АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження №0006275 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
09 квітня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.185ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

10 вересня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.185ч.2,70ч.4 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

25 травня 2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.15ч.2,185ч.2 КК України, на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки. 30 листопада 2016 року вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва вирок Оболонського районного суду м. Києва в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасовано, та призначено за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України покарання у виді трьох місяців арешту. Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року постановлено виконувати самостійно;

23 вересня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2017 року,

за участю сторін у кримінальному провадженні:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України і призначено їй покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
За цим вироком, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України, а також вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2016року за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України визначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 26 січня 2017 року.
На підставі ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, визначено зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 01 грудня 2016 року по 26 січня 2017 включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості та призначити їй покарання, яке є співрозмірним її діянню та особі обвинуваченої.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом при призначенні покарання не враховано визнання нею вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обставину, яка пом`якшує покарання та характеризуючі обставини, а саме незадовільний стан її здоров`я та причину вчинення нею злочину скрутне матеріальне становище.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 27 травня 2016 року, близько 20.00 год., перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «Gloria Jeans», за адресою м. Київ, вул. Лаврухіна,4, переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрала чуже майно, що належало ТОВ «Gloria Jeans», на загальну суму 2456 грн.67 коп., однак не довела свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана продавцем магазину «Gloria Jeans».

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважає вирок суду законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не заперечувались також і обвинуваченою, досліджувались судом за її згодою та згодою інших учасників судового процесу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння ОСОБА_6 та іншими учасниками кримінального провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинувачених, які повністю визналисебе винуватими у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Будь-яких заперечень щодо правильності встановлення такого порядку розгляду справи судом першої інстанції не надано і у суді апеляційної інстанції, а тому доведеність винуватості обвинуваченої та юридична оцінка її злочинних дій відповідно до положень ст. 404 КПК Українине є предметом апеляційного розгляду.
Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів виходить із того, що у відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, причини, внаслідок яких злочин не доведено до кінця, ненастання тяжких наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, а також наявність в ОСОБА_6 захворювань та відсутність претензій з боку ТОВ «Gloria Jeans».
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій судом визнано щире каяття.
Обставин, що обтяжую покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Доводи обвинуваченої про те, що призначене їй покарання є надто суворим, безпідставні, й колегією суддів не беруться до уваги, оскільки всі дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі ті, що наводить ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, враховані судом першої інстанції.
Разом з тим слід зазначити, що у зв`язку з набранням 24 грудня 2015 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та внесенням змін у ст. 72 КК Україниколегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченій у строк покарання строк її попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01 грудня 2016 року по день набрання вироку суду законної сили, тобто до дня постановлення рішення Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи те, що у вироку суд зарахував строк попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання ОСОБА_6 з 01 грудня 2016 року по 26 січня 2017 року, а не по дату набрання вироку законної сили, тому в цій частині вирок суду слід змінити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 425, 426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
У порядку ст. 404 КПК України вирок Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині застосування положень ч.5 ст.72 КК України щодо обчислення строку відбування покарання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання строк її попереднього ув`язнення з 01 грудня 2016 року по день набрання вироку суду законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ упродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3