печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
04.07.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні
№ 0000295.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000295, за фактом нападу з метою заволодіння майном ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», вчиненого організованою групою із застосуванням вогнепальної зброї по відношенню до працівників охорони за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Установлено, що на території м. Кривий Ріг Дніпропетровської області діє організована злочинна група, яка у нічний час здійснює викрадення майна

ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а саме: металопрокату (арматура, катанка та інше), дизельне пальне, кольорові метали, тощо, які завантажується до вагонів і автотранспорту та вивозиться з огородженої території комбінату на територію підконтрольних членам групи майданчиків. Далі, викрадене майно реалізується на території України, без документів, за цінами нижчими ринкових.

До вчинення вище вказаного кримінального правопорушення можу бути причетний ОСОБА_4 , який є одним з лідерів середньої ланки організованої групи та відповідає за безпосереднє розкрадання металопродукції з території ПАТ «Арселорміталл Кривий Ріг». До його функцій входить збір членів групи, координація водіїв вантажівок, вантажників, кранівників, осіб, задіяних у контрспостереженні осіб, машиністів потягів, диспетчерів, які приймають участь у вивезенні сировини та готової продукції з території комбінату та інше.

03.08.2017 під час проведення обшуку на підставі ухвали від 07.07.2017 слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі №757/38987/17-к за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено 134500 гривень, 300 швейцарських франків та 30037 доларів США.

Вказаною ухвалою від 07.07.2017 про надання дозволу на проведення обшуку за зазначеною адресою дозволу на виявлення та вилучення коштів не надано, а тому згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України зазначені вище кошти, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні прокурор просив накласти арешт на вказані грошові кошти, оскільки є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом. Окрім цього прокурор просив слідчого суддю заборонити ОСОБА_4 користуватися та розпоряджатися вказаними грошовими коштами та залишити їх на зберіганні в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у Головному слідчому управлінні Національної поліції України.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки тимчасово вилучені під час проведення обшуку грошові кошти мають ознаки таких, що були здобуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України з огляду на предмет кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, і з метою забезпечення збереження речових доказів, - вбачається доцільним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна ОСОБА_4 .
Не підлягають задоволенню вимоги щодо встановлення слідчим суддею порядку зберігання арештованих коштів, оскільки дане питання врегульовано законодавством України і не підлягає уточненню в судовому рішенні. Окрім цього, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання прокурора стосовно накладення арешту шляхом заборони ОСОБА_4 використовувати та розпоряджатися зазначеними коштами являються необґрунтованими, оскільки дані вимоги охоплюється самим поняттям арешту тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме кошти в сумі 134500 гривень, 300 швейцарських франків та 30037 доларів США, що виявлені та вилучені 03.08.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1