Справа №127/8635/17
Провадження №1-кс/127/3420/17
04 травня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно та належним чином.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду скарги, тому суд вважає за можливим розглянути дану скаргу без застосування технічних засобів фіксування.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобовязаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 64-2 КПК України, Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути:
особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;
керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.
Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.
Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані:
1) прибувати за викликом до прокурора, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття;
2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення;
3) не розголошувати без дозволу прокурора, суду відомості, які стали їм відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що постанова слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06.04.2017 року про відмову у допуску адвоката ОСОБА_3 до участі у кримінальному провадженні №0004304 від 02.07.2015 року, в якості представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 є такою, що порушує права та інтереси останньої, а тому вважає, що є достатні підстави для задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004304 від 02.07.2015 р. задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволенні заявленого клопотання від 06 квітня 2017 року по кримінальному провадженні №0004304 від 02.07.2015 року.
Зобов`язати слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 допустити адвоката ОСОБА_3 до участі у кримінальному провадженні №0004304 від 02.07.2015 року, в якості представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 .
Зобов`язати слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 усі слідчі дії, щодо арештованого майна ОСОБА_4 , проводити виключно за участі представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Зобов`язати слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , повідомляти представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, про усі прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні №0004304, що стосуються арештованого майна, надавати їх копії.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя