Справа № 522/3010/17
Провадження по справі № 1-кс/522/2778/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2017 року місто Одеса
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив строкову військову службу на посаді водія - токаря ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,
підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 404, ч.2 ст.345 КК України,-
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи її у військовому званні солдат на посаді старшого механіка передавального центру взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 10.07.2016 близько 18 год. 30 хв., знаходячись у звільненні м. Одеса, на перехресті АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, реалізуючи раптово виникнувший в нього злочинний намір на вчинення опору іншим особам, які виконують покладені на них обов`язки військової служби, у порушення ст.ст. 9, 11, 16, 49, 56, 127, 128, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи невдоволеним наполегливістю та неодноразовим повторенням законних вимог військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 , які виконували обов`язки військової служби з охорони громадського порядку, старшиною ОСОБА_9 , молодшим сержантом ОСОБА_10 , щодо надання для огляду та перевірки документів, що посвідчують його особу та фіксацією на відео його протиправної поведінки, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою на їх адресу, не підкорився законній вимозі та категорично відмовився надавати документи, що посвідчують його особу, та в один з моментів, застосувавши фізичну силу, шляхом різкого ривку вирвав мобільний телефон з рук старшини ОСОБА_9 та відразу наніс йому не менше шести цілеспрямованих ударів стиснутими у кулак кистями обох рук в обличчя, а потім з метою уникнення відповідальності почав втікати з місця події рухаючись по вул. Єкатерининська у напрямку Автостанції Привоз, та в наступному, знаходячись поблизу перехрестя вул. Привозна/вул. Екатерининська, будучи невдоволеним діями старшини ОСОБА_9 , молодшого сержанта ОСОБА_10 щодо припинення його протиправної поведінки та законного застосування до нього заходів фізичного впливу, спеціальних засобів наручників, чинив активний фізичний опір старшині ОСОБА_9 , молодшому сержанту ОСОБА_10 , силою вириваючись з їх рук, та в один з моментів наніс не менше шести цілеспрямованих ударів стиснутими у кулак кистями обох рук в область голови старшини ОСОБА_9 та не менше двох ударів правою ногою в область лівого коліна, чим заподіяв йому побої, фізичний біль, фізичні й моральні страждання та тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 404 КК України опір іншим особам, які виконують покладені на них обов`язки з військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Він же, 10.07.2016 р. близько 18 год. 30 хв., знаходячись в цивільному одязі у звільненні в м. Одеса, на перехресті вул. Пантелеймонівська/вул. Єкатерининська, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, реалізуючи раптово виникнувший в нього злочинний намір направлений на заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв та тілесних ушкоджень, будучи невдоволеним наполегливістю та неодноразовим повторенням законних вимог працівниками правоохоронного органу - військовослужбовцями Національної гвардії України старшиною ОСОБА_9 , молодшим сержантом ОСОБА_10 , які виконували обов`язки військової служби з охорони громадського порядку, достовірно знаючи, що вказані військовослужбовці є працівником правоохоронного органу, які виконують покладені на них службові обов`язки, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, застосував фізичну силу та шляхом різкого ривку вирвав мобільний телефон з рук старшини ОСОБА_9 та наніс йому не менше шести цілеспрямованих ударів стиснутими у кулак кистями обох рук в обличчя та в наступному, після того, як був зупинений поблизу перехрестя вул. Привозна/вул. Екатерининська, будучи невдоволеним діями старшини ОСОБА_9 , молодшого сержанта ОСОБА_10 щодо припинення його протиправної поведінки та законного застосування до нього заходів фізичного впливу, спеціальних засобів наручників, наніс не менше шести цілеспрямованих ударів стиснутими у кулак кистями обох рук в область голови старшини ОСОБА_9 та не менше двох ударів правою ногою в область лівого коліна, чим заподіяв йому побої, фізичний біль, фізичні й моральні страждання та тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Вищезазначені обставини підтверджуються допитами свідків: військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , громадянами: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновками судово-медичної експертизи, протоколами слідчих експериментів, іншими доказами у справі.
Так, з допиту потерпілого військовослужбовця старшини ОСОБА_9 вбачається, що 10.07.2016 він, разом із патрульним військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 молодшим сержантом ОСОБА_10 , виконував обов`язки військової служби з охорони громадського порядку маршруту пішого патруля №604 по вул. Пантелеймонівська (від вул. Преображенська до вул. Ришельєвська). В ході здійснення патрулювання на зазначеному маршруті, за адресою: АДРЕСА_3 , до старшини ОСОБА_14 та молодшого сержанта ОСОБА_10 підійшов незнайомий молодий чоловік ( ОСОБА_6 ) та почав безпідставно принижувати честь та гідність зазначених військовослужбовців, використовуючи нецензурну лайку. При цьому, старшина ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_6 та попросив його припинити ображати військовослужбовців, разом з тим, ОСОБА_9 дістав свій мобільний телефон та почав фіксувати на відеозапис протиправну поведінку ОСОБА_6 , на що останній зреагував агресивно, вихвативши мобільний телефон з рук ОСОБА_9 , та нанісши йому не менше одного удару кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_6 почав тікати. Наздогнавши ОСОБА_6 , молодший сержант ОСОБА_10 та старшина ОСОБА_9 намагались затримати ОСОБА_6 , на що останній чинив активний опір, в ході якого наніс старшині ОСОБА_9 множинні удари кулаками обох рук та ногами в область голови та по колінах.
Згідно висновку тестування «Драгер», наданим Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 10.07.2016 р. №36/СД-869 ОСОБА_6 під зазначених подій знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №2848 від 20.09.2016 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: перелому латеральної (бокової) стінки порожнини носу зі зміщенням уламків в проекції лобного відростку верхньої щелепи, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; забій лівого колінного суглоба з крововиливом в його порожнину (гемартрозом), що відноситься до легкої тяжкості тілесних ушкоджень.
26.10.2016 р. наказом командира військової частини НОМЕР_3 №255 ОСОБА_6 звільнений з військової служби і виключений зі списків особового складу частини. Направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За викладених вище обставин дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.404 КК України опір начальникові, а також іншій особі, яка виконує покладені на неї обов`язки з військової служби, вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та за ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
20.04.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 404, ч.2 ст.345 КК України.
Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали в судовому засіданні клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають слідчому судді підстави на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник, кожен окремо, під час розгляду клопотання заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він не переховувався від слідства. Також, захисник у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 не переховувався від органу досудового розслідування, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, захисник у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 після звільнення, став на військовий облік.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.
В судовому засіданні прокурори не довели обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
Крім того, прокурори не довели ризики передбачені ст.. 177 КПК України, а саме: не надали будь - яких доказів, що ОСОБА_6 може переховатися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , узгодженого з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою;
2) не залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 19.04.2017 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 17.06.2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя