Справа № 710/633/17
Провадження № 1-кп/710/46/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.08.2017 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення:
прокурора начальника Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.11.2005 Маньківським РВ УМВС України в Черкаській області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку 2007 року народження, не судимого, інші дані про особу суду не відомі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , в кінці травня 2017, у невстановлений слідством час, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відчинення дверей проник до дерев`яної споруди, що належить ОСОБА_4 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металеву ванну вартістю 450 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 450 грн. 00 коп.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому діянні свою вину визнав повністю та повідомив, що в травні 2017 точної дати не пам`ятає, викрав металеву ванну у ОСОБА_4 , яку здав на металобрухт за 60 грн.
В суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як тяжке кримінальне правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має неповнолітню доньку 2007 року народження, думку потерпілої про можливість застосування покарання не пов`язаного з ізоляцією його від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.
Речових доказів не має.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік шість місяців, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1