11-кп/775/125/2017(м)
241/1877/15-к

Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Електросталь Московської області, РФ, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 28 травня 2015 року до дати ухвалення вироку тобто по 5 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати у сумі 196,56 грн. на користь держави.
ВСТАНОВИЛА:
вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 24 липня 2014 року приблизно о 22:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля занедбаної будівлі, розташованої на території стадіону «Космос» по вул. Мурзи 1Б/31А у смт. Мангуш Першотравневого району Донецької область, під час вживання алкогольних напоїв разом зі своїм батьком ОСОБА_9 та знайомим ОСОБА_10 , у ході сварки, що супроводжувалася бійкою, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відношень між ним та його батьком, маючи умисел на вбивство свого батька, продовжуючи боротьбу, побоюючись, що не зможе його здолати, попросив допомоги у ОСОБА_10 , який не був обізнаний про наміри ОСОБА_8 і реагуючи на прохання, підібраною палкою наніс один удар в область потилиці ОСОБА_9 , чим спричинив йому фізичний біль та відволік його увагу на себе. Скориставшись цією обставиною, ОСОБА_8 продовжив застосовувати фізичну силу до ОСОБА_9 , який в результаті втратив рівновагу та впав на землю, після чого, реалізуючи свою мету, спрямовану на позбавлення життя ОСОБА_9 , тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, забрав у ОСОБА_10 дерев`яну палку і умисно наніс нею та ногами не менше 12-ти ударів в область тулуба і голови ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_10 , який постійно знаходився на місці події, розуміючи суспільну небезпеку дій ОСОБА_8 , намагався умовити останнього припинити протиправні дії. Втім, ОСОБА_8 не зупинився та, усвідомлюючи, що потерпілий вже не здійснює активних дій і не захищається, взяв у руки уламок цеглини, який знайшов поруч та наніс ним не менше чотирьох ударів в область лівої скроні потерпілого. А на завершення своїх протиправних дій, взяв кухонний ніж, яким вони користувались на місці події під час вживання спиртних напоїв, та наніс ним не менше трьох ударів в область шиї ОСОБА_9 .
Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв своєму батьку ОСОБА_9 множинні тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.
Смерть ОСОБА_9 настала від заподіяння йому відкритої черепно-мозкової травми, забитої рани в середньому відділі правої вушної раковини, в скроневій області ліворуч (3), в потиличній області, дещо ліворуч, у зовнішньому куті лівої брови, садна лівої вилицюватої області, синця навколо лівого ока, множинних переламів кісток склепіння та основи черепу та грубого розтрощення речовини головного мозку.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на однобічність, необ`єктивність і неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, просить вирок скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом не досліджувалась докази доведеності його вини. При цьому, не проведені усі необхідні експертизи, слідчі дії не зібрані у повному обсязі, внаслідок чого, в супереч ст. 62 Конституції України він вимушений сам доказувати свою невинність.
Зауважує, що в порушення вимог ст. 384 КПК України йому не було роз`яснено право на суд присяжних, а також не роз`яснені ст. 63 Конституції України та право на ефективний захист в ході досудового розслідування.
Аналогічні за змістом вимоги апеляційної скарги захисника.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог, не оспорюючи факту, що від дій обвинуваченого настала смерть його батька - ОСОБА_9 , вважає, що склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України в діях ОСОБА_8 в ході досудового слідства не доведений і в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження.
Вважає необ`єктивними, неповними і необґрунтованими висновки комплексної судової психолого психіатричної експертизи, оскільки вона проведена всього за оди день і в день її проведення 11 червня 2015 року ОСОБА_8 знаходився в Маріупольському СІ. До того ж згідно висновку судово медичної експертизи № 2603 від 17 жовтня 2014 року по трупу ОСОБА_9 при судово токсикологічному дослідженні крові останнього виявлено в крові 1,57 г/л етанолу, що при житті відповідає алкогольному сп`янінню середньої тяжкості. У зв`язку з цим, на думку захисника, у експертів не було підстав для висновку, що ОСОБА_8 знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення повторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи, суд не перевірив доводи обвинуваченого про те, що в момент вчинення кримінального правопорушення він знаходився у стані фізіологічного афекту, на що впливає кваліфікація його дій. Зазначає, що в ході судового слідства експерти пояснювали, що при проведенні експертизи аналіз емоційного стану ОСОБА_8 не проводився, оскільки фізіологічний афект не сумісний зі станом алкогольного сп`яніння. Між тим, допитаними судом експертами було зазначено, що при зміні обвинуваченим у суді показань з приводу вживання алкоголю, можуть бути підстави для призначення і можливість проведення повторної експертизи.
Крім того суд, в порушення ч. 4 ст. 95 КПК України, не дав ані якої юридичної оцінки показанням обвинуваченого, свідка ОСОБА_11 про неадекватну та агресивну поведінку потерпілого, який спровокував сварку, також показанням інших свідків про його агресивну поведінку і аморальний спосіб життя.
Вважає не належними доказами, які містяться в протоколах проведення слідчих експериментів з участю обвинуваченого та вказаного свідка, оскільки з першим ця слідча дія проводилася не на місці події, а у службовому кабінеті слідчого. А при проведенні з свідком, «манекен» потерпілого опинився раніше учасників експерименту на місці події.
Зауважує, що судом порушено право обвинуваченого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, хоча у своїх клопотаннях останній звертав увагу на те, що це йому необхідно для подачі апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства, є обґрунтованими. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.
Викладені в апеляційних скаргах доводи про те, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону і неправильно застосований кримінальний закон, є безпідставними.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судовий розгляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, направлений на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження. Викладений у вироку висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.
Так, його вина підтверджується власними показаннями, даними ним на досудовому слідстві при проведенні слідчого експерименту і в судовому засіданні, показаннями вказаними у вироку свідків, матеріалами огляду місця події, даними протоколів інших слідчих дій.
В судовому засіданні обвинувачений не заперечував той факт, що саме від його дій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження від яких настала його смерть.
Суд ретельно перевірив в судовому засіданні доводи ОСОБА_8 та його захисника, аналогічні тим, які викладені в їх апеляційних скаргах про те, що умисне вбивство обвинувачений вчинив у стані сильного душевного хвилювання.
Викладені у вироку мотиви та висновки про визнання цих доводів безпідставними, направленими на пом`якшення покарання за скоєне, колегія суддів розцінює аргументованими, таким , що відповідають матеріалам кримінального провадження.
Мотивуючи висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства свого батька - ОСОБА_9 , суд обґрунтовано взяв до уваги його показання при проведенні слідчого експерименту за участю його захисника, згідно яких, визнаючи свою вину у вбивстві свого батька, він детально розповідав про обставини вчинення кримінального правопорушення після вживання алкогольних напоїв ( т. 1 а.п. 256-250).
В матеріалах кримінального провадження відсутні данні, які б свідчили про отримання цих показань обманним або яким-небудь іншим протиправним способом.
Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається що у ОСОБА_8 не було підстав для виникнення стану сильного душевного хвилювання. Він при проведенні зазначеної слідчої дії у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, достатньо повно, детально розповідав і вказував на обставини вчинення кримінального правопорушення.
Аналогічні показання дав і свідок ОСОБА_10 при проведенні зазначеної слідчої дії, а також в ході судового розгляду.
Оцінюючи вказані докази, суд дав їм належну оцінку, як достовірним, оскільки при їх здобуванні, на думку колегії суддів, не було істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням викладеного, суд, давши даній обставині у вироку відповідну оцінку, правильно обґрунтував свої висновок у вироку його показаннями, даними на досудовому слідстві при проведенні саме цій слідчої дії.
Ці показання обвинуваченого знаходяться в повній відповідності з іншими доказами, які суд дослідив у судовому засіданні. Вони підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вказані свідки показали, що у день вчинення вбивства ОСОБА_9 вони бачили останнього разом зі своїм сином ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння. При цьому свідок ОСОБА_12 показала, що напередодні двох днів, включно по день вбивства, син і батько ОСОБА_15 з ОСОБА_11 знаходились у неї вдома і вживали напої.
Суд також дав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_11 , згідно яких в ході спільного вживання алкогольних напоїв з обвинуваченим і його батьком, між останніми виникла сварка, яка переросла у бійку, в наслідок якої син палкою та цеглиною вбив свого батька.
Крім того, показання обвинуваченого і вказаних свідків знаходяться у повній відповідності з висновками судово-медичних експертиз про механізм, локалізацію і тяжкість заподіяних ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним доказам в їх сукупності та дійшов то обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_9 .
Суд також дав належну оцінку висновку комплексної судово психолого-психиатричної експертизи, згідно якого ОСОБА_8 на час вчинення кримінального правопорушення був психічно здоровим, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в тимчасовому-хворому розладі психічної діяльності, який позбавляє його здібності усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані фізіологічного афекту, в стані вираженого емоційного напруження, яке суттєво вплинуло на його свідомість та діяльність не знаходився. В момент вчинення інкримінованого йому правопорушення знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння , який визначив характер його дій (т.1 а.п. 125-127, 135-136, 148-149, 230-235, т. 2 а.п. 54, 72, 85,).
Враховуючи показання обвинуваченого, вказаних свідків, а також показання допитаних у судовому засіданні експертів, які зазначили про неможливість вчинення обвинуваченим вбивства свого батька у стані сильного душевного хвилювання, внаслідок алкогольного сп`яніння у будь якому ступеню тяжкості, колегія суддів вважає за правильним висновок суду про вчинення ОСОБА_16 умисного вбивства свого батька.
Доводи захисника, наведенні в ході апеляційного розгляду, про порушення прав обвинуваченого на захист при вирішенні питання судом про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, згідно яких у вирішенні цієї окремої процесуальної дії, за його відсутністю, за призначенням суду приймав участь захисник ОСОБА_17 , від послуг якого обвинувачений раніше відмовився, - також є безпідставними. Вказаний захисник був призначений, як зазначено вище, на окрему процесуальну дію, пов`язану з розглядом питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. При цьому, інші питання, пов`язані з дослідженням доказів, судом не розглядалися. Згідно журналу судового розгляду та технічного запису судового процесу, при розгляді цього питання обвинувачений не заперечував проти здійснення саме цієї процесуальної дії за участю вказаного захисника за призначенням за безоплатною правовою допомогою. Більш того, обвинувачений не вніс заперечення на журнал судового засідання.
Не ознайомлення обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження після проголошення вироку є порушенням норми кримінального процесуального закону, але не таким, що тягне за собою скасування вироку, оскільки до початку апеляційного розгляду йому була надана така можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження і він нею скористався.
Отже, апеляційні доводи обвинуваченого, з цього приводу, також є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні зібране достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_8 в умисному вбивстві свого батька ОСОБА_9 . Судом дана належна оцінка зібраним органом досудового слідства доказам в їх сукупності, і зроблений правильний вивід про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України.
Що стосується призначеного покарання ОСОБА_8 , то, на думку колегії суддів, воно є справедливим, відповідним вимогам ст. 65 УК України. Суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, у тому числі віктимну поведінку потерпілого та обставини, що обтяжують покарання і з їх урахуванням призначив покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А;
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Володарського районного суду Донецької області від 5 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України протягом 3-х місяців з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Судді
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4