АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/8792/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/552/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.11.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.11.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , в якому він просив звільнити його умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2014 року, оскільки він відбув дві третіх строку покарання та став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537, ч. 1, ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення питань пов`язаних із умовно-достроковим звільненням від відбування покарання вирішується судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутної частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у Харківській виправній колонії №43 з 21.02.2014 р. і по теперішній час.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, ОСОБА_7 за період відбування покарання у місцях позбавлення волі має три заохочення, та два стягнення. Заохочення має за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що є обов`язком засудженого. Строк відбуття покарання закінчується 09.05.2018 р.

Адміністрацією ХВК №43 засудженому ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні положень ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Лише наявність за весь період відбування покарання 3-х заохочень, не вказують на виправлення засудженого, як підставу застосування умовно-дострокового звільнення.

Наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Зважаючи на вищевикладене в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Засуджений ОСОБА_7 оскаржив зазначену ухвалу.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати зазначену ухвалу та винести нову ухвалу, якою застосувати до нього ч.2 ст.81 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він впродовж всього перебування у Харківській ВК №43 офіційно працевлаштований на виробництві, отримує заробітну плату, закінчив навчальний центр №43 та отримав виробничу спеціальність, має 3 заохочення від адміністрації колонії за зразкову поведінку та ставлення до праці, не має жодного стягнення, що на думку засудженого є головним критерієм для застосування до нього ч.2 ст.81 КК України.

Також зазначає, що має на утриманні неповнолітнього сина 2011 року народження. Крім того, вказує що в разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення буде працевлаштований в ТОВ Проштест.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка просила скасувати судове рішення, у зв`язку з відсутністю звукозапису судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Ухвалою районного суду від 30.11.2016 року відмовлено засудженому Балулі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно з п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксований перебіг розгляду справи в суді 1-ї інстанції.
Як вбачається з матеріалів, районний суд розглядав кримінальне провадження за клопотанням засудженого без фіксації судового провадження технічними засобами.
Наведене є суттєвим порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне скасування прийнятого рішення.
У зв`язку зі скасуванням ухвали по процесуальним порушенням, інші доводи засудженого, викладені в апеляції не розглядаються, але вони можуть бути перевірені та враховані при новому розгляді кримінального провадження (його посилання, що він бездоганно виконував норми праці, розпорядок колонії, режим утримання, за час відбуття покарання закінчив ПТУ та отримав професію, не допускав порушень, мав 2 заохочення).
У зв`язку з викладеним апеляція підлягає частковому задоволенню, а справа направляється на новий судовий розгляд.
Керуючись ст. ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.11.2016 р. щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд у суді 1 інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: