У Х В А Л А
«28» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК Пільо Н

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеконференції спільне клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця с. Дустлик Дустлицького району Сирдар`їнської області Республіки Узбекистан, з неповною середньою освітою, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , до засудження не працював,

по даній справі засудженого 23 жовтня 2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.ст.185ч.2, 185ч.З, 70ч.1, 71ч.1, 71ч.5 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

27 листопада 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

30 грудня 2013 року Іллічівським районним судом Донецької області за ст.ст. 185ч.2, 70ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі.

18 лютого 2014 року Володарським районним судом Донецької області за ст.ст. 185ч.2, 277ч. 1, 70ч. 1, 70ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.-

в с т а н о в и в:

12 грудня 2016 року адміністрація Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , раніше судимого:

1) 17.06.1987 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 140ч.З КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

2) 11.04.1988 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.ст.140ч.2, 89ч.2, 42ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 17.04.1991 року по відбутті терміну покарання.

3) 26.05.1992 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 140 ч.З КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.08.1996 року по відбутті терміну покарання.

4) 19.02.1998 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 140ч.З КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

5) 16.07.1999 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка Донецької області за ст. 183-ч.3, 43 КК України до, 5 років позбавлення волі. Звільнений 23.04.2004 року по відбутті терміну покарання.

6) 22.02.2005 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 185ч.2. 185ч.З, 186ч.2, 70ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 18.02.2008 року по умовно- достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 7 місяців 3 дні.

7) 09.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 12.11.2012 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 26 днів.

По даній справі засуджений: 23жовтня 2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.ст.185ч.2, 185ч.З, 70ч.1, 71ч.1, 71ч.5 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

27 листопада 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

30 грудня 2013 року Іллічівським районним судом Донецької області за ст.ст. 185ч.2, 70ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі.

18 лютого 2014 року Володарським районним судом Донецької області за ст.ст. 185ч.2, 277ч. 1, 70ч. , 70ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.02.2016 року на підставі ст. 72ч.5 КК України у термін призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.07.2013 року по 21.03.2014 року.

Початок терміну: 26 липня 2013 року Кінець терміну: 03 червня 2017 року.

Клопотання мотивують тим, що у Личаківську виправну колонію № ЗО» ОСОБА_4 прибув 12.02-2015 року. По прибутті у колонію до роботи не залучався у зв`язку зі скороченням обсягів виробництва. За час відбування покарання в колонії порушень вимог режиму утримання не допускав. Адміністрацією колонії заохочувався двічі.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 клопотання підтримала. Прокурор заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши клопотання та характеризуючі дані на засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення», умовно достроковому звільненню підлягають після відбуття не менше 3/4 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_4 є сім попередніх судимостей.

12.11.2012 року ОСОБА_4 умовно дострокове звільнено від відбування покарання на невідбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 26 днів.

Незважаючи на це засуджений після умовно-дострокового звільнення не став на шлях виправлення, висновків для себе не зробив і того ж місяця, а саме 29.11.2012р., знову скоїв умисний злочин середньої тяжкості. На даний момент відбуває покарання за чотирма вироками суду.

10.03.2016 року комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України як небажаючому.

28.04.2016 року комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.81 КК України, як небажаючому.

Суд вважає, що наявність у засудженого двох заохочень під час відбування покарання не є достатньою підставою вважати, що він довів своє виправлення, яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Сумлінне виконання засудженим своїх обов`язків, відбуття ним відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не можуть бути підставою для його безумовного умовнодострокового звільнення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного вироком Володарського районного суду Донецької області від 18.02.2014 року за 185ч.2, 277ч. 1, 70ч. 1, 70ч.4. КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5 -Шумська