Справа № 136/2070/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,, підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання за матеріалами кримінального провадження за № 0000022, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, з покладенням обов`язків прибувати до Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури та слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 за першою вимогою, цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , а також утриматись від спілкування із потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що 17.11.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2016 року близько 01:00 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_10 , перебуваючи на ділянці дороги, що розташована неподалік від кладовища в с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, біля перехрестя у напрямку с. Журава, Липовецького району Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань та з демонстративною зневагою до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень, нанесли декілька ударів руками по різних частинах тіла ОСОБА_9 , чим спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми у тьмяно-скроневій ділянці зліва, синець на нижній повіці правого ока, садно на нижній повіці лівого ока, які згідно висновку СМЕ № 128 від 29.02.2016 року за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, а також закриту черепно-мозкову травму струс головного мозку, забою шийного відділу хребта підвивиху 1-го шийного хребця, які згідно висновку СМЕ № 402/462 від 04.05.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В ході даного конфлікту ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_10 схватили за капюшон ОСОБА_8 та штовхнули останню на узбіччя дороги де вона впала, чим завдали ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, які згідно висновку експерта № 129 від 04.02.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень.
Вищевказані обставини підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також висновком експерта № 402/462 від 04.05.2016 року.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У зв`язку з цим прокурор просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту вважаючи наявним ризик, що передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України. Підставами вважати, що існує зазначений ризик вчинення підозрюваним таких дій, прокурор вказує те, що ОСОБА_4 , без наявності поважних причин ухиляється від явки на виклик свідчого для проведення слідчих дій, у зв`язку з чим слідчим суддею 14.11.2016 року до нього було застосовано привід.

В судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу заперечили вказавши на те, що злочин ОСОБА_4 не вчиняв.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 4 років.
Доказами, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри є протоколи допиту свідка ОСОБА_11 від 26.01.2016 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14.11.2016 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , висновок експерта № 402/462 від 04.05.2016 року, висновок експерта № 129 від 04.02.2016 року, висновок експерта № 128 від 29.02.2016 року, які додані до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Доводи підозрюваного та його захисника проте, що ОСОБА_4 не був на місці події в момент вчинення злочину, підтвердженням чого є протокол допиту свідка ОСОБА_12 18.03.2016 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 18.03.2016 року, пояснення ОСОБА_10 (сестри) від 28.01.2016 року, пояснення ОСОБА_14 (чоловік сестри), які вказали на те, що коли кафе почало закриватися ОСОБА_4 пішов додому, суд розцінює як бажання підозрюваного уникнути відповідальності за вчинений злочин в якому він підозрюється, а покази вказаних свідків та осіб, які надали пояснення, допомогти підозрюваному у цьому, що обумовлено сімейними відносинами та дружніми стосунками. Крім цього зазначені покази суперечать іншим дослідженим доказам по справі, які між собою узгоджуються та спростовують версію подій, що відбувались 24.01.2016 року на якій наполягає підозрюваний.
Суд вважає, що невиконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків свідка, які визначені п.1 ч.2 ст. 66 КПК України, не свідчить про перешкоджання кримінальному провадженню. Матеріали додані до клопотання не підтверджують наявність ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України.
Згідно з вимогами частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 2 статті 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що оскільки прокурор не довів наявність ризику, який дає достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, в задоволені клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеному слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що прокурор довід наявність обставин передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, але не довів обставин, передбачених пунктом другим частини першої цієї статті, суд, керуючись приписами ч.3 ст. 194 цього Кодексу, а також враховуючи те, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, вважає доцільним зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до прокуратура, а також слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволення клопотання відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) впродовж строку досудового розслідування, але не більше 2 (двох) місяців, прибувати за кожною вимогою до Липовецького відділення Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області та слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області ОСОБА_6 .
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1