Справа № 539/226/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коровинці Недригайлівського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Згідно затвердженого Статуту та реєстру, державне підприємство «Укроборонлізинг» є підприємством державної форми власності, його засновником є Міністерство оборони України.

ДП «Укроборонлізинг» створене з метою удосконалення організації роботи, пов`язаної з наданням у лізинг та оренду рухомого і нерухомого майна Збройних Сил України, збільшення надходжень коштів до державного бюджету від плати за лізинг; оренду зазначеного майна; надання послуг та виконання робіт; вирішення соціальних проблем військовослужбовців,звільнених з військової служби; створення додаткових робочих місць.

Згідно Статуту ДП «Укроборонлізинг», відповідно до чинного законодавства України, має право здавати в оренду підприємствам організаціям та установам, а також громадянам устаткування, транспортні засоби, інвентар, інші матеріальні цінності, які йому належать (крім цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів, філій, цехів, нерухомого майна), а також списувати їх з балансу.

Згідно наказу №58-к від 13.04.2004 року генеральним директором указаного підприємства є ОСОБА_6 , яка, відповідно до Статуту, контракту уповноважена здійснювати поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовувати його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечення виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, Статутом підприємства та цим контрактом, а також здійснює передачу нерухомого майна в оренду (суборенду) з дозволу Органу управління майном та в порядку, передбаченому законодавством з питань оренди державного майна, укладати господарські договори.

Таким чином, відповідно до примітки ст.369-2 КК України та Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» генерального директора ДП «Укроборонлізинг» віднесено до категорії осіб, уповноважених на виконання функції держави.

ДП «Укроборонлізинг» має структурні підрозділи, одним з яких є виробнича дільниця м.Лубни, що знаходиться за адресою: м.Лубни вул.Садова,111-а та вул.Шевченка,16 Полтавської області. Згідно Положення про Лубенське відділення Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонлізинг», підрозділ заснований на загальнодержавній власності, створений на підставі наказу генерального директора ДП «Укроборонлізинг» з метою створення виробничої дільниці по утилізації автомобільної техніки та задоволення потреб юридичних і фізичних осіб у сільськогосподарських послугах з використанням зразків застарілої військової техніки. У своєму розпорядженні має рухоме і нерухоме майно.

Відповідно до наказу генерального директора ДП «Укроборонлізинг» за №7-к від 26.02.2016 року керівником підрозділу призначено обвинуваченого ОСОБА_5 , який в силу своїх службових обов`язків, мав вплив на генерального директора ДП «Укроборонлізинг».

Маючи вплив на вказану вище службову особу, обвинувачений ОСОБА_5 вирішив незаконно збагатитись за рахунок фізичних осіб підприємців або суб`єктів господарювання, що мали намір взяти в оренду нежитлові складські приміщення, що знаходяться в м.Лубни Полтавської області.

З цією метою обвинувачений ОСОБА_5 повідомляв своїх або випадкових знайомих про можливість здачі в оренду нежитлових складських приміщень, що знаходились у його віданні.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 для реалізації цього умислу повідомив, що має вплив на прийняття рішення генеральним директором ДП «Укроборонлізинг».

Так, на початку серпня 2016 року до обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_7 , який шукав вільне приміщення з метою його оренди для підприємницьких потреб.

Під час пошуків він довідався про можливість надання в оренду нерухомого майна будівлі складу за адресою: м.Лубни вул.Садова,111-а та нерухомого майна, що знаходиться по вул.Шевченка,16 і належить ДП «Укроборонлізинг». У відповідь на це обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що питання надання в оренду указаного майна входить виключно до компетенції генерального директора ДП «Укроборонлізинг». Водночас обвинувачений ОСОБА_5 висловив ОСОБА_7 пропозицію щодо можливості його сприяння у вирішенні цього питання. При цьому повідомив, що однією з умов для впливу на генерального директора ДП «Укроборонлізинг» ОСОБА_6 є передача йому, ОСОБА_5 , неправомірної вигоди у вигляді коштів в сумі 1500 гривень за вплив у питанні укладення договору оренди приміщення по АДРЕСА_2 та 1500 гривень приміщення по АДРЕСА_3 .

ОСОБА_7 , будучи переконаним, що ОСОБА_5 завдяки своєму службовому становищу зможе вжити реальних заходів до генерального директора ДП «Укроборонлізинг» ОСОБА_6 щодо надання в оренду вищевказаних приміщень та розуміючи, що у разі не передачі неправомірної вигоди, вказані приміщення не будуть надані йому в оренду, вирішив погодитись на таку протиправну пропозицію ОСОБА_5 .

У послідуючому, 02.08.2016 року, близько 15 години на території Лубенського відділення ДП «Укроборонлізинг», що за адресою: м.Лубни вул.Шевченка,16 Полтавської області, обвинувачений ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_7 кошти в сумі 1500 гривень за здійснення ним впливу у вирішенні питання щодо надання в оренду нежитлових приміщень ДП «Укроборонлізинг», з метою складського їх використання, що розташовані у АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_5 по даному факту слід кваліфікувати за ч.2 ст.369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на незаконне збагачення, 06.09.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 , близько 13 години, діючи повторно, з прямим умислом та корисливою метою, одержав від ОСОБА_7 кошти в сумі 1500 гривень як неправомірну вигоду за здійснення ним впливу на генерального директора ДП «Укроборонлізинг» ОСОБА_6 у вирішенні питання щодо укладення договору оренди приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_5 по даному факту слід кваліфікувати за ч.2 ст.369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір щодо незаконного збагачення, ОСОБА_5 з корисливою метою, повторно, у вересні 2016 року запропонував ОСОБА_8 , який підшукував вільні складські приміщення з метою здійснення підприємницької діяльності і з даного приводу звернувся особисто до ОСОБА_5 .

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що він особисто договори оренди нерухомого майна Лубенського відділення ДП «Укроборонлізинг» не підписує, але зможе посприяти шляхом здійснення впливу на керівництво державного підприємства з приводу надання в оренду нерухомого майна під складське приміщення по АДРЕСА_3 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що за здійснення такого впливу на генерального директора ДП «Укроборонлізинг» йому необхідно передати грошові кошти.

26.09.2016 року, близько 13 години 35 хвилин ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 передав, а обвинувачений ОСОБА_5 протиправно повторно одержав грошові кошти в сумі 7500 гривень за здійснення ним впливу на генерального директора ДП «Укроборонлізинг» ОСОБА_6 у вирішенні питання щодо надання в оренду приміщень Лубенського відділення ДП «Укроборонлізинг» , що розташовані у м.Лубни по вул.Садовій,111-а Полтавської області терміном на 3 місяці.

Одразу після цього протиправну діяльність обвинуваченого ОСОБА_5 було припинено та в ході обшуку вилучено предмет неправомірної вигоди.

Дії ОСОБА_5 по даному факту слід кваліфікувати за ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 24.01.2017 року укладена угода про визнання винуватості.

При укладанні угоди про визнання винуватості прокурором враховано такі обставини:

- можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні;

- процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду;

- економія бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;

- відсутність у справі потерпілих осіб, яким завдано шкоду;

- відсутність суспільного резонансу за фактом скоєного злочину;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб;

- особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий.

Згідно з вищевказаною угодою, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому засіданні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості скоєного правопорушення, особи винного за ч.2 ст.369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, за ч.2 ст.369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 1400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 23800 гривень, за ч.2 ст.369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурорм та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_5 є злочином, середньої тяжкості, шкода ним не завдана, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Укладення угоди зі сторони обвинуваченого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання угоди

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що, відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозуміло.

б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку і погоджується на призначення узгодженого покарання, а тому, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -
З А С У Д И В:
Угоду від 24.01.2017 року по кримінальному провадженню №0000220 про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним за ч.2 ст.369-2 КК України та призначити узгоджене покарання:

- за ч.2 ст.369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;

- за ч.2 ст.369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 1400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 23800 гривень;

- за ч.2 ст.369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень).

Речові докази по справі, а саме : грошові кошти в розмірі 7500 гривень, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Полтавській області - повернути ОСОБА_8 , як законному володільцю вказаних грошей;

грошові кошти в розмірі 3130 гривень, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Полтавській області - повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю вказаних грошей

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2643 гривні (дві тисячі шістсот сорок три гривні) витрат за проведення експертизи в кримінальному провадженні .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1