи до обернення його на свою або інших осіб користь, підійшов до належного потерпілому ОСОБА_9 автомобіля «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , двері якого були незамкнуті, сів в салон автомобіля, з`єднав проводи від замка запалювання, таким чином завів автомобіль, після чого поїхав з місця скоєння злочину, тим самим, діючи повторно, незаконно заволодів транспортним засобом. В процесі пересування по місту, обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, поїхав на територію колишнього училища № 11, яке розташоване по вул. Баха, 41 в м. Бердянськ Запорізької області, де приблизно о 03-10 годині, побачивши патруль національної поліції, зупинив автомобіль та, залишивши транспортний засіб, втік.

16 березня 2016 року приблизно о 02-30 годині, знаходячись на перехресті вулиць Брестська та Висоцького (вул. Терешкової) в м. Бердянськ Запорізької області, в автомобілі «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким обвинувачений ОСОБА_7 перед цим незаконно заволодів, зустрівшись з ОСОБА_10 , засудженим вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.04.2016 року, який запропонував обвинуваченому ОСОБА_7 викрасти наявне в цьому автомобілі майно, на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вказані особи вступили між собою в попередню змову на скоєння злочину.

Відразу після цього, обвинувачений ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_10 , будучи обидва в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрали з автомобіля належне потерпілому ОСОБА_9 майно, на загальну суму 2890 грн.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

25 березня 2016 року в денний час, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_7 , знайшов під каменем, пакет в якому знаходились шість паперових згортків з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, підняв пакет зі згортками та, переконавшись, що речовина в згортках є наркотичним засобом, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, поклав пакет в якому знаходилось шість паперових згортків собі в карман одягу, тим самим придбав, після чого став незаконно зберігати наркотичний засіб.

25 березня 2016 року о 19-45 годині знаходячись біля будинку № 1 по вул. Лютеранська (Горбенко) в м. Бердянськ, Запорізької області, обвинуваченого ОСОБА_7 зупинили працівники національної гвардії України, та під час проведення огляду виявили та вилучили у нього пакет, в якому знаходилось шість паперових згортків з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом КАНАБІСОМ (МАРИХУАНОЙ), маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 3,918 г; 3,605 г.; 3,162 г.; 4,213 г.; 3,882 г.; 3,792 г. відповідно, загальна маса канабісу (маріхуани) складає 22,572 г в перерахунку на суху речовину, яку обвинувачений ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2017 відносно нього, призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України, та дати йому можливість повернутись до повноцінного життя. Вважає, що судом не взято до уваги обставини, що пом`якшують покарання та призначено занадто суворе покарання.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили вирок змінити та призначити покарання без позбавлення волі, прокурора, який вважав, що вирок є законним і обґрунтованим, його слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_7 у вчинені злочинів, при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченогоОСОБА_7 вірно кваліфіковані місцевим судом зач. 2 ст. 289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покаранняОСОБА_7 , належним чином врахував обставини, передбачені законом і, зазначивши у вироку, що ОСОБА_7 вчинив злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, раніше судимий, не працює, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Приймаючи до уваги зазначені обставини, а також наявність двох обставин, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті 289 ч.2 КК України, та застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів. Також виконав вимоги ст.71 КК України і мінімально приєднав до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав обвинуваченому мінімально можливе покарання і не вбачає достатніх підстав для подальшого його пом`якшення. З тих же причин, суд не вбачає підстав для призначення покарання, більш м`якого ніж передбачено законом відповідно до ст. 69 КК України.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4