АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/158/17 Справа № 204/5481/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року відносно ОСОБА_8 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року задоволено подання Чечелівського РВ м. Дніпра КВІ УДПТС України в Дніпропетровській області скасовано іспитовий строк покарання та направлено ОСОБА_8 для відбуття призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 скасувати та відмовити в задоволенні подання .
Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції необгрунтовано прийшов до висновку, що останній на шлях вправлення не став, грубо порушує умови іспитового строку, внаслідок чого не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду.
Також звертає увагу, що строк випробування не порушував, оскільки саме 05 січня 2016 року перебував як донор в ДЗ «Дорожня станція переливання крові» та проходив обстаження, що підттверджується відповідною довідкою.
Звертає увагу на те, що 16 серпня 2016 року засуджений не мав можливості з`явитись на реєстрацію оскільки знаходився в Чечеловському ВП ДМУ ГУ НП в Дніпропетровської області, де за його участю проводились слідчі дії у якості свідка.
Також зазначає, що розгляд клопотання у суді першої інстанції про заміну іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для вібуття покарання проводився без учаті самого засудженого.
При здійсненні апеляційного розгляду прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, та просив скасувати ухвалу суду першої інтанції без змін.
Захисник та засуджений просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та скасувати ухвалу суду і відмовити в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений, звільнений від відбування покарання з випробуванням, не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи підставою прийнятого судом першої інстанції рішення про скасування випробувального терміну та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання, стало те, що ОСОБА_8 в період випробувального терміну не виконував покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та не виїзжати за межі України без погодження з КВІ.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Більш того, суд має привести відповідні мотиви і підстави висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.
Однак, суд першої інстанції в своїй ухвалі, задовольняючи подання КВІ та направляючи засудженого в місця обмеження волі для відбуття призначеного покарання вказує на небажання останнього виконувати покладені на нього обов`язки, при цьому не прийняв жодних заходів для вияснення причин допущених ним порушень, обходячись простою констатацією обставин.
Крім того, подання старшого інспектора Чечелівського РВ м. Дніпра КВІ УДПсСУ в Дніпропетровській області повинно бути обґрунтованим відповідно до вимог «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» затреверджених Наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань Міністерство внутрішніх справ України від 19.12.2003 N 270/1560, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за N 16/8615 Із змінами, внесеними згідно з Наказами Державного департаменту України з питань виконання покарань N 247/496 (№1134-08) від 23.09.2008 року, № 283/363 (z0762-10) від 05.08.2010 року, де у п. 5.3. п. 5 розділу ІУ вказано: якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання

Колегія суддів звертає увагу на те, що зсуджений ОСОБА_8 не мав можливості з`явитись на реєстрацію, оскільки саме 05 січня 2016 року перебував як донор в ДЗ «Дорожня станція переливання крові» та проходив обстеження, що підтверджується відповідною довідкою в матеріалах справи.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що 16 серпня 2016 року засуджений не мав можливості з`явитись на реєстрацію оскільки знаходився в Чечеловському ВП ДМУ ГУ НП в Дніпропетровської області, де за його участю проводились слідчі дії у якості свідка, що підтверджується копією повістки про виклик ОСОБА_8 до Красногвардійського ВП ДВП МУНП в Дніпропетровській області відповідно до якої ОСОБА_8 знаходився у Красногвардійському ВП 16 серпня 2016 року з 10.00 годин по 18.00 годин.
Виходячи з наведеного та враховуючи поважність причин пропуску засудженим ОСОБА_8 строку на реєстрацію колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість подання КВІ та те, що суд першої інстанції не з`ясував і не зазначив в ухвалі чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, не навів доказів на підтвердження порушень покладених на нього обов`язків.

За таких обставин постанову суду не можна вважати законною і вона підлягає скасуванню, а узадоволенні подання старшого інспектора Чечелівського РВ м. Дніпра КВІ УДПсСУ в Дніпропетровській області про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою відмовити у задоволенні подання начальника Чечелівського РВ м. Дніпра КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4