Провадження № 1-кс/734/866/17 Справа № 734/2840/17
У х в а л а

іменем України

01 вересня 2017 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженні № 0000635, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000635, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Клопотання мотивоване тим, що 30 серпня 2017 року до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те що 30 серпня 2017 року близько 23 години невстановлені особи проникли до будинку АДРЕСА_1 напали на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинили їм тілесні ушкодження і заволоділи грошима в сумі 53 тис. доларів США та іншим майном.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 31 серпня 2017 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000635, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою группою осіб, поєднаний з проникнення до житла, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах.

31 серпня 2017 року при проведенні досудового розслідування слідчим проведено огляд ділянки дороги між селами с. Данівка Козелецького району і с. Браниця Бобровицького району в 2800 метрах від знаку с. Данівка. В ході огляду вилучено чехол від планшету, планшет Леново, мобильний телефон Bravis модель Major які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дві білі печатки з синіми гумовими вставками на пальцях.

Вищевказані речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вони мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несуть на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановлене цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

-збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала і просила слідчого суддю його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже на вказане в клопотанні майно, необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи вище викладене, клопотання про накладення арешту на вище вказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженні № 0000635, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майна, а саме вилучених в ході огляду ділянки дороги між селами с. Данівка Козелецького району і с. Браниця Бобровицького району в 2800 метрах від знаку с. Данівка:

-чехла від планшету, планшету Леново, мобильного телефону «Bravis» модель «Major», які належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; двох білих печатки з синіми гумовими в ставками на пальцях.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1