Справа №505/1195/17
Пр. №1-кп/505/123/17
ВИРОК
23.06.2017 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малаївці, Красноокнянського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , контрактника, перебуває в зоні проведення антитерористичної операції, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
-обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,
Відповідно до указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
08 жовтня 2016 року ОСОБА_4 призвано на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та у той же день наказом №62-РС командуючого військової частини НОМЕР_1 був зарахований до списків особливого складу зазначеної військової частини на посаду курсанта.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 08 жовтня 2016 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу 1451 ремонтної роти, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі слів служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищевказаних вимог закону, старший прапорщик ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби призваний за контрактом та проходячи військову службу у 1451 ремонтної роти на посаді начальника компресорної станції взводу спеціальних робіт, у військовому званні «старший прапорщик», діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. 13.01.2017 року ОСОБА_4 не з`явився без поважних причин на військову службу до вказаної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 25.01.2017 року проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України визнав в повному обсязі, суду показав, що дійсно за вказаними у обвинувальному акті обставинами він не з`явився вчасно, а саме з 13.01.2017 року по 25.01.2017 року до місця проходження військової служби, не маючи для цього поважних причин.
Покази ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 - посередньо характеризується за місцем проживання та роботи, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, на даний час перебуває в зоні проведення антитерористичної операції.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд в діях останнього не вбачає.
З урахуванням викладеного, обставин справи, особи обвинуваченого, тих обставин, що ОСОБА_4 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проходження військової служби посередньо характерезується, має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ІНФОРМАЦІЯ_4 , на даний час перебуває в зоні проведення антитерористичної операції, тобто обставин які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що на думку суду є виключними обставинами та дають суду право призначити покарання нижче від найнижчої межі санкції передбаченої ч. 4 ст. 407 КК України, тобто на підставі ст. 69 КК України, крім того, суд враховує той факт, що даним кримінальним правопорушенням шкода нікому не завдана, за таких умов суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 буде призначення покарання без ізоляції від суспільства, у виді штрафу.
Речові докази - відсутні.
Процесуальні витрати - відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 - не обирався.
На підставі ст. 69 КК України, керуючись ст.ст. 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України і призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_4 повідомити про сплату штрафу Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом надання документу про сплату штрафу.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5