Провадження №1-кп/639/320/17
Справа №639/2608/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000271 внесене до ЄРДР 12 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого 18 лютого 2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу багатоповерхового б. АДРЕСА_2 , в якому він проживає у кв. АДРЕСА_3 . Саме в той час, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням до належного йому раніше знайомого ОСОБА_5 сараю, розташованого поблизу зазначеного житлового будинку. Надалі ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, безперешкодно проліз через отвір у стіні сараю, проник у приміщення, яке використовував ОСОБА_5 в якості сховища, де помітив поршні та гільзи до поршнів СМД-60, які в той час лежали на підлозі. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 таємно заволодів поршнями СМД-60 у кількості шість штук, вартістю 1526 грн. 16 коп. і гільзами поршнів СМД-60 у кількості шість штук, вартістю 2856 грн. 54 коп. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4382 грн. 70 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Також обвинувачений додав, що в ході досудового слідства показання давав добровільно без будь-якого фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції та інших осіб. Отримані кошти були витрачені на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставиною, що обтяжуює покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи та обтяжуючі покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що 18 лютого 2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки та в зазначений період скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2016 року.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 369, 370, 371, 373, 374, КК України, суд-

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2016 року 6 (шість) місяців позбавлення волі та остаточно призначити до відбуття 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Взяти ОСОБА_4 під варту по набранню вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з фактичного моменту його затримання.

Судові витрати у розмірі 990 грн. стягнути з ОСОБА_4 з перерахування зазначених коштів на р/р за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1