Справа № 452/1143/17
Провадження № 1-кп/452/155/2017
УХВАЛА

іменем України

26 червня 2017 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000337 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою середньою освітою, учня Самбірського професійного ліцею сфери послуг, інваліда ІІ групи, неодруженого, згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.06.2015 щодо якого застосовані заходи медичного характеру, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 19 березня 2017 року о 13 год. 30 хв. у с. Дубрівка Самбірського району Львівської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та достовірно знаючи, що власник житлового будинку по АДРЕСА_2 відсутній за місцем проживання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вікно поник у приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав одну пару кросівок, вартістю 400 грн., одну пару літніх сандалів, вартістю 150 грн., металевий кутник від печі, вартістю 140 грн. та гроші в сумі 250 грн., чим заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 940 грн., тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується такими доказами.

Показаннями ОСОБА_5 про те, що 19 березня 2017 року, приблизно о 13 год. 30 хв. с. Дубрівка Самбірського району він побачив як ОСОБА_6 вийшов зі свого будинку і тому він, ОСОБА_7 , вирішив вчинити крадіжку майна із його будинку, для чого через вікно проник у приміщення будинку, звідки викрав одну пару кросівок, одну пару літніх сандалів, металевий кутник від печі та гроші в сумі 250 грн., які лежали на столі. Кросівки та сандалі він продав своєму знайомому.

Заявою ОСОБА_6 від 19 березня 2017 року про те, що невідома особа 19 березня 2017 року о 13 год. 30 хв., шляхом злому вікна, поникла у приміщення його будинку, звідки викрала одну пару кросівок, одну пару літніх сандалів металевий кутник від печі та гроші в сумі 250 грн.

Протоколом огляду місця події від 19.03.2017, із якого видно, що по АДРЕСА_3 розташований житловий будинок, власником якого є ОСОБА_6 .

Довідкою, виданою товарознавцем, про те, що вартість викрадених в ОСОБА_6 речей становить 690,00 грн.

Із висновку судової психіатричної експертизи № 194 від 12.04.2017 відомо, що ОСОБА_5 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням. Наявні в нього розлади в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сферах глибокі та виражені, а тому позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У період інкримінованих дій ОСОБА_5 також страждав цією хворобою та не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Статтею 94 цього Кодексу встановлено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати серед інших такий примусовий захід медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За правилами ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Із довідок та ухвал суду відомо, що ОСОБА_5 , починаючи з червня 2015 року неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні з приводу психічного захворювання, притягався до кримінальної відповідальності та до нього застосовувалися примусові заходи медичного характеру.

Із вказаного висновку судової психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ураховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_5 вчинив у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, яке відноситься до тяжких, суд дійшов висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру, а саме, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 269-372, 512, 513, 516 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя