Справа № 366/874/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/770/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 13.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
13 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000076 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироговичі Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючий, такого, що не має судимостей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі; цим же вироком вирішено питання про речові докази,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 10 лютого 2017 року, близько 16 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які в нього склались із дружиною ОСОБА_10 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар лезом кухонного ножа в район правого плеча та один удар в район лівої ноги останньої, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в ділянці лівої ключиці та лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України. Так, прокурор звертає увагу на те, що обвинувачений є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість в ступені легкої дебільності», у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 61 КК України до нього не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст.404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Засади призначення покарання визначені у ч. 1 ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу.

Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Частиною 3 статті 61 КК України передбачено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи .

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 є інвалідом другої групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість в ступені легкої дебільності» / а.п. 72, 73/, у зв`язку з чим до нього не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо така зміна не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч.2 ст.125 КК України змінити в частині призначеного йому покарання у виді обмеження волі на покарання у виді арешту на строк 6 / шість/ місяців.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення.

С У Д Д І :

____________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4