Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/754/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілих та цивільних позивачів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих та цивільних позивачів - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000079 від 21.01.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, 2013 року народження, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в період з 10.10.2012 року по 20.10.2012 року, перебуваючи в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 , за запрошенням орендаря вказаної будівлі ОСОБА_10 , де в альтанці, біля будинку, разом з іншими запрошеними особами вживав алкогольні напої. При цьому, всі особи, що на час вчинення злочину перебували в гостях у ОСОБА_10 , мали вільний доступ до приміщення будинку, у зв`язку з находженням у ньому санвузлу.

Перебуваючи у вищевказаний період часу за вказаною адресою, ОСОБА_5 , зайшов до приміщення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , та побачивши у приміщенні веранди речі, запаковані у коробки, у ОСОБА_5 виник намір на скоєння крадіжки цих речей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що його ніхто не бачить, з корисливих мотивів, таємно викрав з приміщення веранди домоволодіння речі, а саме: кавоварку «Арчелік» вартістю 800 грн, термосу металічного вартістю 400 грн, набору свердел «Бош» вартістю 350 грн, двох турецьких шапок вартістю 80 грн, авто мийки марки «Керхер» вартістю 2000 грн, які належали ОСОБА_7 , яка є власником вказаного домоволодіння та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_7 на загальну суму 3630 гривень.

В ході судового слідства, процесуальний керівник ОСОБА_4 змінив обвинувачення шляхом зменшення його обліку, виключивши із переліку викраденого майна авто мийку «Керхер», вартістю 2000 гривень та кавоварку «Арчелік» вартістю 800 гривень. Таким чином в обвинуваченні було змінено розмір завданої матеріальної шкоди ОСОБА_7 з 3630 гривень на загальну суму 780 гривень.

Отже стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому що він таємно викрав чуже майно (крадіжка), тобто у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Також в ході судового провадження, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про відшкодування з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у сумі 64 090 грн, яка складається із загальної вартості викраденого майна та моральної шкоди у сумі 20 000грн, а також просили стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн.

Дослідивши докази, представлені стороною обвинувачення та докази здобуті під час судового провадження, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у кримінальному провадженні не знайшло свого підтвердження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому органами досудового слідства злочині не визнав, свою причетність к здійсненню крадіжки чужого майна з будинку АДРЕСА_2 повністю заперечив, цивільний позов не визнав, та суду пояснив наступне.

Так, на при кінці вересня 2012 року, точної дати він пригадати не може, він та його знайомий - ОСОБА_11 , каталися на його власному автомобілі по місту. Зупинилися біля бару «Тодес», оскільки побачили знайомий автомобіль, який належав його знайомому ОСОБА_12 . Вася вийшов з машини, щоб з ними привітатися, і разом з ним вийшли ще троє, на той час, йому невідомі, хлопці, які були одягнути в форму прикордонників. ОСОБА_13 їх познайомив, серед них були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , прізвище якого він не знає, але інші хлопці до нього зверталися як « ОСОБА_17 ». Після того як вони трішки поспілкувалися, хтось з хлопців запропонував поїхати до бані. Вони з ОСОБА_18 погодилися на цю пропозицію і залишок часу того дня провели в компанії цих хлопців, перебуваючи спочатку в бані, приблизно з 21.00 до 01.00 годин, після чого час провели в барі «Колиба». При цьому весь час, відпочиваючі, вони всі вживали спиртні напої. Потім вони всі, крім ОСОБА_19 (який поїхав раніше), поїхали на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_20 сказав, що це його будинок і запропонував всім лягти відпочивати. Таким чином, він познайомився з ОСОБА_21 і вперше залишився в цьому будинку. Однак, внаслідок того що весь вечір вживав алкоголь, одразу ліг на диван в якійсь кімнаті і заснув. Вранці в будинку почалася паніка, оскільки всі проспали, а «Боді» необхідно було у 08.00 годинні бути на заставі, отже вони всі, хто були в будинку сіли в автомобіль ОСОБА_20 і поїхали в с. Степанівку, де залишили ОСОБА_16 на заставі, а самі повернулися до м.Роздільної. Оскільки всі хлопці себе дуже погано почували, вирішили зупинитися на привокзальній площі, в барі, щоб випити кави і там зустріли ОСОБА_22 .. Потім ОСОБА_23 запропонував поїхати до нього в гості, щоб відпочити випити та поїсти м`яса. Заїхавши на ринок та придбавши всі необхідні продукти і алкоголь, всі знову опинилися в гостях у ОСОБА_24 в будинку на АДРЕСА_2 . Потім туди приїхали ще дівчата, а саме дружина ОСОБА_19 та її подруга ОСОБА_25 . Всі знаходилися в бесідці, жарили шашлики, вживали пиво та іншій алкоголь. В будинок, а саме на кухню, заходили тільки дівчата та ОСОБА_23 . При цьому останній себе весь час поводив як господар цього будинку. Коли закінчився алкоголь, він почав виносити з дому елітні алкогольні напої, такі як шампанське «Асті Мартіні», лікер «Шеріданс», горілку та віскі. Звідки ОСОБА_23 доставав цей алкоголь, ніхто не бачив, але при вході в будинок, в кімнаті, розташованої ліворуч, знаходилися різноманітні коробки, які були зложені в хаотичному порядку, і всі присутні бачили їх, оскільки кожний хто заходив у будинок, щоб скористатися туалетом, не міг не звернути на них увагу. Хтось з присутніх запитував у господаря, що це за коробки, однак ОСОБА_20 одного разу сказав, що це контрабанда і них це не стосується, а вдруге сказав, що в коробах запаковані його особисті речі, оскільки він збирається виїхати до м. Миколаїва, так як його переводять на службу в інший загін. У вечірній час, коли він за збирався їхати до дому, ОСОБА_23 виніс з дому одну коробку і поклав її в багажне відділення його автомобіля зазначивши, що це подарунок на честь його недавнього дня народження. Про цю коробку, в якій знаходилася кавоварка, він згадав тільки через декілька днів, виявивши її в багажнику. Після цього дня, він ніколи в житті не зустрічався з ОСОБА_26 та більш жодного разу не був в будинку по АДРЕСА_2 . З потерпілими ОСОБА_27 взагалі не був знайомий і ніколи не знав, що цей будинок належить їм, а не ОСОБА_20 . Він не розуміє, чому саме йому, органи досудового слідства інкримінують крадіжку особистих речей громадян Вахно. Він нічого і ніколи в своєму житті не викрадав.

Щодо речей виявлених при проведенні обшуку в будинку його батька, обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що цей будинок належить його батькам, сам він на той час, а саме у 2012 році проживав зі своєю сім`єю в м. Херсоні, а у вересні місяці перебував в гостях у свого батька. Звідки взялися в будинку батька речі, що зазначені в обвинувальному акті, він не знає, але вважає, що це особисті речі батька, а не Вахно, тому що такі речі, як шапочки, свердла і термос можуть бути у кожної нормальної людини.

Допитана в судовому засіданні потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_7 , пояснила, що з 2009 по 2012 рік вона знаходилася зі своїм чоловіком ОСОБА_28 у Туреччіні у дипломатичному відрядженні. Приблизно в літку 2012 року, свій власний будинок, якій розташований за адресою по АДРЕСА_2 , вони здали в найм своєму знайомому прикордоннику - ОСОБА_10 . Той доглядаючи за будинком постійно виходив з ними на зв`язок за допомогою «Скайпа». Також за будинком доглядали, але ключів не мали, їх сусіди ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Так, 29 вересня 2012 року вони вийшли на зв`язок з ОСОБА_31 , якому повідомили, що 01.10.2012 року, із за кордону вони передадуть на автобусі контейнер з власними речами, так як збирались через 2 місяці повертатись в Україну. Сусід ОСОБА_32 отримав відправлення в кількості приблизно від 40 до 50 коробів, (точну кількість коробів вона не пам`ятає), та від грузив короба в веранді їхнього будинку. Оскільки сусід ОСОБА_32 занепокоївся щодо схоронності їх майна, а також повідомив, що в будинку він бачив відкритим наприкінці жовтня, вікно, то 06.11.2012 року вона терміново приїхала в Україну. Прибувши до міліції, вона зустрілась там з ОСОБА_10 , який повідомив їй, що в їх будинку він не проживає з 12.10.2012 року і в цей період вчинено крадіжку їх майна, а також викрадено його комп`ютер. Коли вона разом з працівниками міліції приїхали до будинку, то в будинку був безлад, коробки з їх речами були всі відкриті, частина речей відсутня, а частина пошкоджена. Будь-яких слідів злому в будинку працівники міліції не виявили. В міліції ОСОБА_10 в її присутності називав прізвища людей, які приходили до нього в гості. Однак при проведенні обшуку в будинку ОСОБА_5 було знайдено декілька зниклих у них речей, вони їх впізнали по фотографіям, які показував слідчий, оскільки на цих речах було Турецьке маркування.

Потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_8 надав суду такі самі покази що і потерпіла ОСОБА_7 , підтвердивши, що з їх будинку по АДРЕСА_2 , в період, коли вони з дружиною перебували у відрядженні за кордоном, було викрадено велику кількість належних їм речей, зокрема посуди, побутової техніки, елітних спиртних напоїв. А також підтвердив, що саме з його дозволу в їхньому будинку в той період часу мешкав знайомий прикордонник ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив, що саме він зустрів вантаж особистих речей ОСОБА_8 з Туреччини на прохання ОСОБА_8 та разом зі знайомими ОСОБА_33 та ОСОБА_34 доставили вантаж до їх будинку, де всі речі в коробках відвантажили у веранді будинку. Він особисто бачив серед речей, які вони розвантажували кавоварку, автомийку «Керхер», так як вони знаходились в коробках, які були підписані. Він знав, що будинок у ОСОБА_8 наймає військовослужбовець ОСОБА_10 , однак коли вони розвантажували речі, його вдома не було. Після приїзду ОСОБА_7 в Україну він був присутній в їх будинку під час огляду приміщень будинку працівниками міліції, він заходив в будинок, бачив, що розвантажені ними коробки пошкоджені, в кімнатах був безлад, бачив побитий посуд, розкидані порожні пляшки. Обвинуваченого ОСОБА_5 він не знає і ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_35 суду також розповів, що в жовтні 2012 року йому зателефонував ОСОБА_8 та попросив розвантажити автобус з його особистими речами, який він відправив з Туреччини. При розгрузки автобуса були присутні ОСОБА_36 та ОСОБА_30 . Водій автобуса допомагав розгружати, але в будинок коробки не заносив. Свідок підтвердив, що коробок було багато приблизно 40 и 50 шт. різного розміру, всі запечатані та на деяких були надписі «скло» чи «хрупке», складали їх в кімнату яка знаходиться ліворуч від входу. Після того як вже приїхала ОСОБА_37 , він заходив разом з нею до будинку, оскільки господарка попросила замінити личинку в замку, що він і зробив і при цьому бачив що розвантажені ними коробки були пошкоджені. Обвинуваченого ОСОБА_5 не знає і ніколи його не бачив.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 далі в суді аналогічні покази і пояснили, що знаходились в гостях у ОСОБА_41 по АДРЕСА_2 . Роздільна восени 2012 року, чи то в вересні, чи то в жовтні, пригадати не можуть, відпочивали знаходячись в альтанці, їли м`ясо та випивали. А також були свідками того, як особисто ОСОБА_10 , який представився як господар цього будинку, в ході розпивання спиртних напоїв пригощав їх спиртними напоями закордонного виробництва. Крім цього, всі свідки підтвердили, що особисто ОСОБА_42 подарував ОСОБА_5 кавоварку, так як в останнього нещодавно до цих подій був день народження.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 ще пояснив, що ОСОБА_42 в той день, коли вони всі разом перебували у нього в гостях, подарував йому посуд, а саме: чашки, бокали та три пляшки віскі, зазначивши що це його майно.

В ході судового провадження, прокурор від заявленого стороною обвинувачення, свідка ОСОБА_10 відмовився, оскільки місцезнаходження цього свідка виявити не вдалося можливим.

Крім показань потерпілих та свідків, судом під час судового провадження досліджувались надані стороною обвинувачення письмові документи, які були подані, як докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні вказаного злочину, а саме:

- витяг з кримінального провадження №0000079 внесеного до ЄРДР 21.01.2013 р. за заявою ОСОБА_7 від 06.11.2012р. (а.с. 167);

- заява ОСОБА_7 про вчинення крадіжки майна з належного їй будинку в період часу з 01.10.2012р. по 06.11.2012р. (а.с. 168);

- протокол огляду місця події від 06.11.2012р., згідно якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с. 169-171);

- заява-дозвіл (а.с.173) та протокол огляду місця події від 26.03.2013р.згідно якого ОСОБА_43 зі свого будинку по АДРЕСА_3 добровільно видала авто-мийку «Керхер» у повному зборі (а.с.174-178);

- розписка ОСОБА_8 про отримання авто-мийку «Керхер» у повному зборі (а.с.179);

- ухвала слідчого судді від 01.04.2013р. про надання дозволу на обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_44 та у приміщенні майстерні з ремонту побутової техніки «Техноклимат», розташованого по АДРЕСА_4 , які належать на праві власності ОСОБА_45 , 1968 р.н. з метою відшукання і вилучення предметів кримінального правопорушення (а.с.182-183) та відповідні протоколи обшуку від 02.04.2013р. відповідно до яких було вилучено: моток тряпічної стрічки та механізм для затягування; кавоварку «Арчелік», термос, свердла «Бош», дві турецькі шапочки червоного кольору (а.с. 180-181,184-185);

- протокол огляду предметів від 02.04.2013р. згідно якого були оглянуті вищезазначені речі (а.с. 187-194);

- розписка ОСОБА_8 про отримання вилучених та оглянутих речей (а.с. 195);

- постанова про приєднання до справи речових доказів від 02.04.2013р. (а.с. 196);

- довідка про вартість (а.с. 197);

Також за клопотанням представника потерпілих та цивільних позивачів адвоката ОСОБА_9 , судом в порядку ст.. 357 КПК України, були оглянуті речові докази, представлені потерпілою ОСОБА_7 , а саме: дві турецькі шапочки, термос.

При проведені огляду в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_7 показала по яким особливим відзнакам вона впізнала ці речі, зазначаючи при цьому наступне:

- на термосі, який вона придбала саме в Туреччині внизу на тильній частині мається буква «Н» і на її думку такий термос є в єдиному екземплярі;

- дві турецькі шапочки, одна з яких темно бордового кольору чоловіча, інша червоного кольору жіноча. Потерпіла вважає, що це саме ті дві шапочки, які вони з чоловіком замовили пошити а потім придбали у продавця приватної лавки, коли перебували в Туреччині.

Також за клопотанням прокурора, суд, в порядку ст.. 357 КПК України, оглянув свердла « ОСОБА_46 », представлені в судове засідання потерпілим ОСОБА_8 , який повідомив, що саме ці свердла він придбав для своїх власних потреб, будучі у Туреччині. Потерпілий зазначив, що на коробці не має на єдиного слова російською або українською мовою, а мається маркування щодо виготовлення у Франції, вважає, що в Україні придбати такі свердла не уявляється можливим, а тому при проведені обшуку у батька обвинуваченого та виявлені таких свердел, він одразу їх впізнав.

Незважаючи на неодноразове роз`яснення судом учасникам судового провадження положень вимог Закону щодо змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, передбачених ст. 22 КПК України та обов`язку сторін доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, інших доказів, які б підтверджували чи спростовували подію злочину та винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, сторонами не надано.

Таким чином суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вичерпав всі передбачені законом способи для всебічного, повного та неупередженого судового розгляду.

Аналізуючи в сукупності всі надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що жодним представленим доказом не доведена вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину.

Так потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт здійснення з їхнього домоволодіння крадіжки їх особистих речей, однак при цьому вказали, що свій будинок, під час відрядження, здали в найм прикордоннику ОСОБА_10 та показали, що ОСОБА_5 до початку судового розгляду взагалі ніколи не бачили і не знали.

Свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_47 та ОСОБА_35 надали суду тільки свідчення щодо розвантаження особистих речей Вахно з автобусу. Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначили що його не знають і ніколи не бачили.

Покази отримані від свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_48 , та ОСОБА_49 підтверджують той факт, що всі вони, в тому числі і ОСОБА_5 , перебуваючи в буд. АДРЕСА_2 , були впевненні в тому, що господарем цього будинку є ОСОБА_10 , доступ до коробок мав кожний хто заходив до будинку.

Даючи оцінку письмовим та речовим доказам, суд вважає їх неналежними доказами, оскільки такі також жодним чином не доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна.

Статтями 85 та 86 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, а допустимим визнається доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд, відповідно до вимог норми ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , керуючись законом, оцінюючи кожний доказ наданий стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку про необхідність прийняття процесуального рішення про недоведеність того, що саме ОСОБА_5 було вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що всупереч ст.92 КПК України, слідчим на досудовому слідстві та прокурором в ході судового провадження не доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна, належного подружжю ОСОБА_27 .

Суд вважає, що докази, які надав і на які посилається прокурор, як на підставу доведеності вини ОСОБА_5 не є достатніми для визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Відповідно до вимог ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В ст.7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, а ст.8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Стаття 17 КПК України вказує, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Нормою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barbera Messegu ahd Iabardo v Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитись на користь підсудного.

Відповідно до роз`яснень п. 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані - суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому в частині 6 ст. 284 КПК України зазначено, що при виявлені судом під час судового розгляду обставини, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, - суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдати останнього через відсутність в його діях складу даного злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по справі: дві турецькі шапочки, кавоварка «Арчелік», термос, свердла «Бош» - підлягають поверненню ОСОБА_8 .

В ході судових дебатів, представник потерпілих та цивільних позивачів адвокат ОСОБА_9 відмовився від заявлених потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимог щодо відшкодування з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у сумі 64 090 грн, та просив стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоди у сумі 20 000грн, а також витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн.

Однак, суд вважає, що зазначений цивільний позов повинен бути залишений взагалі без розгляду, що відповідає ч.3 ст.129 КПК України, оскільки суд дійшов висновку про невинуватість особи щодо якої був заявлений цивільний позов.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.129 ч.3, 368-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдати.

Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про відшкодування з ОСОБА_5 моральної шкоди у сумі 20 000грн, стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн., - залишити без розгляду.

Речові докази: дві турецькі шапочки, кавоварка «Арчелік», термос, свердла «Бош», які згідно розписок передані на зберігання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, вважати такими що повернути власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги
Суддя: ОСОБА_1