Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/267/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000476 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупність злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та за повторне таємне викрадення чужого майна, за таких обставин.

Так, 27 жовтня 2016 року, в денний час, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , в якому він за усною домовленістю тимчасово проживав, таємно викрав із приміщення будинку зазначеного домоволодіння алюмінієву каструлю без кришки, ємністю 7 літрів, вартістю з урахуванням зносу 156 гривень та каструлю з нержавіючої сталі з кришкою, ємністю 20 літрів, вартістю з урахуванням зносу 1180 гривень, а всього на загальну суму 1336 гривень, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Він же, 28 жовтня 2016 року, в денний час, знаходячись в приміщенні гаража домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , в якому він за усною домовленістю тимчасово проживав, повторно таємно викрав трубу з нержавіючої сталі довжиною 5 метрів, вартістю з урахуванням зносу 2852 гривні, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та юридичну кваліфікацію кримінального правопорушення, просив вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

А тому, вказавши у вироку органи, які здійснюють нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, як кримінально-виконавчу інспекцію, у той час як такі функції Кримінальним кодексом покладено на уповноважений орган з питань пробації, суд допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тобто допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, прокурора який просив задовольнити апеляцію, обвинуваченого, який не заперечив проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_10 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, працездатний, раніше не судимий. Врахував обставини, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття в скоєному, сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих покарання обставин та на переконання колегії суддів правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком та покладаючи на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України припустився помилки, зазначивши у вироку органи, які здійснюють нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, як кримінально-виконавчу інспекцію, оскільки відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 року стосовно ОСОБА_8 - змінити у частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання за:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4