печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2017 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відео конференції з приміщенням Чернігівського СІЗО кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Чернігів, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.10.1995 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 140 ч. 3, ст. 81 ч. 3, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст. 45 КК України засуджений до умовно-іспитового строку на 2 роки;

- 01.09.1997 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 81 ч. 3, ст. 17 ч. 2, ст. 81 ч. 3, ст. 42, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з посиленим режимом та конфіскацією ? майна;

- 11.12.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 187 ч. 3, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;

- 17.02.2004 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 121 ч. 2, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Кобилянка Чернігівського р-ну Чернігівської обл., українки, громадянки України, офіційно не працюючої, незаміжної, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11.10.2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Немировича-Данченка, 2 в м. Києві, вступив у попередню змову з ОСОБА_5 для вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 11.10.2016 приблизно о 12 год. 10 хв., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Немировича-Данченка, 2 в м. Києві, побачили раніше невідомих їм ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та направились в бік останніх. Підійшовши до них, ОСОБА_5 підставила до горла ОСОБА_6 медичний шприц з оголеною голкою та повідомила, що вона є ВІЛ-інфікованою, після чого забрала з жіночої сумки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 гривень, а в цей час ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та підставив до живота предмет, зовні схожий на ніж, після чого забрав золоту каблучку з діамантом вартістю 9576 гривень, золоту обручку вартістю 3 000 гривень та золотий ланцюжок з хрестиком загальною вартістю 20 000 гривень, а всього на загальну суму 32876 гривень, після чого останні з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, не оспорював кількість та вартість викраденого майна. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 11.10.2016 разом з ОСОБА_5 приїхав до міста Києва, та близько обіду побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та підійшли до них. Після цього, приставивши ніж, який мав при собі, подолавши в такий спосіб опір потерпілої, заволодів грошовими коштами, золотим ланцюжком з хрестиком, золотими обручками, якими розпорядився на власний розсуд, а саме ювелірні вироби здав у ломбард, та отримав за них близько 7000 гривень. Свої дії охарактеризував негативно.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, не оспорювала кількість та вартість викраденого майна. По суті фактичних обставин справи пояснила, що 11.10.2016 разом із ОСОБА_4 приїхала до міста Києва, та близько обіду неподалік парку та навчального закладу побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та підійшли до них. Після цього, підставила до горла потерпілої медичний шприц з оголеною голкою та повідомила, що вона є ВІЛ-інфікованою, подолавши в такий спосіб опір потерпілої, заволоділа грошовими коштами в сумі 300 чи 500 гривень, точно не пам`ятає, золотим ланцюжком з хрестиком, золотими обручками, якими розпорядилась на власний розсуд. Свої дії охарактеризувала негативно.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорюють фактичних обставин справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи.

Визнавши показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, оцінивши зібрані у справі докази, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні доведена повністю, а їх умисні дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я (розбій), за попередньою змовою групою осіб, а у ОСОБА_4 вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинувачених, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинувачених відсутні.

Незважаючи на наявність обставин, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та конкретні обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку Чернігівському обласному наркологічному диспансеру, згідно характеристики за місцем навчання нарікань не має, як повідомив, має неповнолітню дитину на утриманні, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, оскільки під час не знятих і не погашених судимостей він знов вчинив злочин, після звільнення з місць позбавлення волі не працював, що в своїй сукупності свідчить про його значну суспільну небезпечність, приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, справедливе й достатнє для досягнення цілей покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини справи, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, та її особу, яка на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у Чернігівському обласному наркологічному диспансері, згідно характеристики за місцем навчання нарікань не має, має неповнолітню дитину на утриманні та раніше не судима.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Міра запобіжного заходу відносно обвинувачених не обиралася.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років із конфіскацією належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обраховувати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років із конфіскацією належного їй майна.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_5 обраховувати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_8