Справа № 534/603/17
№ 1-кп/534/101/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні матеріали кримінального провадження №0000477 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, із середньо технічною освітою, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :
03 травня 2016 року близько 17 год. 30 хв. на літньому майданчику бару «Сакура», розташованому по вул.Миру,12 в м.Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів належним ОСОБА_4 стільниковий телефоном марки «Samsung» вартістю 3271 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

У період часу з 10 лютого 2016 року до 13 травня 2016 року на підставі усного договору оренди ОСОБА_6 проживав в квартирі АДРЕСА_3 .

13 травня 2016 року ОСОБА_6 таємно повторно викрав з приміщення згаданої квартири належні потерпілій ОСОБА_5 холодильник марки «Атлант» вартістю 2650 грн., газову плитку марки «Greta» вартістю 1820 грн. та телевізор марки «Samsung» вартістю 1980 грн.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди загальною сумою 6450 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у викраденні майна потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю та показав, що на підставі усного договору оренди він, його дружина та діти проживали в квартирі потерпілої. Бажаючи покращити своє матеріальне становище ОСОБА_6 викрав з квартири ОСОБА_5 її побутову техніку, яку згодом продав. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила в судовому засіданні, що з лютого 2016 року на підставі усного договору оренди здавала обвинуваченому та його сім`ї власну квартиру. В травні 2016 року перевіривши постояльців, ОСОБА_5 виявила зникнення її побутової техніки, про що повідомила до органів поліції.

За епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 обвинувачений свою вину визнав частково та показав, що умислу на вчинення шахрайських дій він не мав. У той день в кафе «Сакура» під час спільного вживання спиртних напоїв у нього виникла потреба зателефонувати, для чого він попрохав стільниковий телефон у ОСОБА_4 . Через деякий час побачивши, що потерпілому ОСОБА_4 стало зле і той відійшов до туалету. Загубивши потерпілого, ОСОБА_6 вирішив залишити його телефон собі. Тривалий час не повертав його, так як побоювався потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні, що під приводом здійснення телефонного зв`язку ОСОБА_6 отримав від нього стільниковий телефон, а згодом пішов по своїх справах, не повернувши його потерпілому.

Суд вважає хибними і не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він узяв телефон у потерпілого лише з метою здійснення телефонного дзвінка і умислу на його викрадення не мав, так як вони спростовуються стабільними та послідовними показанням потерпілого. Останній показав в судовому засіданні, що перед тим, як взяти у нього телефон, ОСОБА_6 придбав новий стартовий пакет мобільного оператора та карту поповнення рахунку. Проте, маючи при собі власний стільниковий телефон, ОСОБА_6 взяв телефон у ОСОБА_4 , вставив у нього придбану сім-карту і після здійснення дзвінка не повернув. Замість цього, скориставшись тим, що ОСОБА_4 стало зле, ОСОБА_6 втік, залишивши собі телефон.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив в суді, що на момент вчинення злочину мав при собі власний стільниковий телефон, проте не зміг пояснити чому він не скористався ним для здійснення телефонного дзвінка.

Таким чином, дії обвинуваченого, направленні на заволодіння майном потерпілого, та послідуюча його поведінка щодо утримання викраденого майна, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_6 маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом зловживання довірою потерпілого заволодів його стільниковий телефоном. А його доводи про відсутність такого умислу суд розцінює як обраний спосіб захисту.

Крім того, вина ОСОБА_6 за цим епізодом злочинної діяльності підтверджується результатами огляду, відповідно до якого 24 березня 2017 року ОСОБА_6 видав співробітникам поліції викрадений у ОСОБА_4 телефон, вартість якого згідно висновку експерта становить 3271 грн. (а.с.56,61).

Відповідно до фіскального чеку викрадений у ОСОБА_4 телефон було придбано 29 грудня 2015 року (а.с.50-54).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності. Його дії підлягають кваліфікації:

-за ч.1 ст.190 КК України, так як він шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілого ОСОБА_4 ;

-за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 , повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України вважається несудимим, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зі слів займається підробітками, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття та сприяння розкриттю злочину за епізодами викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 та сприяння розкриттю злочину за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 .

Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували ОСОБА_6 покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне і достатнє покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його вік, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні, розмір завданої потерпілим шкоди, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливість звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

В ході судового розгляду справи потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, в розмірі 6450 грн. Свої вимоги обґрунтовує вартістю неповернутого майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов визнав повністю.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що вимоги потерпілої про відшкодування завданої злочином майнової шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі відповідно до ст.1166 ЦК України.

Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 6450 грн.

Речовий доказ: стільниковий телефон марки «Samsung» - залишити потерпілому ОСОБА_4 , як йому належний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1