Справа № 502/535/17
УХВАЛА

23 травня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0001157 від 19.12.2016 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акта прокурором було заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.

В клопотанні прокурор зазначив та в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 покинув місце проживання після застосування відповідного запобіжного заходу та не повідомив про це ні суд, ні прокуратуру, в зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що він буде переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного в клопотанні та судовому засіданні прокурор просив змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що не мав наміру ухилятись від суду і не з`являвся в судові засідання через те, що виїздив на заробітки до м. Одеса і загубив телефон, тому не міг дізнатись від батька, що йому приходили судові повістки. Зобов`язується в подальшому з`являтись до суду за першим викликом та просить не брати його під варту.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинуваченого, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне:

В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження обвинувачений в порядку ст.136 КПК України неодноразово був викликаний в судове засідання, однак до суду не з`являвся, про поважність причин неприбуття не повідомляв. При цьому, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, до нього на підставі ухвали слідчого судді від 28.03.2017 р. було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В зв`язку наведеним обставинами прокурором 18.05.2017 р. було подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Як зазначено в ст. 315 КПК України пыд час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 1 ст. 200 КПК України - прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як зазначено в ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на тяжкість покарання передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке становить від 3 до 6 років позбавлення волі та наявність попередньої судимості у обвинуваченого, суд приходить до висновку, що стосовно обвинуваченого існує передбачений ст. 177 КПК України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, на думку суду, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. В зв`язку з викладеним клопотання прокурора підлягає задоволенню частково шляхом застосування домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 200, 315, 369-372 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України 1у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157 від 19.12.2016 р.,- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, а саме - до 22.07.2017 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою.

- в період часу з 20 год. до 07 год. не залишати без дозволу суду місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 .

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків визначити в два місяці.

Ухвала діє до 22.07.2017 року включно та припиняє свою дію після цієї дати.

Контроль за виконанням ухвали обвинуваченим покласти на Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1