1Справа № 335/5044/16-к 1-кп/335/89/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження № 0000709 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, працевлаштованого у ФОП ОСОБА_6 представником ритуальних послуг, освіта середня, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимому,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, без мети збуту, у невстановлений час, невстановленого дня, за невстановлених обставин, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», перебуваючи на ринку «Анголенко» в м Запоріжжя, придбав у невстановленої в ході проведення слідства особи речовину сіро - зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 254 від «22» березня 2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом «Канабіс», загальна маса якого в перерахунку на суху речовину складає 27, 846 грам. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, ОСОБА_4 в подальшому незаконно зберігав у паперових згортках та пакетах з полімерного матеріалу за місцем свого постійного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого особистого вживання, до часу проведення санкціонованого обшуку «17» лютого 2016 року, в період часу з «01» години «30» хвилин до «02» години «10» хвилин.

Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" канабіс (таблиця 1, список № 1) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину за ч.2 ст.307 КК України. Під час судового розгляду прокурором пред`явлене обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України не змінювалося.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст.307 КК України, не визнав, заперечуючи наявність умислу на збут наркотичного засобу та у судовому засіданні 30.01.2017 року пояснив, що на початку 2016 року виходив від знайомого, коли біля під`їзду до його автомобіля під`їхали поліцейські автомобілі. Поліція вказала, що у них є дозвіл на обшук машини, зупинили понятого, оточили машину та обшукали її, нічого не знайшли. Тоді його посадили у поліцейську машину, чогось чекали біля години потім повезли його додому на вул. Нижньодніпровська. Друга машина привезла також ухвалу на обшук квартири. Працівники поліції спитали у нього, чи є заборонені предмети, він сказав, що є якась трава та видав її.

Також додатково пояснив, що у той період у нього була депресія, він часто нервував і йому приватний лікар порекомендував та прописав придбати збір трав, розподілити його по певній кількості на кількість прийомів. Вказаний засіб він придбав на ринку «Анголенко», при цьому продавець йому сказала, що цей збір можна пити, а можна і курити. У пакеті цей засіб-трава була розсипом, як квіточки, зелена, не подрібнена. Пакет з травою він відвіз додому. Через декілька днів розподілив траву пропорційно для кожного прийому, вживав 1-2 рази на тиждень. На один прийом лікар прописав 1 грам, заварювати 2-4 гр. на стакан. У пакеті залишилися трава розсипом, решту розфасував по пакетиках. Ці трави він заварював у стакані, чекав та пив, вживав по рецепту, також інколи курив. Зберігав її він у великому пакеті на балконі, там були розподілені пакети на кожний прийом, було біля 10 пакетиків. Коли він придбав пакет цієї трави, вагу не з`ясовував і не знав, що ця трава була наркотичною речовиною. Упаковував речовину сам, фасував за рецептом лікаря, ділив приблизно по щіпці, важив на вагах.

Під час обшуку він добровільно видав цю траву. У квартирі також було віднайдене ніж, ваги кухонні, які належать його дружині. Млин зеленого кольору, фольга йому не належить. Поняті були присутні при обшуку, стояли в коридорі, їх запрошували оглянути речі. Протокол обшуку він отримував, зауваження не було. При ньому віднайдені речі запаковувалися у пакет із смужкою паперу. Раніше він нічого не вживав, залежності у нього не було, він не знав, що це за трава, вживав як ліки.

Також пояснив, що пройшов у наркодиспансері курс лікування, який проходив тому, що хотів пролікуватися він наркотичної залежності, оскільки виявилося, що трава є наркотичною та оскільки було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст.307 КК України, лікування допомогло. Вплив наркотичних засобів не відчував, тільки заспокоювався. Він наркотичні засоби для того щоб збувати не придбавав, наркотичні засоби він не збував, те що трава наркотичний засіб не знав, придбану траву не з ким не вживав, наміру продавати не мав.

Речові докази йому не пред`являлися. Під час огляду речових доказів у судовому засіданні не впізнав речовину, підпис на бирках також не впізнав. Наполягав на тому, що купував та зберігав лікарські рослини для особистого вживання.

Незважаючи на невизнання своєї провини, суд, дослідивши наданні докази, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставинах, доведена повністю й виходить із наступного.
Так, із пояснень свідка ОСОБА_7 , у судовому засіданні (20.12.2016 р.) вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_4 особисто не знає, підстав для обмови не має.

За проханням працівників правоохоронних органів вона приймала участь у якості понятої при огляді автомобіля чорного кольору та при обшуку квартири в районі Набережної магістралі. Працівники правоохоронних органів роз`яснили їй, що вона повинна роботи при вказаних слідчих діях, як понята.

У ході огляду автомобілю нічого знайдено не було. Протокол було нею підписано на капоті вказаного автомобілю. При даному огляді були присутні: ще один понятий; молодий чоловік - ОСОБА_4 і десь п`ять співробітників правоохоронних органів, прізвища не пам`ятає. Після огляду автомобілю вона та вказані особи на автомобілях поїхали на квартиру в районі Набережної магістралі. ОСОБА_4 сам відчинив двері будинку та квартири. Квартира однокімнатна, перебудована в одну кімнату разом із кухнею, а також туалет та ванна кімната. ОСОБА_4 запропонували видати заборонені речі, після чого він пішов на балкон та виніс пакет, в якому були паперові згортки, а в них речовина рослинного походження -трава. При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що це належить йому для особистого використання. Кількість згортків не пам`ятає. Усі згортки розгорнули, сфотографували, після чого все це вклали у білий паперовий конверт, який приніс слідчий, опечатали та вона на ньому проставила свій підпис. На конверті вже були і інші підписи. Крім того, пояснила, що ще знайшли ваги, але їх не вилучали. Протокол оголошувався, вона з ним ознайомлювалася. Усе зазначене в протоколі відповідало дійсності, зауважень ні у кого не було. Тиску, з боку правоохоронних органів, ні на кого не чинилося. Обшук у квартирі проводився близько однієї години. На наступний день вона була у районному відділі міліції, де її опитували. При цьому, зазначила, що багато чого не пам`ятає і може плутати, оскільки минуло багато часу.

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні (20.12.2016 р.) пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_4 особисто не знає, підстав для обмови не має. Весною 2016 року, за проханням працівників правоохоронних органів, приймав участь у якості понятого при огляді автомобіля «Форд», чорного кольору в районі площі Свободи та при обшуку квартири по АДРЕСА_2 . Працівники правоохоронних органів роз`яснили йому, що він повинен роботи при вказаних слідчих діях, як понятий. Права понятого йому не роз`яснювалися. У ході огляду автомобілю нічого знайдено не було. При даному огляді були присутні: ще одна понята прізвище не пам`ятає, молодий чоловік - ОСОБА_4 та троє оперативних працівників, прокурор та слідчий.

Після огляду автомобілю він та вказані особи на трьох автомобілях (марки Шкода, Шевроле та 99-та) поїхали на квартиру, яка розташована по вулиці Нижньодніпровській. ОСОБА_4 сам відчинив двері будинку та квартири. Йому запропонували видати заборонені речі, після чого він пішов на балкон та виніс один зіп-пакет, в якому була речовина рослинного походження трава та паперові згортки, а в них речовина рослинного походження -трава. При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що це належить йому для особистого використання. Кількість згортків десь 10 штук. Усі згортки розгорнули, сфотографували на мобільний телефон, після чого все це вклали у прозорий целофановий пакет формату А-4, перев`язали товстою ниткою, наклеїли бирку, на якій він проставив свій підпис. Крім того, пояснив, що у ході обшуку, ще знайшли ваги та розкладний ніж, але їх не вилучали, а також знайшли якусь пляшку, але він не пам`ятає чи була вона вилучена. З протоколом, який був на чотирьох аркушах, ознайомлювався. Усе зазначене в протоколі відповідало дійсності, зауважень ні у кого не було. Тиску, з боку правоохоронних органів ні на кого не чинилося. Обшук у квартирі проводився близько однієї години, приблизно після 22-00 год. і до 24-00 год. На наступний день він був у районному відділі міліції, де його опитували. Також пояснив, що фотографій з місця проведення обшуку, він не бачив.

У судовому засіданні, йому надано для огляду фото із пакетом та згортками, які він впізнав, як ті що вилучалися при обшуку у квартирі. При цьому зазначив, що у ході проведення вказаного обшуку, було вилучено один зіп-пакет із паперовими згортками та речовиною рослинного походження -травою. При цьому, пояснив, що не може все пам`ятати, оскільки минуло багато часу.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, за наведених у вироку обставинах підтверджується письмовими та речовими доказами, які долучені прокурором, і які є належними і допустимими та відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірені та оцінені у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

-даними протоколу обшуку від 17.02.2016 року, з якого встановлено, що слідчий ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2016 року 17.02.2016 року в присутності двох понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 провів обшук у кв. АДРЕСА_3 , під час якого ОСОБА_4 було запропоновано видати наркотичні речовини, на що ОСОБА_4 заявив, що має наркотичну речовину «Маріхуану», було виявлено 10 паперових згортків з речовиною сіро-зеленого кольору, дві зіп-пакети з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, пластиковий пристрій зеленого кольору, два наперстка з залишками речовини сірого кольору, ваги електронні сірого кольору, пластикова пляшка з залишками речовини коричневого кольору, що було вилучено і запаковано у полімерні пакети.
-висновком експерта № 254 від 22.03.2016 року, проведеної по об`єктам та речовинам, вилученим під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 за постановою слідчого від 19.02.2016 року, згідно до якого, надані на експертизу верхівкові частини рослини сіро-зеленого кольору масами 1,109 г, 1,094 г, 1,165 г, 1,103 г, 1,108 г, 1,120 г, 1,118 г, 1,255 г, 9,698 г і 8,329 г, відповідно, є особливо небезпечним наркотичним засобом. Надані на експертизу сухі речовини рослинного походження сіро- зеленого кольору масами 1,398 г і 1,446 г, відповідно, є особливо небезпечним наркотичним засобом. Зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб являється - канабісом, маси якого в наданих речовинах, в перерахунку на суху речовину, становлять 1,031 г, 1,017 г, 1,083 г, 1,026 г, 1,030 г, 1,042 г, 1,040 г, 1,167 г, 9,019 г і 7,746 г, 1,300 г і 1,345 г, відповідно. Загальна маса представленого на експертизу канабіса, в перерахунку на суху речовину, складає 27,846 г.
-речовими доказами, оглянутими безпосередньо у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, а саме 10 паперових згортків з речовиною сіро-зеленого кольору, дві зіп-пакети з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, пластиковий пристрій зеленого кольору, два наперстка з залишками речовини сірого кольору, ваги електронні сірого кольору, пластикова пляшка з залишками речовини коричневого кольору, пакування яких було порушено у судовому засіданні.
Крім того, судом були досліджені процесуальні документи долучені прокурором, а саме витяг з ЄРДР № 0000709, згідно до якого 17.02.2016 року в ході розслідування кримінального провадження № 0003912 був проведений санкціонований обшук житла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження. (ЖЕО 2903 від 17.02.2016). Особа, яку повідомлено про підозру: ОСОБА_4 Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до постанови прокурора Запорізької місцевої прокуратури Запорізької області від 30.03.2016 року в порядку ст. 110 КПК України виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0003912 від 28.08.2015 року матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про проведення обшуку житла розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 04.02.2016; протокол обшуку житла від 17.02.2016 року; постанову про призначення судово-хімічної експертизи за експертною спеціальністю дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 19.02.2016; висновок експерта № 254 від 22.03.2016 року. Вищевказані виділені матеріали долучено до кримінального провадження за № 0000709 від 17.02.2016 року.
Оцінюючи та перевіривши зібрані стороною обвинувачення та надані суду у судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вищезазначені докази в повному обсязі доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставинах і зазначені докази містять ті фактичні дані, на підставі яких підтверджується придбання та зберігання за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, без мети збуту.

Судом також досліджені докази надані стороною захисту.
Так, свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 01.02.2017 року пояснила, що є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , вони 11 років мешкають разом однією сім`єю, мають дитину. Вона про обшук квартири нещодавно дізналася. Вона не бачила, щоб ОСОБА_4 щось курив, нічого не помічала. Свідком обшуку належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_3 не була, на той час була у гостях. Батьки подарили їй автомобіль Форд Мондео, який належить її матері ОСОБА_10 і на якому їздить ОСОБА_4 . Їй належать ваги - їх 5-6 штук, грамові також є. Після обшуку зникли маленькі грамові ваги. Характеризує ОСОБА_4 виключно позитивно, як порядну і відповідальну людину, вони разом виховують сина. Дитина знаходиться на утриманні ОСОБА_4 .
Також додатково пояснила, що у їх родині був такий період, коли вона направила ОСОБА_4 до лікарях через його неврівноважений стан, на певний час йому стало краще. Лікар йому призначив траву, він приніс траву додому, а вона її заварювала. Там була меліса, чаї, збір трав і вона цілий пакет на ніч заварювала. Траву він не курив. При огляді речових доказів у судовому засіданні траву та інші об`єкти не впізнала. ОСОБА_4 працює у неї водієм, офіційно оформлений, сплачує податки.
Досліджені та прийняті до уваги судом докази спрямовані на доказування як вини так і невинуватості ОСОБА_4 .

Оцінюючи покази допитаних свідків - понятих при проведенні обшуку ОСОБА_8 , ОСОБА_7 суд приходить до висновку, що вони під час судового провадження є логічними та такими, що не суперечать зібраним по справі доказам та фактичним обставинам справи. Крім того, дані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України і давали свідчення під присягою, і при цьому суд ставиться критично до окремих неточностей в показаннях зазначених свідків, а саме тих обставин, які вони не пам`ятають, оскільки вони свідчать лише про те, що з моменту участі їх у слідчих діях до допиту у судовому засіданні минуло близько року, що в силу фізіологічних особливостей людської пам`яті не може не вплинути на відображення в пам`яті свідків всіх обставин того, що сталося і, тим паче, дискредитувати зазначені показання.

Пояснення свідка ОСОБА_6 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого судом визнаються неналежними доказами, оскільки жодних обставин, які підлягають доказуванню у даному провадженні ці пояснення не містять, а покази, що вилучені при обшуку наркотичні речовини були заспокійливим лікарським засобом- збір трав, суд розцінює критично, зважаючи на характер стосунків вказаного свідка із обвинуваченим, що може свідчити про її зацікавленість у результатах розгляду кримінального провадження та зважаючи на спростування вказаних показів висновком відповідної експертизи.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про визнання доказів неналежними і недопустимими, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Щодо доводів захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимими усіх доказів у даному провадженні з підстав, того, що вони зібрані у іншому провадженні № 0003912 і у рамках провадження № 0000709 відсутні жодні докази, то ці обставини перевірялися судом і встановлено, що дійсно обшук та експертиза проведені у провадженні № 0003912, разом із тим, на підставі постанови прокурора від 30.03.2016 року, яка за змістом і формою відповідає ч.5 ст.110 КПК України, прийнятої в межах компетенції процесуального прокурора, вказані докази виділені у провадження №0000709 і підстав для визнання цих доказів недопустимими в розумінні ст. 87 КПК України за наведених обставин, суд не вбачає.

Доводи захисника про недопустимість як доказів, речових доказів, з підстав того, що вони не були відкриті у порядку ст.290 КПК України стороні захисту, позбавлені підстав.

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

За змістом цього закону прокурор або слідчий зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, за наявності клопотання про це з боку сторони захисту.

Як слідує із матеріалів провадження, при завершенні досудового слідства стороні захисту, у тому числі обвинуваченому, було роз`яснено їхнє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування з можливістю їх копіювання або відображення будь-яким способом, надано до них доступ, вручено копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, в пункті шостому якого містилися дані про наявність у справі речових доказів.

Із зазначеними матеріалами досудового розслідування сторона ознайомилася у повному обсязі, однак клопотань про надання доступу та можливості скопіювати або відобразити відповідним чином речові докази, не подала, що не спростовано у судовому засіданні стороною захисту.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість протоколу обшуку з тих підстав, що ОСОБА_4 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , то вони є безпідставними, оскільки обшук за адресою: АДРЕСА_1 проведено на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 04.02.2016 року, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, згідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку в помешканні ОСОБА_4 , у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. З вказаної ухвали також випливає, що дозвіл на проведення обшуку було надано слідчому ОСОБА_11 . Зі змісту протоколу обшуку слідує, що обшук 17.02.2016 р. проведено цією ж особою, тобто слідчим ОСОБА_11 . При цьому копія ухвали суду вручена ОСОБА_4 у день проведення обшуку, про що свідчить його особистий запис та підпис у протоколі обшуку. При цьому, факт проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою не оспорювалась. Згідно з висновком експертного дослідження речовини вилучені за адресою проживання ОСОБА_4 є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Таким чином, твердження сторони захисту щодо незаконності проведення обшуку суд оцінює критично, оскільки вимоги ст. 234 КПК України в даному випадку було дотримано.

Доводи захисника щодо порушення слідчим вимог ст. ст. 223, 236 КПК України при проведенні обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 зокрема щодо не роз`яснення понятим їх прав та обов`язків, спростовуються протоколом обшуку, з якого вбачається, що понятим були роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки, про що свідчить їх підписи в протоколу обшуку, що відповідає вимогам ст.223 КПК України, зауважень з цих питань, ані від ОСОБА_4 , ані від понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час проведення обшуку не надходило, він підписаний усіма учасниками без зауважень. Показання свідка ОСОБА_8 в частині не роз`яснення прав та обов`язків понятих, суд оцінює критично, оскільки зміст протоколу, який підписано ним особисто свідчить про виконання слідчим вимог ст. ст. 223, 236 КПК України, з часу проведення слідчої дії - обшуку до моменту їх допиту у судовому засіданні жодних скарг чи заяв з цих питань вони не подавали, зі скаргами до прокуратури не зверталися.

При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили той факт, що вони були присутні під час обшуку, в ході якого виявлені та вилучені паперові згортки із речовиною сіро-зеленого кольору. Вилучені речі поклали в пакети, опечатали, в чому поняті розписались.

Більш того, як було встановлено також судом, обвинувачений не заперечував проти проведення 17.02.2016 року за його місцем проживання слідчої дії, добровільно надав доступ слідчому до свого житла для проведення обшуку, зауважень щодо не роз`яснення йому прав або не роз`яснення прав понятим або порушення його права на захист не висловлював.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог ст. 87 КПК України, підстав для визнання доказів, зібраних під час проведення зазначеного вище обшуку, не встановлено.

Доводи сторони захисту про ті обставини, що висновок експерта у даному провадженні є неналежним і недопустимим доказом також є безпідставними.

Так, допитаний у судовому засіданні 09.03.2017 року за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_12 пояснила, що 22.03.2016 року проводила експертизу по ЄРДР3912, досліджувала марихуану, екстракт канабісу та нашарування. У кримінальному провадженні №0709 експертизу не проводила. До неї на експертизу надійшло 2 полімерні пакети, опечатані з паперовими бирками, вони були сфотографовані. З пакетиків все діставалося, зважувалося. Вага речовини була загальна 27,846 гр., усього було 12 пакетиків. Саме у пакеті, який пред`явлено у судовому засіданні, було запаковано наркотичну речовину, скоб не було, однак контрольна смужка сейф- пакеті не порушена, контроль вскриття не порушено. Бирку вона чіпляла на скоби.

Крім того, під час проведення експертизи, вона у інші пакети поклала ті, що були ушкоджено, переупаковала речовину у інші паперові конверти зі скобками, а первину пошкоджену упаковку поклала у загальний пакет. Інструкція не містить заборони переупаковувати об`єкти, не містила такої заборони і постанова слідчого. Під час проведення експертизи деяка частина речовини була витрачена, про що зазначено у висновку. За інструкцією вона має, або візуально відобразити бирку, або описати, під час проведення експертизи Інструкцію вона не порушувала.

Під час проведення експертизи у структурі речовини, для того щоб виключити рослинні домішки, при проведенні мікроскопії показало канабіноїди, у складі речовини не було рослинних домішок, меліси, якби вони були, вона б зазначила про це в експертизі. При складенні висновку вона попереджалася про кримінальну відповідальність.

Вказаний висновок судом визнається належним доказом, як процесуальний документ, є не тільки належно обґрунтованим, вмотивованим і зрозумілим, а й наочно ілюстрований фото таблицями. У ньому повно і об`єктивно відображені хід та результати експертного дослідження, дані вичерпні і конкретні аргументовані відповіді на усі поставлені питання.

Сторона ж захисту на досудовому слідстві жодних клопотань з цього приводу не заявляла, питання про допит експерта, призначення додаткової експертизи чи самостійного залучення експерта в порядку ст.244КПК України під час досудового розслідування не порушувала, а доводи щодо проведення експертизи у іншому провадженні судом перевірені і визнані безпідставними, за наведених вище підстав і не може бути безумовною підставою для визнання його недопустимим доказом, адже висновок експерта містять виклад фактичних обставин справи та відомості про хімічні властивості вилученої речовини.

Так, відповідно до п. 3.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8.10.1998 року, із змінами, у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Щодо покликання адвоката на те, що вступна частина висновку судово-медичного експерта № 254 від 22.03.2016 року не містить усіх обов`язкових реквізитів, то з таким суд не погоджується. Так, статтею 102 КПК України чітко визначено зміст висновку експерта. Виходячи із змісту висновку судово-медичного експерта № 254 від 22.03.2016 року, то такий відповідає вимогам ст. 102 КПК України. Крім того, дану експертизу експерт проводив, виходячи із прав та обов`язків, наданих йому статтями 69, 70 КПК України.

Так, правильність висновку експерта забезпечується вимогами ст. 70 КПК України, згідно якої за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків експерт несе відповідальність, встановлену законом.

А тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що вказаний висновок експерта є належним і допустимим доказом у справі, а тому суд визнає його достовірним доказом.

Безпідставними є також доводи захисту щодо пошкодження пакування речових доказів, оскільки наявність скоб на пакеті не свідчить про порушення його цілісності, оскільки під час огляду цього пакету у судовому засіданні в присутності експерта, судом встановлено, що контрольна смужка сейф- пакету не порушена, контроль вскриття не порушено.

Разом із тим, аналізуючи надані суду в якості доказу фотографії, які, як зазначив прокурор є додатком до протоколу обшуку від 17.02.2016 року, суд встановив наступне.

Так, положеннями ст.105 КПК України передбачено, що особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими можуть бути фототаблиці та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. При цьому, додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у слідчій дії.

Натомість долучені до протоколу фототаблиці містять неякісні знімки, які не названі і не підписані жодною особою (фото №1-3), яка брала участь в цій слідчій дії, роздруковані на принтері, тоді як протокол обшуку складено у квартирі обвинуваченого, зі слів свідка ОСОБА_8 для огляду понятим фото не надавалися, а тому, вказані фотографії суд визнає недопустимим і недостовірним доказом.

Разом із тим, сукупність інших доказів у цьому провадженні підтверджує наявність у діях обвинувачного складу злочину, за наведених у вироку обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні факт належності йому вилучених під час проведення обшуку речовин заперечив, пояснивши, що останні йому не належать і їх походження йому не відоме, а у нього вдома було вилучено заспокійливий засіб рослинного походження, який він придбавав за рецептом приватного лікаря.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його непричетності до вчинення злочину, версія про те, що він зберігав не наркотичний засіб, а заспокійливий рослинний збір, не береться судом до уваги, оскільки є суперечливою та повністю спростованою дослідженими судом доказами у своїй сукупності, а саме висновком експертизи, що підтверджує наявність у речовині, яка вилучена за місцем мешкання ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», даними протоколу обшуку, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які є послідовними та повністю узгоджуються між собою. При цьому допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_12 цілком спростувала наявність у вилученій речовині домішок будь-яких заспокійливих трав та зазначила, що ці обставини перевірені при проведенні експертизи та виключають можливість того, що вилучена речовина є заспокійливим трав`яним збором.

Більш того, нелогічними виглядають пояснення ОСОБА_4 про ті обставини, що він заварював та курив саме заспокійливий засіб у сукупності із зверненням його 15.04.2016 року та проходження ним стаціонарного лікування у наркологічному диспансері та відомостями наявними у матеріалах провадження щодо притягнення його раніше до кримінальної відповідальності, у тому числі і за ч.1 ст.309 КК України, довідкою «АРМОР» щодо затримання за ст. 44 КУпАП за вчинення правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів без мети збуту.

Заперечення обвинуваченого своєї вини, повідомлення ним неправдивих обставин, суд розцінює як спосіб захисту, спрямований на уникнення від кримінальної відповідальності і не приймає до уваги показання ОСОБА_4 , оскільки вони є вигаданими, не підтверджуються жодними фактичними даними та спростовуються дослідженими судом доказами, які в сукупності є логічними, взаємопов`язаними і узгоджуються між собою, а всі вищевикладені докази в своїй сукупності навпаки спростовують їх саме.

Обвинуваченням ОСОБА_4 інкримінується склад злочину, передбачений ч.2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 , у невстановлений час, не встановленого дня, за не встановлених обставин, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», з метою збуту, перебуваючи на ринку «Анголенко» в м. Запоріжжя, придбав у не встановленої в ході проведення слідства особи, речовину сіро - зеленого кольору рослинного походження, яку перевіз на невстановленому автомобілі до місця свого постійного проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де в подальшому в одній із кімнат вказаної квартири, у не встановлений час, не встановленого дня розфасував вказану речовину по полімерним зіп - пакетам у кількості двох штук та десятьох паперових згортках, яка згідно висновку експерта № 254 від «22» березня 2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом «Канабіс», загальна маса якого в перерахунку на суху речовину складає 27, 846 грам. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, який розфасований по двох зіп - пакетах та десятьох паперових згортках, ОСОБА_4 в подальшому незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого постійного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 до часу проведення санкціонованого обшуку «17» лютого 2016 року, в період часу з «01» години «30» хвилин до «02» години «10» хвилин»

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до положень ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно статті 62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчинені злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» із змінами і доповненнями від 18.12.2009 року, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів полягає в умисному переміщенні їх будь-якими видами транспорту у межах території України з порушенням порядку і правил, встановлених чинним законодавством.

Разом цим, із наданих обвинуваченням вищенаведених і досліджених судом доказів, не вбачається доведеним умисел та намір ОСОБА_4 на збут наркотичного засобу, як і не підтверджено жодними доказами така кваліфікуюча ознака, як незаконне перевезення наркотичного засобу, так як ніяких доказів у обґрунтування цієї кваліфікуючої ознаки прокурором не надано і в судовому засіданні не встановлено, а дії ОСОБА_4 полягали в тому, що він незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс без мети збуту, що охоплюється диспозицією ч.1ст. 309 КК України.

Доводи прокурора про те, що фасування наркотичної речовини, свідчить про те, що у ОСОБА_4 був намір саме на збут наркотичної речовини, є непереконливими. Оскільки сам по собі спосіб розфасування наркотичної речовини, без інших ознак, не свідчить про намір її збуту.

Згідно показань ОСОБА_4 даних у судовому засіданні, вилучені у нього речовини, як встановлено судом із висновку експерта - наркотичні, він придбав та зберігав з метою власного вживання, без мети збуту, зазначивши, що вживає їх самостійно. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вилучені під час обшуку у ОСОБА_4 наркотичні засоби зберігались у різних пакуваннях, не значної ваги.

Допитані у судовому засіданні свідки сторони обвинувачення також усі зазначили, що при проведенні обшуку ОСОБА_4 добровільно видав речовину рослинного походження зазначаючи, що вона належить йому для власного вживання.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про розфасування рослинного засобу для власного вживання не тільки не спростовані, а об`єктивно підтверджуються тією обставиною, що останній вживав наркотичні речовини, що підтверджено довідкою медичної установи про проходження курсу стаціонарного лікування від наркотичної залежності та матеріалами, що характеризують його особистість.

Згідно усталеної судової практики, кримінальна відповідальність за ст.307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст.309 цього Кодексу, а тому лише факт виявлення наркотичних засобів за місцем мешкання ОСОБА_4 не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут.

За таких обставин висновок про наявність у ОСОБА_4 умислу на збут наркотичних засобів, є сумнівним.

Таким чином, аналізуючи вище наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні у відповідності до вимог ст.92 КПК України належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не доведено наявність у діях ОСОБА_4 умислу на збут наркотичних речовин та перевезення наркотичних речовин, оскільки належних доказів матеріали кримінального провадження не містять, та їх не було здобуто під судового розгляду кримінального провадження, обставини на які посилається прокурор в обґрунтування винності ОСОБА_4 , не можуть беззаперечно свідчити про наявність у обвинуваченого умислу на придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, а відтак в силу вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви, щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь та приходить до висновку про те, що він придбав та зберігав наркотичні засоби для власного вжитку, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 за встановленими судом обставинами кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.307 КК України слід перекваліфікувати на ч.1 ст.309 КК України, оскільки кваліфікуюча ознака з метою збуту нічим не підтверджена.

Згідно «Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затв. наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, загальна маса загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину), яка становить 27,846 грама, є підставою для притягнення обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так у відповідності до ст. 12 КК України злочин за ч.1 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66,67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує також особу винного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне визначене місце проживання, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не одружений, однак мешкає у цивільному шлюбі, що підтвердила свідок ОСОБА_6 , працевлаштований у ФОП ОСОБА_6 на посаді представника ритуальних послуг з окладом 1600 грн., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

ОСОБА_4 свою вину не визнав і не покаявся, не давав критичної оцінки своїй протиправній поведінці і не засуджував її, тим самим не висловлював готовність понести за вчинене передбачену законом відповідальність, пом`якшуючі покарання обставини відсутні.

Отже, обираючи вид покарання серед альтернативних видів покарань, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу та виправних робіт буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, а призначення покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі буде занадто суворим.

При цьому суд виходить також із того, що незначний розмір отриманого доходу та перебування на утриманні малолітньої дитини не дозволяє обвинуваченому сплатити штраф, передбачений в якості альтернативного покарання за санкцією ч.1 ст. 309 КК України і накладення штрафу може утруднити виконання вироку, а працевлаштування у цивільної дружини ФОП ОСОБА_6 , зважаючи на характер їх стосунків, унеможливлює призначення покарання у вигляді виправних робіт.

А тому враховуючи особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, та зважаючи на ті обставини, що наявність у ОСОБА_4 дитини не перешкоджала йому вчинити злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_13 слід призначити більш суворе покарання з переліку основних альтернативних покарань, передбачених санкцією частини першої статті 309 КК України, а саме - покарання у виді арешту, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Даний вид покарання не передбачає можливості звільнення від його відбуття, а тому має виконуватись реально. Разом з цим, саме ця обставина й забезпечить мету призначення покарання виправлення винної особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту не у максимальному розмірі цього виду покарання.

При цьому суд не вбачає також підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки з довідки КУ «ОКНД» ЗОС від 06.05.2016 року не вбачається, що ОСОБА_4 страждає на наркоманію і потребує лікування від наркоманії, в матеріалах провадження наявна довідка від 22.02.2016 року, що ОСОБА_4 на д/у обліку в КУ «ОКНД» не перебуває. Той факт, що ОСОБА_4 після його викриття у незаконному зберіганні наркотичних засобів та повідомлення про підозру у вчиненні злочину 14.04.2016 року, з 15.04.2016 року по 05.06.2016 року пройшов курс лікування у стаціонарному відділенні обласного наркологічного диспансеру свідчить про те, що його звернення до лікаря-нарколога не було добровільним, а було зумовлене викриттям його участі у вчиненні злочину та мало на меті уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з наданої прокурором довідки на проведення експертизи - у кримінальному провадженні проведено судово-хімічна експертиза і вартість її складає 660 грн.30 коп.

Вказані витрати документально підтверджені і прокурор просив суд стягнути вказані витрати на користь держави.

Отже, в порядку ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України зазначені витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку на користь держави, а не на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Запобіжний захід не обирався. Цивільні позови не заявлені.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 368, 370,373-374 КПК України, суд -,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
Строк покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави за проведення експертизи - 660 гривень 30 коп.
Речові докази: 10 паперових згортків з речовиною сіро-зеленого кольору, дві зіп-пакети з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, пластиковий пристрій зеленого кольору, два наперстка з залишками речовини сірого кольору, ваги електронні сірого кольору, пластикова пляшка з залишками речовини коричневого кольору, які знаходяться у камері схову речових доказів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1