н/п 1-кп/640/780/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
перекладача - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, не судимий, не має місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, -
Ці дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Ці дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання призначити у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє його права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_6 у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди про визнання винуватості вповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він не судимий, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, неодружений.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі;
за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 3 /три/ роки, поклавши на засудженого ОСОБА_6 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: корпус ручної осколкової гранати РГ-42 та штик гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/30 року, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Київського ВП ГУНП в Харківській області знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових вибухотехнічної та трасологічної експертиз у розмірі 3164,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1