Номер провадження: 11-кп/785/902/17
Номер справи місцевого суду: 520/1213/13- к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокуратури Одеської області, захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 на вирок Київського районного суду м.Одеси від 03 березня 2017 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296; ч.4 ст.187;ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187;ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187;ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000044 від 22 листопада 2012 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, українець, що не одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-28.05.1999 року за ч.1 ст.140, ст.44 КК України (в ред.. 1960 року) до 6 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 1 рік, штраф 170 грн.;

-09.10.2001 року за ч.2 ст. 206, ч.1 ст.101, ст. 42 КК України (в ред.. 1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково, не відбутий строк покарання 5 місяців 9 днів;

-20.04.2005 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі;

-08.12.2008 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі звільнився умовно-достроково, не відбутий строк покарання 4 місяці 24 дня,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.4 ст. 187 ч.2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Серпневе Тарутинського району Одеської області, громадянин України, українець, освіта середня, що не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Одеси, громадянин України, українець, освіта середня, що одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Арциз Одеської області, громадянин України, українець, освіта неповна середня, що не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимий:

-16.07.1996 року за ч.3 ст.140, ст.44 КК України (в ред.. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

-28.05.2001 року за ч.3 ст.142, ч.1 ст.145, ст. 42 КК України (в ред.. 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 13 днів;

-25.07.2007 року за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 23 дня,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Серпневе Тарутинського району Одеської області, громадянин України, українець, освіта середня, що не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Конельська Попівка Жашківського району Черкаської області, громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, що одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , не має судимості в силу ст. 89 КК України,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Конельська Попівка Жашківського району Черкаської області, громадянин України, українець, освіта середня, що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , раніше судимий:

-07.06.2006 року за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

-04.09.2008 року за ч.4 ст.187, ст. 69, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-07.03.2012 року за ч.1 ст.395 КК України до 1 місяцю арешту,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Київського районного суду м.Одеси від 03 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР від 29 грудня 2016 року за № 0000044 від 22 листопада 2012 року, ОСОБА_11 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

- ч. 2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності,

- ч. 2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,

- ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком 13 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 02 листопада 2012 року по 04 березня 2016 року.

ОСОБА_16 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності,

- ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком 12 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 13 червня 2012 року по 04 березня 2016 року.

ОСОБА_12 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності,

- ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком 12 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 21 квітня 2013 року по 04 березня 2016 року.

ОСОБА_15 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності,

- ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23 червня 2012 року по 04 березня 2016 року.

ОСОБА_17 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України з застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 18 днів з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності,

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 24 червня 2012 року по 03 липня 2015 року.

ОСОБА_14 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України з застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців 12 днів з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23 липня 2013 року по 03 липня 2015 року.

ОСОБА_18 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України до строку відбування покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 02 жовтня 2012 року по 03 липня 2015 року.

На користь потерпілого ОСОБА_19 у відшкодування матеріальної шкоди у дольовому порядку стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_12 - 5 000 грн., ОСОБА_11 - 30 000 грн.., ОСОБА_16 5000 грн., ОСОБА_15 10 000 грн., а усього 30 000 грн.

З обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_20 у відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 22 384 грн. 48 коп.

Встановлено, що 21 травня 2012 року, приблизно о 23 години 30 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , знаходячись на території, що примикає до пляжу «Аркадія» у м. Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю між собою, згідно з якою ОСОБА_15 та ОСОБА_12 повинні були спостерігати за навколишнім оточенням, щоб попередити у разі появи сторонніх осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , які безпосередньо вчинили напад на потерпілого ОСОБА_22 в ході якого, застосувавши до потерпілого насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, у виді нанесення потерпілому ОСОБА_22 декількох ударів по голові, від яких він втратив свідомість, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_22 , а саме золотим ланцюжком вартістю 28100 грн, сумкою чоловічою «Ferrari», вартістю 300 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxi», вартістю 5500 грн., гаманцем «Pierre Cardin», вартістю 700 грн., грошовими коштами в сумі 185 грн. і 50 доларів США, що по курсу НБУ станом на 21.05.2012 року складало 399 грн. 60 коп., а також документами на ім`я потерпілого: паспортом громадянина України, паспортом для виїзду за кордон, ідентифікаційним кодом, посвідченням водія, свідоцтвом про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2103, р/н НОМЕР_1 , дозволом на зброю травматичної дії, печаткою підприємства «Софія+», що не представляють матеріальної цінності, а всього ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 заволоділи майном потерпілого на загальну суму 35184 грн.

Крім того, 31 травня 2012 року, приблизно о 01 годину 30 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , знаходячись на проїжджої частини вул. Гагарінське плато у м. Одесі, неподалік від будинку №5/3, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю між собою, згідно з якою ОСОБА_12 повинен був спостерігати за навколишнім оточенням, щоб попередити у разі появи сторонніх осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , які безпосередньо вчинили напад на потерпілого ОСОБА_23 в ході якого, застосувавши до потерпілого насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, у виді нанесення потерпілому ОСОБА_23 декількох ударів руками та ногами по голові та іншим частинам тіла, спричинив тим самим потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми у форми забиття головного мозку середньої тяжкості, множинні переломи кісток склепіння черепа, крововиливу під тверду і м`яку мозкові оболонки, підапоневротичні гематоми лобово-скроневої та тім`яно-потиличної областей. Забиті рани чола, лівої надбрівної дуги, закритий перелом кісток носа, травматична перфорація правої барабанної перетинки, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_23 , а саме золотим ланцюжком вартістю 5000 грн., мобільним телефоном марки «Samsung І 8910», вартістю 3000 грн.,а всього на загальну суму 8000 грн.

Також, 06 червня 2012 року, приблизно о 02 годину 00 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_14 , прибули до м. Умань Черкаської області, де діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю між собою та ОСОБА_17 , згідно з якою ОСОБА_17 вказав їм на домоволодіння АДРЕСА_10 та залишився на вулиці спостерігати за навколишнім оточенням, щоб попередити у разі появи сторонніх осіб, а ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_14 прониклі на першій поверх зазначеного домоволодіння, де ОСОБА_12 зробив у потерпілого ОСОБА_24 6 пострілів з пістолета, призначеного для відстрілу гумових куль, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді поранення м`яких тканин лобної ділянки, лівої тім`яної, лівої тім`яно-потиличної області, лівої вушної раковини з її розривом, ділянки правої ключиці і лівого плечового суглоба. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , піднявшись на других поверх будинку, де ОСОБА_11 , застосовуючи до потерпілої ОСОБА_25 насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, яке виразилось у виді удушення її за шию та нанесення потерпілій декількох ударів руками та ногами в область обличчя та інших частин тіла, спричинив тим самим потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої підшкірної гематоми пара орбітальної області, крововиливу верхньої повіки правого ока, субконьюктувального крововиливу у праве око, забійної рани правої надбрівної дуги, почав вимагати від потерпілої видати їм гроші та золоті вироби, а ОСОБА_21 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 обшукували будинок. Не знайшовши у будинку нічого цінного, та зрозумівши, що вони помилилися з об`єктом злочинного посягання, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зникли.

Окрім того, 12 червня 2012 року, о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , знаходячись у внутрішньо дворовому проїзді між кутами будинків АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю між собою, згідно з якою ОСОБА_12 та ОСОБА_21 повинні були спостерігати за навколишнім оточенням, щоб попередити у разі появи сторонніх осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , які безпосередньо вчинили напад на потерпілого ОСОБА_26 , в ході якого ОСОБА_11 застосував до потерпілого насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, у виді нанесення потерпілому ОСОБА_26 декількох ударів руками та ногами в область голови, спричинив тим самим потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-лицьової травми з синцями у лівій скроневій області, на повіках правого ока, в правій надбрівній дузі, вогнищевими крововиливами у м`які тканини голови в правій чільно-скроневій області, лівої тім`яно-скроневої області і потиличної області зліва, крововиливами в обох скроневих м`язах, крововиливом над твердою мозковою оболонкою в лівій скроневої області, від яких потерпілий ОСОБА_26 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у міській клінічній лікарні №1 у м. Одесі. Під час застосування ОСОБА_11 до потерпілого ОСОБА_26 зазначеного насильства, ОСОБА_15 обшукував кармани потерпілого, а ОСОБА_11 зірвав з плеча потерпілого чоловічу сумку «Buss», вартістю 150 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокія», вартістю 200 грн., гаманець вартістю 50 грн., грошима у сумі 20 грн., а всього ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_26 на загальну суму 420 грн.

Також, 16 серпня 2012 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , знаходячись в кафе «Услад» по пр. Правди у м.Києві, діючи умисно, з хуліганських мотивів, користуючись тим, що ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 перебувають у стані алкогольного сп`яніння, спровокували з ними конфлікт та запропонували вийти з приміщення на вулицю для з`ясування стосунків. В подальшому, з метою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою, що супроводжувалось особливою зухвалістю ОСОБА_11 і ОСОБА_18 відвели ОСОБА_29 в неосвітлене місце. Де застосувавши до ОСОБА_29 фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні ударів в область голови, заподіяли потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми голови, синці у лобній ділянці зліва, на повіках обох очей, садна подовженої форми лобній ділянці зліва, на кінчику носу, на верхній губі справа, нижній губі по центру, сукон`юктиваний крововилив, перелом верхньої щелепи. У цей час ОСОБА_27 та ОСОБА_28 спробували запобігти подальшому побиттю ОСОБА_29 , але ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_18 застосувавши до ОСОБА_28 та ОСОБА_27 фізичне насильство, спричинили потерпілому ОСОБА_28 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців невизначеної форми на повіках лівого ока з переходом на підочну та виличну ділянки, на ділянці зовнішнього носу, на верхній губі зліва, а потерпілому ОСОБА_27 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді подовженої форми синця в потиличній ділянці справа 9на фоні набряку м`яких тканин), синців невизначеної форми у чільній ділянці з права, у міжбрівній ділянці з переходом у чільну ділянку, на спинку та скати носу, навколо правого та лівого ока, у надбрівній ділянці зліва, на лівій щоці, садна невизначеної форми на верхній повіці правого ока, у підочній ділянці з права з переходом на щоку, на лівому скаті та лівому крилі носу, крововиливи на склері правого ока (по всій поверхні), на слизових оболонках верхньої та нижньої губи по центру та зліва (на фоні яких подовженої форми садна), забійної рани на спинці носу у нижній третині з переходом на кінчик за наявністю ділянки осадження по лівому краю.

Крім того, 09 червня 2012 року, близько 22 годин 00 хвилин, ОСОБА_12 , знаходячись на АДРЕСА_14 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, підійшов до ОСОБА_20 та переконавшись у наявності на неї виробів з золота, подав голосом знак особі, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження. Яка завдала ОСОБА_20 удару по голові, заподіявши тим самим потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому медіальної стінки лівої орбіти, забитих ран потиличної області, після чого ОСОБА_12 спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, заволоділи майном потерпілої ОСОБА_20 , а саме золотим ланцюжком плетіння «Бісмарк» вагою 14 грамм, вартістю 6000 грн., золотим хрестиком вагою 5 грам з діамантом, вартістю 5000 грн., жіночою шкіряною сумочкою вартістю 150 грн. в якій знаходився мобільний телефон марки «Sony Ericsson», вартістю 660 грн., мобільний телефон марки «Nokia 2865», вартістю 400 грн., пристроєм «Bluetooth», вартістю 200 грн., окуляри в оправі чорного кольору зі стразами у футлярі, вартістю 2000 грн., візитниця, вартістю 30 грн., посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_20 , талон попередження на ім`я ОСОБА_20 технічний паспорт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», р/н НОМЕР_3 , страховий поліс №АА/0621489 на ім`я ОСОБА_20 , кредитна карта «Укрсиббанку» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_30 , дисконтні карти магазинів «Метро» та «Як у Барбі», гаманець вартістю 100 грн., грошові кошти у сумі 6000 грн. та 202 долара США, що по курсу НБУ станом на 08 червня 2012 року становить 1614 грн. 48 коп., пудрениця фірми «Pupa». вартістю 70 грн., блиск для губ, вартістю 70 грн.. туш для вій фірми «Ланком», вартістю 150 грн., заподіявши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 22 384 грн. 48 коп.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Одеської області стверджує, що вирок суду є незаконним в зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у вироку, фактичним кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, прокурор в апеляції стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано виключив таку кваліфікуючу ознаку дій обвинувачених, як вчинення ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 і ОСОБА_15 злочинів у складі організованої групи, попри те, що в описовий часті вироку суд вказував на те, що зазначені особи діяли згідно попередньої домовленості та кожний з них виконував під час вчинення злочинів чітко визначену роль.

Між тим, як зазначає в апеляційній скарзі прокурор в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів на створення обвинуваченими організованої групи для вчинення тяжких та особо тяжких злочинів з чітким розподілом ролей, організатором якої був ОСОБА_12 , при цьому зазначена група носила стійкий характер, її учасники мали єдиний відомий всім план злочинної діяльності, отримували прибутки від скоєних злочинів та були забезпечені транспортним засобом автомобілем, на якому діставались до місця вчинення злочину.

Також прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що суд безпідставно виключив з обвинувачення ОСОБА_16 кваліфікацію його дій за ст. 121 ч.2 КК України, оскільки, окрім показів обвинуваченого ОСОБА_16 суд не навів жодної підстави для такого свого рішення.

Крім того, прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що призначене обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_15 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених та є явно несправедливими через м`якість.

Враховуючи викладене, прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким кваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 і ОСОБА_15 за додатковою кваліфікуючою ознакою вчинення злочинів організованою групою, визнати обвинуваченого ОСОБА_16 винним та кваліфікувати його дії за епізодом нанесення побоїв потерпілому ОСОБА_26 за ч.2 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 9 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі та на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, ч.4 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна.

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, ч.4 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією майна, ч.2 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією майна

Визнати ОСОБА_15 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі стверджує, що вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_12 є незаконним, оскільки висновки суду щодо винуватості ОСОБА_12 не засновані на доказах.

Так, визнаючи ОСОБА_12 винуватим у вчиненні нападу на потерпілого ОСОБА_22 суд першої інстанції у вироку, в порушення вимог ч.4 ст. 95 КПК України, обґрунтував свої висновки на показах, які він безпосередньо не сприймав під час судового слідства, оскільки не допитав потерпілого ОСОБА_22 у судовому засіданні та розглянув справу без його участі. Крім того, посилання суду у вироку на протоколи проведення негласних слідчих дій, як на доказ вини ОСОБА_12 у вчиненні злочинів є недоречним, оскільки зазначений доказ є неприпустимий в зв`язку з тим, що отриманий з порушенням вимог ст. 270 КПК України.

Також захисник стверджує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_12 у вчиненні злочину щодо потерпілого ОСОБА_23 , оскільки всі наявні докази стосуються доведеності вини лише ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .

Щодо епізоду нападу на потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , то, як зазначає захисник в апеляційній скарзі, причетність ОСОБА_12 до вчинення зазначеного злочину є недоведеною, оскільки висновок суду про винуватість ОСОБА_12 у цьому злочині заснований лише на суперечливих свідченнях обвинуваченого ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , при цьому сама потерпіла ОСОБА_25 не впізнала ОСОБА_12 як особу, що вчинила на неї напад.

Також не було надано безперечних доказів як по епізоду вчинення ОСОБА_12 нападу на потерпілу ОСОБА_20 , оскільки ні досудовим слідством ні судом не було перевірено версію ОСОБА_12 про те, що на час вчинення злочину щодо потерпілої він перебував спільно зі своїм сином в гостях у своїх батьків у Ширяївському районі, так і по епізоду причетності ОСОБА_12 до вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_26 , оскільки, по-перше, не було достовірно встановлено місце скоєння нападу на потерпілого ОСОБА_26 , а по-друге, не було доведено факту перебування ОСОБА_31 на місце вчинення злочину і будь-яких речових доказів по даним обставинам у ОСОБА_12 вилучено не було, в зв`язку з чим захисник в апеляційній скарзі просить закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_12 по цим двом епізодам на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а за іншими епізодами, в зв`язку з неповнотою досудового розгляду скасувати вирок та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує, що вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_16 є незаконним і необґрунтованим, оскільки був винесений з грубим порушенням матеріального та процесуального права.

Так, визнавши ОСОБА_16 винним у вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_22 , суд першої інстанції послався, як на доказ, на пояснення свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які не були викликані та безпосередньо допитані у судовому засіданні, що є порушенням вимог ч.4 ст. 95 КПК України.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_16 , як напад на потерпілого ОСОБА_22 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, суд лишив поза увагою ті обставини, що в матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка експертиза щодо тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим.

Також захисник стверджує, що судом були порушено право ОСОБА_16 на захист, оскільки, не зважаючи на неодноразові клопотання обвинуваченого ОСОБА_16 та його захисника про виклик потерпілого ОСОБА_22 до суду для його безпосереднього допиту, в задоволенні зазначених клопотань судом було відмовлено.

Таким чином, як зазначає в апеляційній скарзі захисник, судом були порушені також вимоги п.5 ч.2 ст. 412 КПК України, оскільки судове провадження було здійснено за відсутністю потерпілого, якій не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, захисник просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі стверджує, що вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_11 є незаконним і не обґрунтованим, а призначене ОСОБА_11 покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в зв`язку з його надмірною суворістю.

Так, захисник в апеляційної скарзі стверджує, що, визнаючи ОСОБА_11 винуватим у вчиненні нападу на потерпілого ОСОБА_22 суд припустився порушення вимог кримінально-процесуального закону, оскільки провів судовий розгляд за відсутністю потерпілого та не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим захисник просить скасувати вирок в частині обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_22 .

Крім того, захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі стверджує, що по епізоду нападу на потерпілого ОСОБА_23 обвинувачений ОСОБА_11 визнав свою вину, пояснивши, що він наніс потерпілому удар рукою в обличчя, зірвав у нього з шиї ланцюжок, проте інших ударів він потерпілому не наносив, оскільки пішов з місця події. При цьому захисник стверджує, що ні під час досудового слідства, ні в суді не був доведений прямий умисел обвинуваченого на вчинення розбійного нападу, тобто те, що ОСОБА_11 усвідомлював, що вчиняє напад, поєднаний з небезпечним для життя та здоров`я насильством, не доведено, що саме ОСОБА_11 заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а також не доведено факту вчинення цього злочину за попередньою домовленістю групою осіб. В зв`язку з цим захисник в апеляційній скарзі просить змінити у цей частині вирок, перекваліфікувавши дії ОСОБА_11 з ч.4 ст. 187 КК України та застосувати норму закону про менш тяжке кримінальне правопорушення.

Також захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначає, що висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 заснований на припущеннях, а не на достовірних доказах, в зв`язку з чим просить скасувати вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , оскільки вина ОСОБА_11 за даним епізодом обвинувачення є недоведеною.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, крім того, зазначає, що ОСОБА_11 визнав свою вину за епізодом вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_26 , проте заперечував проти того, що він спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, оскільки наніс потерпілому лише один удар кулаком по обличчю, після чого забрав у нього гроші та сумку і пішов. При цьому захисник стверджує, що ні під час досудового слідства, ні в суді не був доведений прямий умисел обвинуваченого на вчинення розбійного нападу, тобто те, що ОСОБА_11 усвідомлював, що вчиняє напад, поєднаний з небезпечним для життя та здоров`я насильством, не доведено, що саме ОСОБА_11 заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а також не доведено факту вчинення цього злочину за попередньою домовленістю групою осіб. Також захисник зазначає, що ні під час досудового слідства, ні в суді не було встановлено конкретне місце вчинення злочину. Враховуючи викладене, захисник просить змінити у цей частині вирок, перекваліфікувавши дії ОСОБА_11 з ч.4 ст.187 КК України та застосувати норму закону про менш тяжке кримінальне правопорушення, та скасувати вирок за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України в зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_11 у вчиненні даного злочину.

Також захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 04 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили та змінити ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_15 в апеляційній скарзі стверджує, що йому не були відомі наміри ОСОБА_12 та ОСОБА_16 вчинити розбійний напад на потерпілого ОСОБА_34 , а гроші, які були йому передані ОСОБА_12 він сприйняв як повернення боргу, в зв`язку з чим просить скасувати вирок та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_16 в апеляційній скарзі стверджує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні докази його вини у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 і просить скасувати вирок суду щодо нього.

Обвинувачений ОСОБА_11 в апеляційній скарзі стверджує про необґрунтованість його засудження по епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_22 , оскільки самого потерпілого в судовому засіданні допитано не було. Також обвинувачений стверджує, що він не мав наміру та взагалі не міг спричинити потерпілому ОСОБА_23 тяжкі тілесні ушкодження, а лише завдав йому два удари в обличчя, зірвав ланцюжок та втік. Щодо розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_26 , то обвинувачений ОСОБА_11 зазначає, що він дійсно вчинив пограбування якогось чоловіка, але не доведено, що потерпілим був саме ОСОБА_26 , а крім того, ні досудовим слідством ні судом не було достовірно встановлено місце злочину щодо потерпілого ОСОБА_26 .

Також обвинувачений стверджує, що його вина у вчиненні робійного нападу на потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 є недоведеною, а свідчення обвинуваченого ОСОБА_17 щодо обставин злочину відносно ОСОБА_24 та ОСОБА_25 є обмовою.

Враховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_11 виключить з вироку твердження про вчинення ним нападу на потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , перекваліфікувати його дій по епізодам нападу на потерпілих ОСОБА_23 та ОСОБА_22 з ч. 4 ст. 187 КК України на іншу, скасувати вирок та постановити новий обґрунтований та справедливий вирок, або повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд, застосувати до нього дію ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати до строку відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 04 березня 2016 року по набрання вироком законної сили та застосувати до нього дію ст. 69 КК України.

Крім того обвинуваченим ОСОБА_11 були подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він стверджує про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просить залишити її без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_12 в апеляційній скарзі стверджує, що жодного злочину, які були йому інкриміновані він не вчинював, а в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні докази його причетності до цих злочинів. Також обвинувачений стверджує, що судом першої інстанції під час розгляду справи були допущені грубі порушення кримінального процесуального закону, у тому числі і його права на захист, які виразились у необґрунтованій відмові в задоволенні його клопотань щодо неправомірного відношення до нього працівниками поліції під час досудового слідства.

Враховуючи викладене обвинувачений ОСОБА_12 просить скасувати вирок, провести новий судовий розгляд та, застосувавши до нього дію ч.5 ст.72 КК України, обмежитись відбутим ним строком покарання, звільнивши його з-під варти у залі суду.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_15 заявив усне клопотання про призначення йому безоплатного захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового процесу щодо заявленого клопотання, зокрема прокурора ОСОБА_35 , яка не заперечувала проти його задоволення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст.20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.

Зокрема, стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» наголошує, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право на отримання правової допомоги за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання обвинуваченого та звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області в порядку ст.49 КПК України з метою залучення захисника для представництва та захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_15 .

Керуючись статями 42, 49, 350, 404, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 задовольнити.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 10:30 годину 19 вересня 2017 року.

Призначити через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області захисника обвинуваченому ОСОБА_15 для надання правової допомоги.

Забезпечити участь захисника в апеляційному розгляді кримінального провадження, призначеного на 19 вересня 2017 року об 10 год. 30 хв. в залі судових засідань №11 апеляційного суду Одеської області (м. Одеса, вул. Гайдара, 24-А)

Забезпечити завчасне прибуття захисника до апеляційного суду Одеської області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (каб. №706) з урахуванням дати призначення судового розгляду.

Копію ухвали направити:

1)в Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області (65023, м.Одеса, вул. Л.Толстого,6) для виконання;

2)ОСОБА_15 (для вручення через начальника Одеської установи виконання покарань №21 УДПтСУ) для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3