печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала клопотання ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

28.02.2017 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2016 за клопотанням слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в сумі 3 000 доларів США та 70 000 гривень, що належать ОСОБА_3 та знаходились за адресою: АДРЕСА_1 ( згідно протоколу обшуку від 22.09.2016).
Проте, за твердженням заявника, він не має жодного відношення до обставин, які розслідуються в кримінальному провадженні, грошові кошти є його заощадженнями та заощадженнями його дружини від підприємницької та адвокатської діяльності відповідно. Зазначене свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Заслухавши пояснення заявника в обґрунтування клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 22.09.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2016 проведено обшук в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами (у тому числі в сараї, погребі, гаражі, вбиральні, душі), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України, а також відшукання у вказаному вище приміщенні та вилучення речей і документів, що мають значення для розслідування.
В ході вказаного обшуку, окрім речей та документів, дозвіл на вилучення яких було прямо вказано в ухвалі про проведення обшуку, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 3 000 доларів США та 70 000 гривень, на які ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2016 накладено арешт.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
За своїм змістом клопотання ОСОБА_3 є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2016, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2016 вбачається, що при арешті грошових коштів вилучених за місцем проживання ОСОБА_3 слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, а метою накладення арешту слугувала необхідність збереження речових доказів.
При цьому доводи ОСОБА_3 про те, що зазначені кошти є власністю його та його дружини ОСОБА_6 (на даний час ОСОБА_4 ), а саме 3 000 доларів США та 15 000 гривень належать особисто йому, а 55 000 гривень належать ОСОБА_4 , були предметом розгляду слідчого судді та відхилені як передчасні.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2016, та надало слідчому судді підстави вважати, що необхідність накладення арешту на грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, в тому числі шляхом їх оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.
Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, керуючись ст. ст. 22, 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1