ун. № 759/7726/17
пр. № 1-кп/759/495/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001437 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.11.2007 Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 21.09.2011 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць відбування покарання 20.12.2012 на підставі постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2012 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 30 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники представник потерпілого ОСОБА_5 -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 21.06.2013 приблизно об 15 год. 30 хв. разом з ОСОБА_6 прибули до гіпермаркету «Ашан-Біличі», що по вул. Берковецька, 6 в м. Києві. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вступили між собою в попередню змову з метою викрадення майна, що належить вказаному гіпермаркету для його подальшого продажу. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 підійшли до скляних шаф у відділі з продажу електроніки в торгівельному залі гіпермаркету «Ашан-Біличі», де знаходились мобільні телефони. Пересвідчившись у відсутності інших покупців та працівників гіпермаркету, які могли спостерігати за їхніми діями, ОСОБА_3 відчинив дверцята скляної шафи та дістав з вітрини мобільний телефон «Samsung Wavey», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 903 гривень 47 копійок, смартфон «LGР970», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 2405 гривень, мобільний телефон «Samsung», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 1461 гривня 51 копійка, смартфон «LGР705WN», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 , вартістю 2603 гривні. Після цього ОСОБА_3 два викрадені мобільні телефони «Samsung» та «LGР705WN» сховав до своєї сумки, а інші два мобільні телефони «Samsung Wavey» та «LGР970» передав ОСОБА_6 , який діючи згідно досягнутої раніше домовленості, також сховав їх до своєї сумки. Після цього приблизно о 16 год. 10 хв. цього ж дня ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , не розрахувавшись на касі, направились до виходу з торгівельного залу, однак довести злочин до кінця не змогли, оскільки були затримані працівниками охорони гіпермаркету «Ашан-Біличі» разом із наявними при них мобільними телефонами, які вони намагались викрасти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 21.06.2013 приблизно о 15 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_6 зайшли до гіпермаркету «Ашан-Біличі», що по вул. Берковецька, 6 в м. Києві та, зважаючи на те, що в них не було грошей вирішили викрасти мобільні телефони із зазначеного гіпермаркету та продати їх. Вони підійшли до шаф із телефонами та, непомітно для інших, відкрили скляні двері шафи та взяли 4 телефони, два із яких були «Samsung» чорного кольору, а два «LG» чорного та білого кольорів. Після цього він взяв два телефони та поклав до своєї сумки та два телефони передав ОСОБА_6 , який їх взяв і також поклав до своєї сумки. На виході із торгівельного залу їх зупинили працівники охорону гіпермаркету.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України вірною, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який має не зняту і не погашену судимість, оскільки раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, у т.ч. проти власності, за вчинення останніх за часом злочинів відбував реальне покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин проти власності в період умовно-дострокового звільнення, на момент вчинення злочинів ОСОБА_3 суспільно-корисною працею не займався, тобто законних шляхів отримання доходів не мав, а, отже, вчинив умисний корисливий злочин з метою власного збагачення, не одружений, утриманців немає, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, дане покарання відповідатиме вимогам ч.2 ст.65 КК України та буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 21.09.2011 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.12.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 30 днів та в період умовно-дострокового строку скоїв новий злочин, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, частково приєднавши не відбуте покарання.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.
Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 до призначеного покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 21.09.2011 і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 22.06.2013 по 05.07.2013 з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Заставу в розмірі 22 940 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок) гривень, яка була внесена ОСОБА_7 відповідно до квитанції № 71 від 03.07.2013 після вступу вироку у законну силу повернути ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1