Справа № 509/1474/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певну дію, -

ВСТАНОВИВ:
27.04.2017 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову прокурора про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певну дію, в обґрунтування якої зазначив, що Прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юрист 2 класу ОСОБА_5 (далі прокурор ОСОБА_5 ), проігнорував чинні рішення суду, зокрема і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14.07.2016 року (провадження №11-сс/785/981/16), та, як наслідок вказаних протиправних дій, умисно прийняв завідомо незаконне рішення, яким 07.04.2017 року безпідставно закрив кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 20.11.2014 року за №0002911.

Так, своєю постановою від 07.04.2017 року, копію якої сторона захисту отримала поштою 14.04.2017 року, прокурор ОСОБА_5 , пославшись на заяву потерпілої ОСОБА_6 від 16.03.2015 року, як правову підставу для прийняття процесуального рішення, закрив назване провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України, тобто з тих же самих підстав, за яких раніше (13.04.2016 року та 16.05.2016 року) вже двічі закривав провадження відносно ОСОБА_4

Доречно відзначити, що обидві «попередні» постанови прокурора ОСОБА_5 суд скасував як незаконні, про що достовірно знав прокурор ОСОБА_5 , так як особисто приймав участь у судових засіданнях за скаргами сторони захисту.

Суттєвим є те, що зміст оскаржуваної постанови повністю ідентичний змісту постанов від 13.04.2016 року та 16.05.2016 року, скасованих судом, за виключенням лише дати прийняття вказаних рішень.

Своєю ухвалою від 27.05.2015 року апеляційний суд Одеської області (провадження №11-сс/785/726/15) встановив і «розтлумачив прокурору», що потерпіла ОСОБА_6 своєю заявою від 16.03.2015 року не відмовлялася від обвинувачення, а лише зазначала про відсутність в неї матеріальних претензій.

Таким чином, прокурор ОСОБА_5 , діючи упереджено й протиправно, свідомо ігноруючи принцип юридичної визначеності (правової певності), з метою покрашення службових показників, прийняв завідомо незаконне рішення, яким 07.04.2017 року закрив кримінальне провадження з тих же самих підстав, що раніше судом було визнано незаконним, чим свідомо порушив права ОСОБА_4

Доречно відзначити, що:

1) Своєю ухвалою від 21.04.2015 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області (справа №509/1352/15-к) скасував як незаконне рішення прокурора від 17.03.2015 року про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

2) Своєю ухвалою від 27.05.2015 року апеляційний суд Одеської області (провадження №11-сс/785/726/15) скасував як незаконне рішення прокурора від 29.04.2015 року про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . При цьому суд, встановив, що у заяві ОСОБА_6 від 16.03.2015 року зазначається та йдеться лише про відсутність у ОСОБА_6 претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 , і не йдеться про її відмову від обвинувачення.

3) Своєю ухвалою від 01.09.2015 року апеляційний суд Одеської області (провадження №11-сс/785/1261/15) скасував як незаконне аналогічне рішення прокурора від 10.07.2015 про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . При цьому суд констатував, що у даному конкретному випадку ОСОБА_6 мала право відмовитися від обвинувачення, а прокурор мав право прийняти цю відмову не пізніше 17.03.2015 року, а тому заява потерпілої від 10.07.2015 року і протокол її додаткового допиту від 10.07.2015 року не мають юридичної сили, оскільки вказані процесуальні дії були проведені поза межами встановленого законом строку досудового слідства.

4)Своєю ухвалою від 04.11.2015 року слідчий суддя Овідіопольського районного сулу Одеської області (справа №509/4619/15-к) скасував як незаконне аналогічне рішення прокурора від 02.10.2015 року про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

5)Своєю ухвалою від 24.02.2016 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області (справа №509/5279/15-к) скасував як незаконне аналогічне рішення прокурора від 13.11.2015 року про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . При цьому слідчий суддя констатував, що у даному конкретному випадку ОСОБА_6 мала права відмовитися від обвинувачення не пізніше 17.03.2015 року. Крім того, слідчий суддя надіслав на адресу прокуратури Одеської області відповідну інформацію з приводу істотного порушення прав людини і основоположних свобод з боку прокурорів відносно ОСОБА_4 , яке триває з 17.03.2015 року.

6) Своєю ухвалою від 05.04.2016 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області (справа №509/816/16-к) скасував як незаконне аналогічне рішення прокурора від 24.02.2016 року про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та надіслав на адресу Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України відповідну інформацію з приводу грубих порушень з боку прокурорів, які мають системний характер.

7) Своєю ухвалою від 12.05.2016 слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області (справа №509/1450/16-к) скасував як незаконне аналогічне рішення прокурора від 13.04.2016 року про закриття на

підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

8) Своєю ухвалою від 14.07.2016 року апеляційний суд Одеської області (провадження №11-сс/785/981/16) скасував як незаконне аналогічне рішення прокурора від 16.05.2016 року про закриття на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Переліченими судовими рішеннями встановлено, що фактична відсутність в матеріалах провадження належно оформленої у визначений законом строк відмови ОСОБА_6 від обвинувачення, виключає можливість закриття кримінального провадження на підстав п.7 ч.1 ст.284 КПК України, що свідчить про свавільний характер дій прокурора ОСОБА_5 , та очевидну незаконність оскаржуваної постанови.

Сторона захисту вважає за можливе ще раз наголосити, що допитати ОСОБА_6 або провести іншу процесуальну дію в рамках кримінального провадження №0002911 вже неможливо, так як строк досудового слідства закінчився ще 17.03.2015 року, а до зазначеної дати ОСОБА_6 , як особа що має статус потерпілої, не відмовилася від обвинувачення, на що неодноразово суд звертав увагу прокурора.

В зв`язку з викладеним він просить:

- скасувати як незаконне рішення прокурора постанову прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юриста 2 класу ОСОБА_5 від 07.04.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20.11.2014 за №0002911;

- визнати протизаконними дії прокурора свавільне ігнорування прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 чинних рішень суду, ухвалених в період до 14.07.2016 року включно за результатами розгляду скарг сторони захисту на постанови прокурорів про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20.11.2014 року за №0002911;

- зобов`язати прокурора припинити дію, яка полягає в умисному ігноруванні прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юриста 2 класу ОСОБА_5 принципу верховенства права (юридичної визначеності), гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950);

- визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод - факт неприйняття прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юристом 2 класу ОСОБА_5 у період з 15.07.2016 року до 06.04.2017 року кінцевого процесуального рішення, передбаченого ч.2 ст.283 КПК України, відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.11.2014 за №0002911;

- у відповідності до приписів ст.ст.7, 9 ч.6 КПК України надіслати на адресу прокуратури Одеської області та Генеральної прокуратури України інформацію з приводу фактів умисного невиконання прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юристом 2 класу ОСОБА_5 чинних рішень суду та свавільного порушення конституційних й конвенційних прав громадянки України ОСОБА_4 .

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просить її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в зв`язку з чим скарга розглядається у його відсутність.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши додані до скарги докази, вважаю скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено, своєю постановою від 07.04.2017 року прокурор Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , пославшись на заяву потерпілої ОСОБА_6 від 16.03.2015 року, як правову підставу для прийняття процесуального рішення, закрив назване провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України, тобто з тих же самих підстав, за яких раніше (13.04.2016 року та 16.05.2016 року) вже двічі закривав провадження відносно ОСОБА_4 .

Ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області та апеляційного суду Одеської області, за результатами розгляду аналогічних скарг, вісім разів вже скасовувались попередні рішення прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що фактична відсутність в матеріалах провадження належно оформленої у визначений законом строк відмови ОСОБА_6 від обвинувачення, виключає можливість закриття кримінального провадження на підстав п.7 ч.1 ст.284 КПК України та те, що допитати ОСОБА_6 або провести іншу процесуальну дію в рамках кримінального провадження №0002911 вже неможливо, так як строк досудового слідства закінчився ще 17.03.2015 року, а до зазначеної дати ОСОБА_6 , як особа що має статус потерпілої, не відмовилася від обвинувачення, на що неодноразово суди звертали увагу прокурора.

Зміст оскаржуваної постанови повністю ідентичний змісту постанов від 13.04.2016 року та 16.05.2016 року, скасованих судом, за виключенням лише дати прийняття вказаних рішень.

З огляду на викладене, вважаю, що прийнята прокурором постанова про закриття кримінального провадження га підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України є незаконною та підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи, що прокурором вже вдев`яте приймається рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, яке вкотре скасовується судом, вважаю, що копію даної ухвали необхідно надіслати на адресу прокуратури Одеської області та Генеральної прокуратури України для належного реагування.

Що стосується інших вимог, вони задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Отже вимоги скаржника виходять за межи компетенції слідчого судді, передбачені ч.2 ст.307 КПК України, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що вимога скаржника про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, задоволена, відповідно до вимог ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 07.04.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20.11.2014 року за № 0002911 за ст.122 ч.1 КК України.

Копію ухвали надіслати на адресу прокуратури Одеської області та Генеральної прокуратури України для належного реагування.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1