У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього,

у с т а н о в и л а:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вироком апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2015 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року щодо ОСОБА_4 в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, кваліфікації діяння, а також розміру призначеного покарання скасовано. Визнано ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК та призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

У решті вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року вирок апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

У заяві ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судових рішень щодо нього з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, наводячи свої обґрунтування та посилаючись на положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи». Просить судові рішення змінити.

Одночасно засуджений ОСОБА_4 надіслав клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього, обґрунтовуючи його пропуск тим, що він звертався до судів касаційної, апеляційної та першої інстанції про перегляд рішень за нововиявленими обставинами. Однак довго вів переписку з судами і не міг вчасно оскаржити судові рішення.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК.

Визначений у статті 445 КПК перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подачі заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК, а саме: день ухвалення оспореного (оскарженого) або порівнюваного судових рішень суду касаційної інстанції (з підстави, передбаченої пунктами 1, 2

частини першої статті 445 КПК); день ухвалення оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції або день прийняття постанови Верховного Суду України з висновком про застосування норм права (з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК); день, коли особі, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, стало або мало стати відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного (з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК). Строк, пропущений з причин, визнаних поважними, суд може поновити за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України. У разі відмови в клопотанні про поновлення строку заява залишається без розгляду.

Отже для вирішення питання щодо дотримання строків подачі заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень і можливості поновлення пропущеного строку насамперед належить з'ясувати, з якої саме підстави, визначеної у статті 445 КПК, подана заява і чи наявні поважні причини для пропуску строку її подачі.

Як убачається зі змісту заяви, засуджений зазначає про невідповідність судових рішень, про перегляд яких порушено питання, висновкам, викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України, яка ним до заяви не долучена.

Разом з тим, таке посилання не може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

При цьому, виходячи з аналізу положень статей 445 і 458 КПК, під «постановою Верховного Суду України» у пункті 3 частини 1 статті 445 КПК розуміється судове рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду конкретної кримінальної справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах чи передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), яке містить висновок щодо застосування відповідної норми права, обов'язковий для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції.

Разом з тим, постанови Пленуму Верховного Суду України, у тому числі й та, на яку послався у своїй заяві засуджений ОСОБА_4, до таких судових рішень не відноситься, оскільки приймалася Пленумом не в кримінальному процесуальному порядку, а за результатами узагальнень практики вирішення судами тих чи інших категорій справ, та мала лише роз'яснювальний характер, а не обов'язковий для всіх судів.

Таким чином, у заяві засудженого ОСОБА_4 фактично порушується питання про невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року щодо нього роз'ясненням, викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 445 КПК не є підставою для перегляду судового рішення суду касаційної інстанції Верховним Судом України.

Заява також не містить конкретизованої вимоги, яка б узгоджувалась з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень.

Крім того, до заяви засудженого не долучено жодної постанови Верховного Суду України, яка відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 445 КПК дає підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Зазначене з огляду на положення статті 445 КПК не є предметом перегляду Верховним Судом України, у зв'язку із чим відсутні підстави для відкриття провадження, а відтак і для розгляду питання про поновлення строку на оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 445, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3.