Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2017 року Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0006217, яке надійшло від прокурора ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воркута республіки Комі, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.05.2006 Жмеринським районним судом Вінницької області за ч. 2 cт. 307 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі; 10.08.2011 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 cт. 186, ч. 2 cт. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 05.11.2014 році по відбуттю строку покарання, ідентифікаційний код відсутній,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
25.08.2015 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Василя Порика, 12, в приміщенні магазину одягу підійшов до раніше йому незнайомої жінки, зокрема, ОСОБА_9 та виявив в неї в руках мобільний телефон. В цей час у останнього виник умисел спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи задумане, ОСОБА_7 шляхом ривку вирвав з рук ОСОБА_9 мобільний телефон марки «НТС Wildfire S А510Е» вартістю 650 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав та пояснив, що потерпілої ОСОБА_9 він не знає. 25.08.2015 року він був із ОСОБА_10 , яка є його знайомою, ходив із нею по крамницям в районі «Виноградар», вибирали останній сукню. Чи були вони у той день у магазині одягу по АДРЕСА_3 він не пам`ятає. Разом із тим, він категорично заперечив, що у той день він викрадав у потерпілої ОСОБА_9 її мобільний телефон, а також, що передавав ОСОБА_10 викрадений мобільний телефон і просив здати його у ломбард. На його думку ОСОБА_10 його обмовляє, як і інші свідки по цій справі. Причини по яким вони його обмовляють йому не відомі. Однак він припускає, що телефон могла вкрасти ОСОБА_10 і обмовити його у вчиненні інкримінованого злочину, для того, щоб відвести від себе підозру.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими у суді доказами, зокрема.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у суді повідомила, що до цих подій вона ОСОБА_7 не знала підстав його обмовляти не має. У 2015 році вона працювала продавцем. Її торгове місце розташовувалось неподалік від місця торгівлі потерпілої ОСОБА_9 , яку вона знала і з якою у неї нормальні службові стосунки. 25.08.2015 р. у другій половині дня, ближче до вечора, вона перебувала на робочому місці, яке розташовувалось за адресою: АДРЕСА_3 . В той день до місця, де вона здійснювала торгівлю підходив ОСОБА_7 . В той момент, коли останній підходив до їх торгової точки торгівлю за неї здійснювала її дочка, яка їй повідомила, що ОСОБА_7 мав намір викрасти її мобільний телефон, однак вона вчасно це помітила та запобігла йому це зробити, обмеживши доступ до телефону. Вона також помітила підозрілу поведінку ОСОБА_7 , однак той пішов. У зв`язку із цим вона добре його запам`ятала. Через незначний проміжок часу того ж дня вона бачила, як зі свого павільйону вибігла ОСОБА_9 , яка почала кричати, що хлопець викрав її мобільний телефон, при цьому вказуючи на ОСОБА_7 , який вибіг із павільйону, де торгувала ОСОБА_9 , при цьому щось тримав у руці і тікав. Вона категорично впевнена, що то був саме ОСОБА_7 Затримати ОСОБА_7 не вдалося. Однак у подальшому вона по фотокартках впізнала ОСОБА_7 , як особу на яку вказувала ОСОБА_9 у той момент, коли той тікав, при цьому остання кричала, що той викрав її мобільний телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у суді повідомила, що ОСОБА_7 вона знає підстав обмовляти його не має. Потерпілої не знає. В один із днів, влітку, точної дати не пригадала вона ходила із ОСОБА_7 по крамницях в районі Виноградаря і вибирали їй сукню. Зайшовши до одної із крамниць вона вибирала собі сукню, а ОСОБА_7 через деякий час вийшов, як вона зрозуміла перепалити. Коли вона вийшла, то ОСОБА_7 вже не було. Куди він пішов їй не відомо і, що в цей час робив їй теж не відомо. Зустріла його вона десь через пів години. Він їй розповів, що зустрів знайомого і пішов із ним. Під час розмови ОСОБА_7 надав їй телефон та попросив здати його в ломбард, що вона і зробила заклавши цей телефон у ломбард «Скарбниця». Про те, що цей телефон був викрадений ОСОБА_7 їй нічого не повідомляв. Де взяв цей телефон ОСОБА_7 їй не відомо. Гроші, які вона у ломбарді одержала за цей телефон вона передала ОСОБА_7 . Особисто вона не бачила, як ОСОБА_7 викрадав мобільний телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який у суді повідомив, що він працює слідчим в СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та у його провадженні перебувало кримінальне провадження по факту відкритого викрадення мобільного телефону «НТС» у ОСОБА_9 . До цих подій, ані потерпілу, ані обвинуваченого він не знав. Під час розслідування цього провадження він встановив, що викрадення цього телефону вчинив ОСОБА_7 . Останнього під час слідчої дії, впізнання по фотокартках, впізнали потерпіла ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . При цьому свідок ОСОБА_12 уточнив, що потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 вказували, що викрадення відбувалося приблизно о 17.00 год., однак у протоколі він помилково вказав інший час, зокрема, 11.00 год. Крім того, слідчий пояснив, що під час слідчої дії впізнання по фотознімкам він не склав довідку, у якій би вказувалось хто на впізнаному фото зображений, однак у суді він вказав, що у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2015 р., де пред`являлись фото свідку ОСОБА_11 на фото під номером 4, яке впізнала цей свідок зображений ОСОБА_7 . Також свідок ОСОБА_12 вказав, що у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2015 р. року на фото під номером 1, яке впізнала потерпіла ОСОБА_9 зображений ОСОБА_7 , а у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2015 р. року на фото під номером 3, яке впізнала свідок ОСОБА_10 зображений ОСОБА_7 .

Окрім показань свідків вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України також підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.08.2015 р., з якого вбачається, що у цей день до Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві звернулася ОСОБА_9 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, повідомила, що 25.08.15 р. приблизно о 17.00 год. за адресою: м. Київ, вул. Василя Порика, 12 невідомий чоловік, якого вона бачила, в приміщенні магазину одягу відкрито викрав її мобільний телефон «НТС».

До суду потерпіла не з`явилася за станом здоров`я, при цьому у своїй заяві від 11.02.2017 року просила закінчувати судовий розгляд даного кримінального провадження щодо ОСОБА_7 без її участі. Одночасно повідомляла, що всі надані неї до цього показання та заяви вона підтримує в повному обсязі.

Протоколом огляду місця події від 28.08.2015 р., з якого вбачається, що було оглянуто магазин «Жіночого одягу», який розташований за адресою: м.Київ, вул. В.Порика, 12, з якого ОСОБА_7 25.08.2015 р. відкрито викрав мобільний телефон «НТС Wildfire S А510Е».

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2015 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 25.08.2015 р. відкрито викрала її мобільний телефон «НТС» та втекла.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2015 р., згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 , який попросив її 25.08.2015 р. здати у ломбард мобільний телефон «НТС», що вона і зробила.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2015 р., згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 , який 25.08.2015 р. вибіг з магазину, розташованого у м.Києві по вулиці В.Порика, 12 з мобільним телефоном у руках, при цьому потерпіла ОСОБА_9 кричала і повідомляла, що саме ОСОБА_7 , який тікав викрав її мобільний телефон..

Відповіддю із Заставного товариства «Скарбниця» №663/8 від 31.08.2015 р., з якої видно, що 25.08.2015 р. о 18.08. год. ОСОБА_10 здала у ломбардне відділення ЗТ «Скарбниця» мобільний телефон «НТС Wildfire S А510Е», на який у подальшому 27.08.2015 р. було звернено стягнення, при цьому кому саме було реалізовано даний мобільний телефон не відомо.

Висновком експерта №330 тв від 24.09.2015 р., згідно якого ринкова вартість викраденого ОСОБА_7 мобільного телефону «НТС Wildfire S А510Е» станом на 25.08.2015 р. складала 650 гривень.

Висновком судово-психіатричної експертизи №665 від 13.09.16, з якого видно, що ОСОБА_7 , як на момент учинення інкримінованого злочину, так і на момент проведення експертизи був осудним, а саме міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , у яких той заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , оскільки ці його показання повністю спростовані показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , з яких убачається, що саме ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 та іншими доказами по справі. Ці показання свідків повністю узгоджуються з іншими дослідженими по справі доказами та на думку суду є достовірними.

Суд вважає, що надані у суді ці показання обвинуваченим ОСОБА_7 з метою уникнення або пом`якшення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи у сукупності всі вищенадані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненими повторно, ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем утримання в слідчому ізоляторі характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак є осудним.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразово судимий, учинив новий злочин невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та небажання ставати на шлях виправлення, враховуючи ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, суд вважає, що виправить обвинуваченого лише тривала ізоляція від суспільства та відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч.2 ст. 186 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_7 та попередити вчинення ним нових злочинів.

З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 05.09.2016 року.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 до якого зараховується період на який останній був затриманий без ухвали слідчого судді, згідно положень ст.208 КПК України, а також час перебування його під час дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду, до набрання вироком законної сили, розраховувати із співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 245 грн. 52 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1