Справа №766/3309/17
н/п 1-кс/766/5329/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2017 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого з ОВС відділу ОДР СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ПП «ТОРСА» (код 40273319) за № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в АТ « Отп банк» (МФО 300528), що знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Жилянська, 43.

Заборонити ПП «ТОРСА» (код 40273319) проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 (українська гривня), який відкритий в АТ « Отп банк» (МФО 300528).

Зобов`язати службових осіб вказаного банку надати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаному рахунку, який належать ПП «ТОРСА» (код 40273319) на момент пред`явлення постанови суду про накладення арешту, а також щомісяця до 30 числа надавати таку інформацію ініціатору винесення подання за адресою: 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, Слідче управління ФР ГУ ДФС у Херсонській області.

Клопотання мотивував тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 09.02.2017 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом створення фіктивних підприємств з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з 2014 по 2016 роки, невстановлені особи, використовуючи завідомо підроблені документи на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою прикриття незаконної діяльності зареєстрували на останнього ряд підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ПП «С.К.С.» (код 39118483), ПП «Гарде Плюс» (код 39012097), ПП «Фабр І К» (код 39464776), ПП «Октавіа-Ультра» (код 40260949), ПП «ТОРСА» (код 40273319), ПП «ЕГМА» (код 40273330), ПП «Орімі-Тейс» (код 39336071), ТОВ «ТК «КАСІОПЕЯ» (код 40090236), ПП «Варрант-М» (код 40412726), ПП «Бартон-Торг» (код 40273350), ПП "Авангар - Стар" (код 39335434) та ТОВ «Глобал Пром Імпорт» (нова назва ТОВ «Ротвел-плюс) (код 40059934).

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 в 2009 році виїхав на постійне місце проживання до Канади. На територію України вказана особа до теперішнього часу не поверталась.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПП «ТОРСА» (код 40273319) з метою ведення діяльності використовувався банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ « Отп банк» (МФО 300528).

Грошові кошти, що знаходяться на вказаних рахунках, є предметом протиправної діяльності вказаної групи осіб щодо сприяння суб`єктам підприємницької діяльності в мінімізації ними податкових зобов`язань, розкраданню державного майна, нажиті злочинним шляхом та можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому визнання їх речовими доказами по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-ІІІ від 07.12.2000 року (із змінами та доповненнями) - «арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом».

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно повернути з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК арешт майна полягає у забороні відчужувати, розпоряджатися чи користуватися майном.

Арешт може бути накладено на:

а) нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права;

б) майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Сторона кримінального провадження в своєму клопотанні надає правову кваліфікацію правопорушення за ст. 205 КК України.

Стаття 205 КК України встановлює відповідальність за дії, які з зовнішнього боку є цілком легальними. При цьому ключовою характеристикою виступає змістовний момент, а саме фіктивність - відсутність у осіб, які стоять за створеним або придбаним суб`єктом підприємництва, справжнього наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, тобто зазначені особи мають на меті приховати свою незаконну діяльність
Під створенням суб`єкта підприємницької діяльності у ст. 205 КК України слід розуміти вчинення дій, результатом яких має стати юридичне заснування нової, раніше не існуючої організації, котра переслідує мету одержання прибутку. До таких дій належать, зокрема, розробка і прийняття установчих документів, оголошення підписки на акції створюваного акціонерного товариства, подання установчих документів до органів, які здійснюють державну реєстрацію суб`єктів підприємництва, власне державна реєстрація юридичної особи, відкриття банківських рахунків, постановка на облік у податкових органах, отримання дозволу на виготовлення штампів і печаток.
До юридичних осіб, головною метою діяльності яких є одержання прибутку, тобто суб`єктів підприємництва, належать: підприємства, засновані на різних формах власності; різноманітні об`єднання підприємств (асоціації, корпорації, консорціуми, концерни тощо); господарські товариства; виробничі кооперативи; колективні сільськогосподарські підприємства; фермерські господарства.
Утворення фіктивних некомерційних юридичних осіб, що має на меті прикриття злочинної діяльності, за наявності для цього підстав повинне розглядатись як готування до відповідного злочину (наприклад, до шахрайства при обтяжуючих обставинах, контрабанди).
Якщо особа фактично створила організацію, яка без державної реєстрації займається виробництвом продукції, наданням послуг або виконанням робіт, ЇЇ дії повинні за наявності для цього підстав кваліфікуватися за ст. 202 КК України.
Ст. 205КК України не охоплює фіктивне підприємництво, яке може прикриватись організаційно-правовою формою індивідуального підприємництва, коли суб`єктом підприємницької діяльності виступає фізична особа, яка діє без створення юридичної особи.
У разі приховання підприємством окремих напрямків своєї реальної фінансово-господарської діяльності з метою ухилення від оподаткування в діях службових осіб такого підприємства вбачаються ознаки не фіктивного підприємництва, а ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів (ст. 212КК України ).
Таким чином, слідчий не зазначив жодної підстави, що грошові кошти на які він просить накласти арешт є предметом кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає що подане клопотання не відповідає вимогам ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим клопотання необхідно повернути за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-171 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого з ОВС відділу ОДР СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1