03.07.2017 Єдиний унікальний № 371/574/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 71 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засідання, в залі суду угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 30 квітня 2017 року по кримінальному провадженню відомості про яке 09 вересня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000549, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Карапиші Миронівського району Київської області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 08 вересня 2016 року близько 20 години, потерпілий ОСОБА_5 підійшов до будинку по АДРЕСА_1 , який належить його дядькові ОСОБА_4 , та почав стукати у вікно будинку, при цьому розбив скло однієї шибки вікна.

Перебуваючи у веранді вказаного будинку, обвинувачений побачивши, що на дворі домоволодіння знаходиться ОСОБА_5 , та ображає його нецензурними словами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішив нанести останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій умисел, з метою спричинення потерпілому фізичного болю, не маючи умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, обвинувачений ОСОБА_4 взявши лопату, яка перебувала під стіною у приміщенні веранди будинку, наніс її металевою частиною один удар з гори до низу у ділянку задньої частини голови потерпілого ОСОБА_5 , завдавши йому тілесні ушкодження у вигляді перелому правої тім`яної кістки з раною правої тім`яної ділянки голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми необережними, протиправними, винними діями, обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді перелому правої тім`яної кістки з раною правої тім`яної ділянки голови, тобто вчинив злочин передбачений ст. 128 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду кримінального провадження, 30 квітня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000549, яка подана до суду разом із обвинувальним актом і відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Із зазначеної угоди вбачається, що її сторони обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відомості про яке 09 вересня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000549 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення; його правової кваліфікації за ст. 128 Кримінального кодексу України, яка ніким не оспорюється; ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 128 Кримінального кодексу України у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.
В судовому засіданні сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про примирення. Він розуміє, що надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про примирення.
У судовому засіданні потерпілий підтримав угоду про примирення. Він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просить затвердити угоду.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим не заперечував.
З`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного Кримінального кодексу України та КПК України, суд прийшов до наступного.
Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, який відповідно до ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України класифікується як злочин невеликої тяжкості.
Зміст угоди про примирення від 30 квітня 2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , відповідає вимогам, встановленим у ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті Кримінального кодексу України; істотних для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами обвинуваченого та потерпілого.
Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; і обвинувачений, і потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого, що виразилися у заподіянні потерпілому необережного тяжкого тілесного ушкодження, вірно кваліфіковані за ст. 128 Кримінального кодексу України, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим - наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 Кримінального кодексу України, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, особі винного, обставинам, що пом`якшують покарання, зокрема щирому каяттю та активному сприянню у розкритті злочину, відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Відтак суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню на підставі ч. 3 ст. 474 КПК України, а тому обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 100, 314, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475КПК України, суд

З А С У Д И В :
1.Затвердити угоду про примирення від 30 квітнян 2017 року в кримінальному провадженні, відомості про яке 09 вересня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000549, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

2.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

3.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, та потерпілому.

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1