ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 7 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6 ,
Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року засуджено:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
- за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки,
- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі статей 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом основного покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_7 засуджено за те, що він, маючи намір на перетин українсько-польського кордону, у кінці лютого 2015 року у м. Чернівці, вступив у злочинну змову із невстановленою особою, яка була направлена на незаконне виготовлення паспорту громадянина Румунії для виїзду за кордон, і надавши останньому свої фотокартки та гроші в сумі 2 500 євро, в результаті чого отримав паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий на ім`я « ОСОБА_8 ».
Він же, 18.10.2015 року, близько 07 години 45 хвилин, достовірно знаючи про те, що паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий на ім`я « ОСОБА_8 », є підробленим, пред`явив такий на паспортний контроль у пункті пропуску «Шегині», що у с. Шегині Мостиського району Львівської області, з метою в`їзду на територію України, в ході чого був затриманий працівниками прикордонного загону.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону просить скасувати як вирок, так і ухвалу щодо ОСОБА_7 , провадження закрити. Зокрема, захисник вважає, що винуватість його підзахисного у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведено, обвинувачення, визнане судом доведеним, належним чином не сформульоване, не визначено часу, місця та обставин вчинення правопорушення. Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_7 за вчинення цього ж правопорушення було притягнуто за рішенням суду до адміністративної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду без зміни, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. У разі залишення вироку, постанови без зміни в ухвалі необхідно докладно викласти мотиви й підстави відхилення апеляції, а також докази, що спростовують наведені в ній доводи.
Так, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції було повно, всебічно та об`єктивно досліджено матеріали кримінального провадження та винесено законне, обґрунтоване рішення та надано належну оцінку дослідженим доказам.
Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи касаційної скарги захисника про недоведеність винуватості його підзахисного у вчиненні кримінальних правопорушень та подвійне притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності за одне й те саме діяння, спростовуються наявними у кримінальному провадженні матеріалами.
Так, згідно з статтею 358 КК України покарання передбачається за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до частини 4 цієї ж статті передбачається покарання за використання завідомо підробленого документа.
Як вбачається з матеріалів провадження достовірно встановлено, що ОСОБА_7 маючи намір на перетин українсько-польського кордону, у кінці лютого 2015 року у м. Чернівці, вступив у злочинну змову із невстановленою особою, яка була направлена на незаконне виготовлення паспорту громадянина Румунії для виїзду за кордон, надавши останньому свої фотокартки та гроші в сумі 2500 євро, в результаті чого отримав паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон, що сам ОСОБА_7 не заперечує.
Той факт, що на ОСОБА_7 постановою Мостиського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №113420 від 18.10.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 намагався перетнути державний кордон України за документами, що містять недостовірні відомості про особу, й свідчить про використання завідомо підробленого документа. А це в свою чергу містить склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Сам факт намагання перетнути державний кордон України за паспортом у якому відомості не відповідали дійсності є адміністративним правопорушенням, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Отже, посилання у касаційній скарзі захисника на подвійне притягнення до відповідальності є необґрунтованим.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України є вірною.
Посилання захисника на те, що обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а містить лише фактичні дані без зазначення у чому проявилось підроблення паспорта громадянина Румунії ОСОБА_7 перевірялись належним чином судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними і необґрунтованими, з чим колегія судді і погоджується.
Зважаючи на вищенаведене, судові рішення щодо ОСОБА_7 є законними і обґрунтованими, призначене покарання справедливим, а відтак касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає. Матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення інших вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 376, 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів
ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Мостицького районного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9