Справа № 384/647/16
Провадження № 1-кп/386/33/17
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

23 січня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №0000294 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 04.09.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області по ч.1 ст.263, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений 04.09.2015 року по відбуттю строку покарання,

- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000294 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 години 00 хвилин 24 січня 2017 року.

Клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2016 року, не надійшло.

На підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, продовжують існувати.

Потерпілі, питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишили на розсуд суду.

Обвинувачений на підготовчому судовому засіданні просив за можливості не продовжувати строк тримання під вартою, оскільки хворіє, а медична допомога, яка надається не в повній мірі задовольняє його вимоги щодо лікування, вважав, що не може впливати на потерпілих, оскільки ч.2 ст.125 КК України, не має відношення до суті обвинувачення, перешкод щодо здійснення судового провадження чинити не буде, з потерпілими не ворогує.

Захисник в судовому засіданні не підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , зазначив про відсутність ризиків визначених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений хворіє, потерпілі відмовились від обвинувачень, перешкод у здійсненні досудового розслідування обвинувачений не чинить.

Заслухавши клопотання та доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника який заперечив щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити, виходячи з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст.199 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений, який зазначив про те, що він хворіє та отримує, хоч і не в тій мірі, в якій бажає, медичну допомогу, є повнолітньою людиною, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, схильний до скоєння правопорушень, дружини не має, дітей на утриманні не має, інших утриманців не має, обвинувачується у вчиненні злочину відносно своєї співмешканки, з якою проживав, неодноразово вчиняв злочини за що був засудженим, останній раз 04.09.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Вільшанської ЦРЛ не перебуває.

Також суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, має відношення до розгляду провадження, оскільки згідно обвинувального висновку обвинувачення ОСОБА_7 ставиться як за ч.2 ст.121 КК України, так і за ч.2 ст.125 КК України. ОСОБА_7 маючи дружні відносини з потерпілими, з якими проживає в одній місцевості, може впливати на них.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, більше десяти разів був засудженим.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави у зв`язку з тим, що тримання під вартою обрано у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, тобто з 23 січня 2017 року (з дня постановлення цієї ухвали) по 23 березня 2017 року до 24 години 00 хвилин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000294 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, на 60 днів, тобто з 23 січня 2017 року до 24 години 00 хвилин 23 березня 2017 року.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 23 березня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1