АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 10 липня 2017 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року,

за участі: представника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження № 0004462, в тому числі і на грошові кошти в розмірі 6 300 доларів США.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, прийшов до висновку про наявність достатніх підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень прокурора, зазначене у клопотання слідчого майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року про накладення арешту на майно в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 6 300 доларів США скасувати.
Щодо строку апеляційного оскарження, ОСОБА_5 зазначає, що ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 отримала лише 15 травня 2017 року, а тому, передбачений ст. 395 КПК п`ятиденний строк на її оскарження з урахуванням вимог ч. 5 ст.115 КПК закінчується в суботу 20 травня, а відтак днем закінчення строку на оскарження цієї ухвали на підставі ч. 7 ст.115 КПК є наступний робочий день, тобто понеділок 22 травня 2017 року.
ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що вказана ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на вилучені у неї кошти в сумі 6 300 доларів США є незаконною, прийнятою з порушенням норм чинного кримінально-процесуального закону.

Так, як стверджує ОСОБА_5 в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук було зазначено про майно, яке підлягає відшуканню та вилученню, однак про гроші в ухвалі не вказувалось.

Таким чином, на думку ОСОБА_5 , слідчий суддя не мав правової підстави задовольняти клопотання слідчого в частині накладання арешту саме на кошти, що були вилучені у ОСОБА_5 .

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, про причини своєї неявки він не повідомляв, хоча про час та місце судового засідання йому було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки ОСОБА_5 то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах її апеляційної скарги, а щодо інших осіб на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представників, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Як вбачається з матеріалів провадження, відділом розслідування злочинів скоєних проти життя здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 01 липня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004462, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 липня 2016 року приблизно о 08 год. 12 хв., ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, на замовлення в м. Києві, знаходячись неподалік будинку № 19 що по бульвару Л. Українки, із застосуванням вогнепальної зброї, вчинили умисне вбивство ОСОБА_13 .

29 березня 2017 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який являється особливо тяжким.
28 березня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого вилучено майно, в тому числі і грошові кошти у сумі 6 300 доларів США;
Постановою старшого слідчого ОСОБА_15 від 29 березня 2017 року вилучене 28 березня 2017 року майно, в тому числі і 6 300 доларів США, визнано речовим доказом.

30 березня 2017 року старший слідчий в ОВС СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 28 березня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0004462 в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 6 300 доларів США, які були вилучені 28 березня 2017 року під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав для арешту вищевказаних грошових коштів, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені 28 березня 2017 року під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого ОСОБА_15 від 29 березня 2017 року визнані речовим доказом (а.п. 113-124).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначені грошові кошти, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання автора апеляційних скарг на те, що в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук було зазначено майно, яке підлягає відшуканню та вилученню, однак не вказано щодо грошових коштів в сумі 6 300 доларів США, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вилучені грошові кошти є тимчасово вилученим майном відповідно до ст. 167 КПК України, що вилучається без дозволу ухвали слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи ОСОБА_5 про те, що арешт на грошові кошти накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. ст. 170-173 КПК України. При цьому колегія суддів враховує те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року, в частині задоволення старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0004462, а саме грошових коштів в сумі 6 300 доларів США, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2921/2017 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1