АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0013339 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утримання двох малолітніх дітей 2004 р.н., та 2012 р.н., працює на посаді менеджера ТОВ «Артхаус-Трейд», раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування
Справа № 11кп/796/1248/2017
Категорія: ч. 2 ст. 345 КК України
Суддя у першій інстанції ОСОБА_10
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , 12.11.2016 року, приблизно о 05:25 год., перебуваючи на перехресті проспекту Валерія Лобановського та вулиці Кіровоградської в місті Києві, в ході оформлення працівниками патрульної поліції матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, після адміністративного затримання працівниками поліції, а саме інспектором роти № 9 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_11 , знаходився у службовому автомобілі «Toyota Prius» екіпажу «0906». В подальшому, при спробі працівниками патрульної поліції, а саме поліцейським роти № 9 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_12 , посадити ОСОБА_8 до службового автомобілю патрульної поліції «Toyota Prius» екіпажу «ФОРТ 0911», державні номерні знаки 1168, останній почав наносити численні удари ногами в область голови та тулуба працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків - ОСОБА_12 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_13 , поліцейському управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_14 , згідно висновку експерта №2852 від 17.11.2016, були заподіяні тілесні ушкодження, які за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Не погодившись з рішенням суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 14.03.2017 стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині визначення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України призначити покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, у решті вирок залишити без змін та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_6 застосував до нього положення ст. 76 КК України, які не діяли на час ухвалення вироку, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, які не передбачені законом, внаслідок чого становище обвинуваченого було незаконно покращено. Зокрема, замість передбаченої в законі заборони виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, ОСОБА_6 заборонено виїзд без погодження з уповноваженим органом тільки на постійне місце проживання.
В доповненнях до апеляційної скарги, які надійшли до апеляційного суду 07.06.2017 року, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_5 просить вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 14.03.2017 стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, зокрема на відсутність журналу судового засідання від 14.03.2017 року та розгляд кримінального провадження без участі потерпілого, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив їх задовольнити в частині скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, доводи захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Доводи апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді даного кримінального провадження підтверджуються матеріалами судового провадження.
Так, в матеріалах судового провадження міститься журнал судового засідання від 14.03.2016 року, згідно якого без участі потерпілого було проведене підготовче судове засідання за результатами якого о 10.42.31 год. суд проголосив ухвалу про призначення судового розгляду (а.с.18).
Як слідує з ухвали підготовчого судового засідання, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 було призначено у відкритому судовому засіданні на 10.40 год. 14 березня 2017 року за участю прокурора, захисника, обвинуваченого (а.с.20).
Відповідно до журналу судового засідання розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 розпочався 14.03.2017 року о 10.22.55 год. та закінчився о 10.42.31 проголошенням ухвали про призначення судового розгляду (а.с. 35-36), а о 10.59.11 суд проголосив вирок (а.с. 37). При цьому в журналі судового засідання відсутні дані про хід судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, кримінальне провадження було здійснене без участі потерпілого, який не був повідомлений про час та місце судового засідання, а в матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання.
Допущені в суді першої інстанції порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки вони передбачені п.п. 5,7 ч.2ст. 412 КПК України, що тягне за собою скасування судового рішення та є підставою, відповідно до вимог ч.1 ст. 415 КПК України, для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Правильними є і доводи апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва в частині неправильного застосування судом закону про кримінальну відповідальність, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, може додатково покласти такий обов`язок, як не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а покладене судом на ОСОБА_6 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не відповідає змісту ст. 76 КК України у діючій на час ухвалення вироку редакції.
Крім цього, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції ухвалено вирок щодо ОСОБА_6 , в той час як обвинувальний акт до суду надійшов щодо ОСОБА_8 . Відповідно до даних паспорту обвинуваченим у даному кримінальному провадженні є саме ОСОБА_8 .
Оскільки судом першої інстанції поряд з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність допущені і істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості виправити допущені судом першої інстанції помилки, які мають бути усунуті під час нового розгляду у суді першої інстанції.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 має бути задоволена в частині скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_15 ОСОБА_3