Ухвала
іменем україни
18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 03 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Анатолівка Березівського району Одеської області, громадянина України,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за ст. 185 ч. 3 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8
в режимі відеоконференції,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор просить ухвалу щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого ОСОБА_5 призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості. Вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції уваги не звернув і належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без зміни.

Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

Вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 лютого 2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території неогородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, підійшов до вікна будинку та шляхом виймання віконної рами потрапив до будинку, звідки вчинив крадіжку мотоблоку марки «Зубр НТ-105», металевої фрези та плугу до вказаного мотоблоку, зникнувши з місця події шляхом пошкодження замка вхідних дверей будинку, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 6 646, 72 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою прокурора залишено без зміни.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про обґрунтованість касаційної скарги, доводи захисника про заперечення проти касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Обґрунтованість засудження ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст. 185 ч. 3 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання засудженому та звільняючи його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, послався на обставини справи, дані про особу засудженого та врахував обставини, що пом`якшують покарання.

Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що при вирішенні зазначеного питання він має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи. Зокрема, суд, застосовуючи ст. 75 КК України, в повній мірі не врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу засудженого ОСОБА_5 який раніше судимий, вказана судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте згідно висновку судово-психіатричного експерта № 43 від 29.02.2016 здатний правильно розуміти характер та значення вчинених ним дій, а також те, що злочин ним вчинено у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.
Суд апеляційної інстанції зазначені обставини належним чином не врахував, залишив поза увагою доводи прокурора щодо безпідставного застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України, їх ретельно не перевірив, відповіді на них не дав, а прийняте рішення належним чином не мотивував.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м`якості.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора задоволенню частково.
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а, в разі підтвердження обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2016 рокущодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3