печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого директором ТОВ «Сіндікат МС», має на утриманні дитину інваліда з дитинства 2004 р.н., дитину 2010 р.н, батьків похилого віку 1933, 1941 р.н.,

В С Т А Н О В И В:
старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.11.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002417 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 358 КК України.

Установлено, що генеральний директор ДП «Управління ВОХОР» ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, з метою розтрати грошових коштів цього державного підприємства в особливо великих розмірах, грубо порушуючи вимоги ст. 48 Закону України «Про нафту і газ» та п.п. 4.2.13 п. 4.2 Розділу IV Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності, розділу 7 Статуту ДП «Управління ВОХОР», розділу 2 контракту, достовірно знаючи про заборону здійснення охорони особливо важливих об`єктів суб`єктами охоронної діяльності недержавної форми власності, маючи сили та засоби надання охоронних послуг, у невстановлений слідством час та місці підписав від імені ДП «Управління ВОХОР», складені та роздруковані невстановленою слідством особою, офіційні фінансово-господарські документи: договір про надання послуг систем безпеки від 01.06.2015 № 113/06-01 з ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП» () в особі директора ОСОБА_9 , відповідно до якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника здійснити комплекс заходів з моніторингу охоронних систем безпеки та стану охорони об`єктах, які охороняються Замовником, а Замовник, у свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити послуги Виконавця належним чином; протокол узгодження договірної ціни до договору від 01.06.2015 № 113/06-1 (Додаток № 2) про надання охоронних послуг, відповідно до якого вартість однієї роботи години фахівця 23,00 грн. з ПДВ, вартість одного кілометру пробігу автопатрулю 8,00 грн. з ПДВ, та скріпив печаткою, як генеральний директор ДП «Управління ВОХОР».

У подальшому, ОСОБА_8 , бажаючи довести злочинні наміри до логічного завершення забезпечив подальше незаконне перерахування коштів на виконання договору № 113/06-1 з рахунку ДП «Управління ВОХОР» на рахунок ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП», доручивши забезпечення складання фіктивних актів виконаних робіт та перерахування коштів державного підприємства за цим договором першому заступнику генерального директора ОСОБА_4 , з яким вони заздалегідь домовились про вчинення злочину.

Реалізовуючи спільний злочинний план ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , виконуючи свою частину злочинного плану у період часу з 30.06.2015 по 30.10.2015, з метою створення видимості реального надання послуг охорони державним підприємством, забезпечив складання та друк невстановленою слідством особою, актів виконаних робіт і звіти про виконання послуг за договором № 113/06-1 від 01.06.2015 без фактичного його виконання, які в подальшому надавав для підпису ОСОБА_8 . Отримавши вищезазначені завідомо недостовірні офіційні документи ОСОБА_8 , з метою здійснити розтрату коштів державного підприємства на користь ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП», підписував їх від імені генерального директора ДП «Управління ВОХОР» та особисто скріплював печаткою.

В подальшому, головний бухгалтер ОСОБА_10 виконуючи незаконну вказівку останнього, на підставі складених та виданих завідомо неправдивих офіційних документів у період часу з 17.06.2015 по 22.10.2015, забезпечила перерахування грошових коштів з поточного рахунку ДП «Управління ВОХОР» на поточний рахунок ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП» із зазначенням платежу у вигляді проплати згідно договору №113/06-1 від 01.06.2015 за надання послуг охорони.

31.05.2016 ОСОБА_4 звільнено з посади першого заступника генерального директора наказом виконувача обов`язки генерального директора ДП «Управління ВОХОР» від 31.05.2016 № 283-к.

10.09.2016 ОСОБА_4 наказом № 1/к від 09.09.2016 призначено на посаду директора ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП».

Загальна сума коштів, перерахованих ДП «Управління ВОХОР» на рахунок ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП» становить 3 043 700,00 грн.

За результатами позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Управління ВОХОР» від 12.09.2016 та судово-економічної експертизи від 28.10.2016 № 16219/16-45, встановлено, що в порушення вимог п. 1 та п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, п. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 9 Закон України № 996-XIV, п.п. 6.1 та 6.3 Договору № 113/06-01, ДП «Управління ВОХОР», як Замовник, складено первинні документи (акти) з ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП», як Виконавець, за період з червня 2015 року по березень 2016 року на загальну суму 3 043 700,00 грн. про надання послуг з охорони, які фактично Виконавцем не надавались, що призвело до збитків ДП «Управління ВОХОР» на вказану суму.

Окрім того, за результатами документальних планових та позапланових податкових перевірок № 119/26-15-14-01-03/02072239 від 06.07.2016 та № 119/26-15-14-01-03/02072239 від 20.05.2016 з питань дотримання ДП «Управління ВОХОР» податкового законодавства з 01.01.2013 по 31.12.2015, тобто за час керівництва державним підприємством ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , встановлено порушень податкового законодавства в ході укладання та виконання договорів на загальну суму понад 31 млн. гривень.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив злочини проти власності та у сфері службової діяльності у вигляді розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та службового підроблення, тобто, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, вчинених за наступних обставин.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- позаплановою виїзною ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Управління ВОХОР» від 12.09.2016 та судово-економічної експертизи від 28.10.2016 № 16219/16-45, якими встановлено, що в порушення вимог п. 1 та п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, п. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 9 Закон України № 996-XIV, п.п. 6.1 та 6.3 Договору № 113/06-01, ДП «Управління ВОХОР», як Замовник, складено первинні документи (акти) з ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП», як Виконавець, за період з червня 2015 року по березень 2016 року на загальну суму 3 043 700,00 грн. про надання послуг з охорони, які фактично Виконавцем не надавались, що призвело до збитків ДП «Управління ВОХОР» на вказану суму;

- висновоком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 07.02.2017 № 126/1 відповідно якого підписи у договорі від 01.06.2015 № 113/06-01 та актах виконаних робіт виконані ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відповідно;

- протоколом допиту свідка від 02.09.2016 начальника команди охорони ДП «Управління ВОХОР» ОСОБА_11 , який повідомив що працівники Лесько та Ободзинський здійснювали патрулювання частини газотранспортної магістралі ПАТ «Укртрансгаз» від імені ДП «Управління ВОХОР» на автомобілі, який належить цьому державному підприємству;

- протоколом допиту свідків від 02.09.2016 ОСОБА_12 , від 02.09.2016 ОСОБА_13 (працівники, що неофіційно залучались до роботи охоронників на приватному підприємстві), які повідомили, що ніяких трудових відносити з ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП» не мали, здійснювали охорону частини газотранспортної магістралі ПАТ «Укртрансгаз» від імені ДП «Управління ВОХОР» на автомобілі, який належить цьому державному підприємству;

- протоколом допиту свідка від 30.06.2016 помічника керівника ДП «Управління ВОХОР» ОСОБА_14 , який повідомив, що ним у складі комісії державного підприємства виявлено факт укладання попереднім керівництвом ОСОБА_8 та ОСОБА_4 фіктивних договорів, в тому числі і від 01.06.2015 № 113/06-01;

- протоколом допиту свідка від 19.09.2016 генерального директора ДП «Управління ВОХОР» ОСОБА_15 , який повідомив що для охорони газотранспортної магістралі ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залучались приватні охоронні підприємства, останнім надавались йому для підписання акти виконаних робіт за договором, який фактично не виконувався;

- протоколом допиту свідка від 26.09.2016 виконувача обов`язки генерального директора ДП «Управління ВОХОР» (у період 2015-2016 роки) ОСОБА_16 , який повідомив, що ОСОБА_4 надавались йому для підписання акти виконаних робіт за договором, який фактично не виконувався;

- інформацією ПАТ «Укртрансгаз» від 13.04.2016 № 5712/31 про те, що товариство не надавало згоду ДП «Управління ВОХОР» про залучення субпідрядників до охорони газотранспортної магістралі упродовж 2013-2015 років;

- інформацією ПАТ «Укртрансгаз» від 07.03.2017 № 3026/31 про те, що у період 2015-2016 роки охорона об`єктів газотранспортної системи ПАТ «Укртрансгаз» приватними охоронними підприємствами ТОВ «ВУЛКАН СЕКЬЮРІТІ ГРУП», ТОВ «АЛЬТАВР ГРУПП» та ТОВ «ТВК ВУЛКАН» не здійснювалась;

- інформацією ДП «Управління ВОХОР» від 02.07.2016 № 01-45/05-297 про те, що договір від 01.06.2015 № 113/06-01 фактично не виконано.

07.04.2017 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

Аргументуючи подане клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, з метою недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування, у подальшому, від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків; недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень, та просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою. При цьому, під час визначення розміру застави у кримінальному провадженні прошу урахувати збитки завдані кримінальним правопорушенням, а саме 34 000 000 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні злочину та відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування заявлених ризиків, позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , наявність на його утриманні дитини інваліда з дитинства 2004 р.н., дитини 2010 р.н, батьків похилого віку 1933, 1941 р.н., відсутність об`єктивних даних про те, що, знаходячись на свободі, він буде перешкоджати встановленню істини у справі та виконанню процесуальних рішень, заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зауважили, що стороною обвинувачення в належний спосіб не доведено наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та вказали, що підозрюваний будь-яких перешкод у встановленні істини у даному кримінальному провадженні не чинить. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.11.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002417 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 358 КК України.

07.04.2017 р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину за викладених у клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Отже, посилання сторони захисту на необґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри слідчим суддею до уваги не приймається.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя вважає жодним чином необґрунтованими та недоведеними доводи органу досудового розслідування, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаному ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Слідчим не обґрунтовано та не доведено, що слідчі дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою, сама по собі необхідність вчинення ряду слідчих дій не виправдовує тримання особи під вартою.

Відтак, клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки, протягом розгляду доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків як то: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності; чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, передбачену санкціями статей, що інкримінуються підозрюваному, вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний стан підозрюваного - одружений, міцність соціальних зв`язків має на утриманні дитини інваліда з дитинства 2004 р.н., дитини 2010 р.н, батьків похилого віку 1933, 1941 р.н., постійне місце проживання та роботи в м. Київ, позитивні характеристики підозрюваного за місцем роботи.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді, який зможе запобігти заявленим у кримінальному провадженні ризикам, а саме домашній арешт.

Зважаючи на вищевказані обставини, вирішуючи питання про вид зазначеного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 слід заборонити залишати житло: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

При цьому слідчий суддя виходять з положень ч.3 ст.176 КПК України, відповідно до яких домашній арешт є більш м`яким запобіжним заходом в порівнянні з триманням під вартою.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;

здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого директором ТОВ «Сіндікат МС», має на утриманні дитину інваліда з дитинства 2004 р.н., дитину 2010 р.н, батьків похилого віку 1933, 1941 р.н., запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;

здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст.. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування до 07.06.2017 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

В частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1