Справа №295/646/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
затриманого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в ній обставинами.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала вимоги скарги, пояснивши, що ОСОБА_3 з 22-ої год. 17.01.2017 року був позбавлений можливості вільно пересуватися, так як з цього часу він перебував у приміщенні СУ ГУНП в Житомирській області, допитувався в якості свідка і час його затримання в протоколі затримання вказано невірно. Перебуваючи в приміщенні СУ ГУНП в Житомирській області, її не допускали до нього, з приводу чого 18.01.2017 року вона зверталася до начальника СУ ГУНП в Житомирській області з письмовою заявою, а також оскільки після 22-ої год. 18.01.2017 року ОСОБА_3 не було вручено письмово повідомлення про підозру, тобто протягом 24-х годин з моменту його фактичного затримання, нею було направлено до слідчого СУ ГУНП в Житомирській області вимогу про негайне звільнення ОСОБА_3 , яке залишилося без належного реагування.
Затриманий ОСОБА_3 у судовому засіданні, підтримуючи вимоги скарги, пояснив, що увечері 17.01.2017 року він добровільно прибув до Новоград-Волинського відділу поліції, звідки його відвезли до СУ ГУНП в Житомирській області, де з 02-ої до 03-ої год. 18.01.2017 року з ним проводився допит та з 03-ї год. 18.01.2017 року він вже не мав можливості залишити приміщення слідчого управління. З ним як із свідком упродовж 18.01.2017 року проводилися слідчі дії, зокрема допит, а в подальшому обшук у м. Новоград-Волинському Житомирської області, вилучено зброю та автомобіль. Під час перебування в приміщенні СУ ГУНП в Житомирській області, його переводили з одного кабінету слідчого до іншого, пояснюючи, що його рішення по ньому ще не прийнято, і він був позбавлений можливості залишити приміщення слідчого управління. Повідомлення про підозру отримав 19.01.2017 року.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що із ОСОБА_3 протягом доби проводилися слідчі дії, заходи примусу до нього не застосовувалися і скарг від нього не надходило, на даний час до Корольовського районного суду подано клопотання про обрання йому запобіжного заходу в виді тримання під вартою, яке призначено до розгляду о 14-30 год. 20.01.2017 року.
Слідчий у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення скарги, вказав на те, що ОСОБА_3 добровільно прибув до відділу поліції і з ним як із свідком 18.01.2017 року проводилися слідчі дії, так як допит та огляд місця події, обшук проводився о 18-їй год. 18.01.2017 року, та був затриманий близько 16-ої 18-ої год. 18.01.2017 року.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Статтею 209 КПК України передбачено, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню (ч. 2 та ч. 3 ст. 278 КПК України).
Згідно положень ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Підставами затримання відповідно до протоколу затримання зазначено: «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
Протокол затримання містить письмові зауваження ОСОБА_3 про те, що в протоколі невірно зазначено дата його фактичного затримання - «фактично ОСОБА_3 затримано о 22-00 год. 17.01.2017 року».
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що його затримання було здійснено не о 16-00 год. 18.01.2017 року, як це зазначено в протоколі затримання, а о 22-00 год. 17.01.2017 року
У наданій захисником ОСОБА_5 заяві та вимозі від 18.01.2017 року до начальника СУ ГУНП в Житомирській області та слідчого СУ ГУНП в Житомирській області зазначено, що о 22-00 год. 17.01.2017 року ОСОБА_3 був викликаний та допитаний в якості свідка слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , незважаючи на вимогу ОСОБА_3 про допуск до нього її як захисника вона станом на 12-45 год. не може зустрітися з підзахисним, а також, що та станом на 22-30 год. 18.01.2017 року він перебуває в приміщенні СУ ГУНП в Житомирській області як свідок, повідомлення про підозру йому не вручено всупереч ст. 278 КПК України, фактично він є затриманим, у зв`язку з чим вимагає його негайного звільнення.
Протоколом огляду місця події від 17.01.2017 року підтверджуються пояснення ОСОБА_3 про те, що близько 22-00 год. 17.01.2017 року він прибув до приміщення ГУНП в Житомирській області, так як з нього вбачається, що о 22-20 год. 17.01.2017 року проводився огляд місця події в приміщенні службового кабінету № 217 ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Житомир, Старий бульвар, 5/37.
Згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 18.01.2017 року його допит проводився з 23-20 год. до 23-28 год. 18.01.2017 року в приміщенні службового кабінету № 217 ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Житомир, Старий бульвар, 5/37 та на підставі ст. 63 Конституції України від надання показань він відмовився.
Втім статус підозрюваного ОСОБА_3 набув лише 19.01.2017 року, отримавши письмове повідомлення про підозру о 13-35 год. 19.01.2017 року, про що свідчить повідомлення про підозру.
Таким чином, досліджені слідчим суддею докази підтверджують ту обставину, що фактичне затримання ОСОБА_3 мало місце близько 22-ої год. 17.01.2017 року, як про це зазначено стороною захисту, зважаючи на те, що слідчим і прокурором під час розгляду скарги не спростовано тверджень підозрюваного та його захисників про те, що з указаного часу він був обмежений у вільному пересуванні та змушений був залишатися в приміщенні ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Житомир, Старий бульвар, 5/37.
Враховуючи, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 отримав після двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 278 КПК України, і на даний час не прийнято рішення про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому згідно ч. 3 ст. 278 КПК України він підлягає негайному звільненню.
Керуючись ст. ст. 29, 55 Конституції України, Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 206, 208, 209, 278, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год. 23 січня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1