№1-кс/756/2/17
У Х В А Л А
Іменем України
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на істотну неповноту перевірки, що була проведена слідчим за його заявою про вчинений злочин. При цьому в скарзі посилається на те, що працівники ВДВС Оболонського районного управління юстиції в м. Києві та службові особи ТОВ «А-400» умисно не виконують рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення 3 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 70 057, 62 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду скарги, не з`явився. У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутність заявника.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його неявка у судове засідання у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.
Дослідивши скаргу та матеріали, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, як убачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги було проігноровано.
Зокрема, обставини викладені в заяві ОСОБА_3 стосовно дій працівників ВДВС Оболонського районного управління юстиції в м. Києві та службових осіб ТОВ «А-400», які умисно не виконують рішення суду, що набрало законної сили, про стягнення 3 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 70 057, 62 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, взагалі не були перевірені.
При цьому, з матеріалів кримінального провадження слідує, що під час проведення досудового розслідування слідчим не було проведено жодної слідчої дії.
У зв`язку з цим, посилання у постанові слідчого на відсутність у діях осіб складу кримінального правопорушення є безпідставним, як і вказівка щодо проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій.
Крім того, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки у ній не викладено відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх належне обґрунтування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1