Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

18 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0010427 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Тиврівського району Вінницької області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України суд звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та поклавши на нього обов`язки, передбачені законом.

Крім цього, суд стягнув з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 2630 (дві тисячі шістсот тридцять) грн. 09 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цим же вироком суд вирішив питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, 09 серпня 2014 приблизно о 21 годині 30 хвилин, на території заводу картонних виробів, за адресою: АДРЕСА_2 , біля гуртожитку між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з однієї сторони та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , з іншої сторони, які попередньо були наглядно знайомі між собою, оскільки разом працювали на будівництві, розпочався словесний конфлікт, який переріс в штовханину між ними у зв`язку з неприязними відносинами однієї компанії до іншої.

Після чого, 10 серпня 2014 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою продовження конфлікту, який виник у них з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , зайшли до кімнати останніх, яка розташована на четвертому поверсі гуртожитку, що розташований на території заводу картонних виробів, за адресою: АДРЕСА_2 . На ґрунті неприязних стосунків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продовжили сварку в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень - ОСОБА_9 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_9 та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, почав наносити йому численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, чим умисно спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) у вигляді відкритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому піраміди скроневої кістки справа, крововиливу в комірках сосцеподібного відростка та інші тілесні ушкодження, в тому числі у виді закритої травми грудної клітки з переломом 9 ребра зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки, в порушення ч. 1 ст. 376 КПК України, вирок, ухвалений в судовому засіданні, судом оголошений не був, оригінал зазначеного вироку в матеріалах справи відсутній, а сам текст вироку, до того ж, не підписаний суддею.

Крім цього, в порушення ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку суду не було вручено прокурору.

Враховуючи наведені вище обставини, а також положення п. 3 ч. 1 ст. 415 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає повий розгляд у суді першої інстанції, якщо судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд, прокурор вважає, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року не може залишатися в силі, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 409 КПК України, однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, як це передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора та встановлено під час апеляційного розгляду, в матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дійсно міститься друкований текст вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року (т. 2, а.с. 190-193), який не підписаний головуючим суддею ОСОБА_14 .
Так само відсутній підпис судді ОСОБА_14 і на копії цього вироку (т. 2, а.с. 194-196), який до цього часу фактично не виконується, оскільки відповідні документи не направлені для виконання до відповідного органу виконання покарання.
За таких обставин, встановивши факт істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду, оскільки необхідність прийняття такого рішення прямо передбачена ч. 1 ст. 415 КПК України, в якій зазначається про те, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо судове рішення ухвалено чи підписано, в даному випадку взагалі не підписане, не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

При цьому, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, як це передбачено ч. 2 ст. 415 КПК України, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , яким останнього визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України скасувати та призначити за матеріалами кримінального провадження № 0010427 новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/29/2017
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_14

Доповідач - суддя ОСОБА_1