НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/640/17
Провадження № 1-кп/0182/332/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0005026, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2016 року стосовно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, із середньою освітою, учень НПЛ 34, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України раніше судимого,

за правовою кваліфікацією за ст. 185 ч.3 КК України

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олексіївка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, працюючого травильником ПАТ «Сентравіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією за ст.185 ч.3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд
В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2016 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , групою осіб, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яка є приватною власністю гр. ОСОБА_6 і де він зберігав належне йому майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, групою осіб ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з території вказаного домоволодіння, викрали 2 металеві труби, довжиною по 3,5 метри кожна, діаметром 80 мм., товщина стінки 3 см., вага кожної труби становить 35 кг., загальна вага 70 кг., вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становила 361,90 грн., які належать ОСОБА_6 . Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріальний збиток на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мають правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачені визнали свою провину і пояснили наступне.

ОСОБА_3 пояснив, що ще в день вони, проходячи повз подвір`я потерпілого помітили металеві труби, які лежали з боку городу. Ввечері вони відпочивали на дискотеці, вживали спиртні напої і захотіли продовжити вечірку у компанії дівчат, які несподівано приїхали у гості, а грошей не було. Тоді вони перелізли через паркан потерпілого позаду будинку, оскільки хата стоїть на краю вулиці і зі сторони городу має паркан у виді «сітки рабиці» і потрапили на територію домоволодіння. У дворі є собака, але вона на ціпку, тому вони знали, що вона їх не вкусить, до того ж вони перебували у стані сп`яніння. Труби лежали майже під хатою і вони, взявши по одній трубі в руки вийшли з двору та здали їх на пункт металобрухту як чорний метал. За що отримали приблизно 300 гривень, які спільно витратили на розваги. Особисто він просить пробачення у потерпілого і просить не позбавляти його волі.

ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення, уточнивши, що коли вони перебували у дворі декілька разів в будинку вмикалося та вимикалося світло. Але вони знали, що потерпілий в той вечір перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому були переконані, що на подвір`я він просто не вийде та навряд чи помітить їх у вікно. Вони просто переступили паркан, оскільки висота сітки приблизно 1,2м. і опинилася у дворі, пройшли до будику, забрали труби і вийшли через хвіртку. Вчинили крадіжку, тому що перебували у стані сп`яніння, знали достовірно, що потерпілий постійно зловживає спиртними напоями та міг не виявити цю крадіжку взагалі. Підтвердив, що територія домоволодіння повністю огороджена парканом в тому числі і город приблизно 12 соток. У дворі є собака, яка прив`язана. Просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що крадіжку труб, які залишилися у нього після заміни водопроводу і знаходилися за будинком, на території подвір`я, він помітив через кілька днів, як зійшов сніг. Того вечора він дійсно чув як гавкала собака, що перебуває на ціпку, кілька разів вмикав світло в будинку, але нікого не бачив, бо у дворі немає світла. Електричне освітлення лише на вулиці. Територія його домоволодіння огороджена парканом, вхід на яку здійснюється через хвіртку, яка також зачиняється. Труби йому повернули під час досудового розслідування співробітники поліції і претензій матеріального характеру до обвинувачених він не має.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не оспорюють допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, і у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинувачених.

Вважаю, що дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають правильну правову кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинувачуваних, про що свідчить те, що під час досудового слідства та в суді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 давали правдиві покази, не намагалися, уникнути відповідальності за вчинене, навіть повідомили, що перебували у стані сп`яніння, коли вчинили крадіжку. Суд, приймає до уваги позитивні характеристики особи кожного з обвинувачених, які вперше притягаються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, враховує, що ОСОБА_3 навчається в професійно-технічному ліцеї, а ОСОБА_4 працює на виробництві. Збитки, завдані потерпілому фактично відшкодовано і він не наполягав на позбавлені волі обвинувачених та не заявляв цивільний позов. З урахуванням викладеного, вважаю, що достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у виді позбавлення волі, з застосування до них ст. 75,76 КК України. Обставин, що обтяжує вину обвинувачуваних не встановлено. Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Керуючись ст..ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 349, 370-376 КПК України , суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити кожному покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробовуванням терміном один рік. Відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджених наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Запобіжний захід стосовно обвинувачених не обрано. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази: 2 металеві труби, які передані під зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя :