УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/1239/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №273/1239/16-к за апеляційною скаргою прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 04 січня 2017 року відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин вчинення правопорушення, доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити рішення, яким ОСОБА_9 зобов`язати відповідно до ч.1 ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації. При цьому, зазначає, що суд першої інстанції, покладаючи на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, застосував редакцію закону, який на даний час змінено.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки:
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов законного представника малолітньої ОСОБА_11 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого у вигляді щомісячних платежів по 483 грн. 33 коп. щомісячно, починаючи з 26 липня 2016 року і до досягнення ОСОБА_12 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_9 судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави у розмірі 1407 грн. 36 коп.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_9 не обирати.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 17.07.2016 року близько 01 год. 45 хв. ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись зі сторони с. Черніївка Полонського району Хмельницької області в напрямку центру смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області по вулиці Дзержинського, порушуючи правила дорожнього руху України п.п. 2.3 б), 1.10, 12.1, 21.1 не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль з`їхав з дороги вліво та зіткнувся з кущовими насадженнями поблизу електроопори №20, внаслідок чого пасажири: ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому 10-12 ребер зліва по лопатковій лінії, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани лівої верхньої кінцівки; ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів кісток склепіння та основи черепа з розривами мозкових оболонок, розміченням речовини передніх відділів обох півкуль головного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, рани, садна, синці на тілі, які входять в комплекс тупої травми голови, тулуба та кінцівок, супроводжувались набряком та здавленням головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_13 помер о 15 годині 30 хв. - 17.07.2016 року в приміщенні Баранівської КЦРЛ.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті грубого порушення водієм ОСОБА_9 , правил дорожнього руху України, а саме :
п.1.10 - Терміни, що наведені у цих правилах, мають таке значення:
дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.
дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.21.1. - дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.
Діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_9 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, потерпілого, представника цивільного позивача, обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, визнавались обвинуваченим під час судового розгляду в суді першої інстанції, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.
Призначене обвинуваченому покарання також ніким з можливих апелянтів не оскаржується.
Разом з цим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.
Так, на підставі ст.75 КК України, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки, суд першої інстанції, відповідно до положень ст.76 КК України, зобов`язав останнього повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Однак, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» №1492-VIII від 07.09.2016 р., який набув чинності 08.10.2016 р., ст.76 КК України викладено у новій редакції.
Так, нормами ч.1 ст.76 КК України передбачено обов`язок засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Всупереч викладеному, суд першої інстанції не звернув увагу на нову редакцію закону та зобов`язав обвинуваченого ОСОБА_9 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, тобто безпідставно застосував положення ст.76 КК України, які на час постановлення вироку вже не діяли.
Таким чином, судом першої інстанції було неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність в частині зобов`язання ОСОБА_9 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію, що згідно п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України є підставою для зміни вироку суду у цій частині.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 04 січня 2017 року відносно ОСОБА_9 змінити.
В резолютивній частині вироку при застосуванні ст.76 КК України замість вказівки «кримінально-виконавча інспекція» вважати за правильне «уповноважений орган з питань пробації».
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді :