Справа № 525/824/16-к
Номер провадження 1-кп/525/5/2017
УХВАЛА

30 січня 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
встановив:
В судовому засіданні, на стадії закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заявили клопотання про призначення судової імунологічної експертизи, на вирішення якої поставити такі питання: 1) Яка давність плям крові на досліджуваному об`єкті (фрагменті деревини), що був оглянутий заступником начальника СУ ГУ НП у Полтавській області 26.04.2016 року? 2) Чи містить зразок крові ОСОБА_7 вилучений 24.03.2016 року в собі залишки речовини (ліків, алкоголю, тощо)? 3) Чи містить у собі (у плямі крові) на фрагменті деревини, яка досліджувалася, та була оглянута 26.04.2016 року, залишок речовини (ліків, алкоголю, тощо)? Проведення даної експертизи доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру м. Київ, за адресою: м. Київ, вулиця Богомольця, 10, поштова адреса: м. Київ, вулиця Велика Окружна, 4, 01601.
Прокурор вважав, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.
При розгляді зазначеного клопотання суд зазначає, що заявлене клопотання про призначення експертизи заявлено з метою підтвердження того, що окремий взятий доказ по справі сфальсифіковано слідчим, який проводив досудове розслідування.
Між тим, призначення як додаткової так і повторної експертизи судом передбачає наявність відповідних умов, як зазначено в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року зі змінами «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах». Повторна експертиза призначається коли є сумніви у правильності висновку експерта пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення проведення експертизи. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.
Підстави ж для проведення експертизи відповідно до вимог ч. 2 ст. 242 КПК України, відсутні.
Тож суд вважає, що стороною захисту у представленому клопотанні не наведені переконливі підстави для призначення експертизи, вид якої (додаткова, повторна, первинна) стороною захисту не визначено, та не наведено обґрунтувань, крім заперечення недопустимості даного доказу обвинувачення.
Щодо зазначення стороною захисту того, що клопотання про призначення даної експертизи було заявлено на досудовому розслідуванні, то суд зазначає, що постановою слідчого відмовлено у задоволенні даного клопотання, постанова слідчого не оскаржувалася в порядку статті 303 КПК України. В подальшому питання про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду було розглянуто під час підготовчого судового засідання, а матеріали, які будуть використані в суді, відкриті в порядку ст. 290 КПК України.
Суд також керується тим, що оцінка доказів відбувається судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Між тим, суд зазначає, що в досліджених матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували твердження ОСОБА_7 про те, що в нього здійснювався повторний забір крові після 24.03.2016 року, а також відсутні будь-які достовірні фактичні дані про те, що станом на 20.03.2016 року обвинувачений вживав чи не вживав лікарські препаратів чи інші речовини, що є обов`язковою умовою для відповідного висновку експертизи, а наявність чи відсутність в крові обвинуваченого відповідних речовин ґрунтується тільки на припущенні.
Крім того на думку суду призначення експертизи у справі призведе лише до затягування розгляду справи та як наслідок порушення розумних строків її розгляду. Статтею 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, право обвинуваченого на розгляд його справи судом без невиправданої затримки перераховано в ряду мінімальних гарантій справедливого правосуддя.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 332, 363 КПК України, суд, -
ухвалив:
1. У задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судової імунологічної експертизи відмовити.
2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3