АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1019/2017 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.4ст.187КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09.12.2009 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 04.10.2011 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 14.02.2014 року звільнений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області умовно - достроково від відбування покарання на не відбуту частину покарання -11 місяців 9 днів;
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року, ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_12 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_13 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_14 ) та ч. 2 ст. 185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_15 ), та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 (епізоди за 25.01.2016 стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ); ч. 2 ст. 186 (епізоди за 25.02.2016 стосовно ОСОБА_18 , 17.03.2016 стосовно ОСОБА_10 ) КК України, і призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, до вступу вироку в законну силу, залишено без змін.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою, а саме: з 25.01.2016 до 27.01.2016 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його затримання, тобто 22.04.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з: 25.01.2016 до 27.01.2016; з 22.04.2016 до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо цивільних позовів та речових доказів.
На вказаний вирок, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить змінити вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року, виправдати ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у зв`язку з недоведеністю, його участі у вчиненні даного кримінального правопорушення та пом`якшити призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України. Зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 25.01.2016 до 27.01.2016 та з 22.04.2016 до ухвалення Апеляційним судом м. Києва судового рішення у цьому провадженні.
Крім того, апелянт просить під час апеляційного розгляду допитати обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_10 , та ОСОБА_18 , дослідити протоколи огляду місця події від 18.03.2016 та від 25.02.2016, протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.03.2016 року та від 25.02.2016 року.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що на підтвердження висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України /епізод від 17.03.2016 щодо потерпілої ОСОБА_10 / судом було враховано лише три джерела доказів, зокрема показання потерпілої ОСОБА_10 , протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.03.2016 та протокол огляду місця події від 18.03.2016 року. Разом з тим, вказані докази не містять будь-яких даних, які б вказували на те, що даний злочин вчинив саме ОСОБА_7 .
Також висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України /епізод від 25.02.2016 року/ щодо потерпілого ОСОБА_18 ґрунтується лише на 4 доказав, зокрема, показання свідка ОСОБА_19 , допитаного 21.12.2016 в судовому засіданні, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.02.2016, протокол огляду місця події від 25.02.2016, копія гарантійного талону з Інтернет магазину №1112738 від 23.01.2016. Разом з тим, вказані докази також не містять будь-яких даних, які б вказували на те, що даний злочин вчинив саме ОСОБА_7 .
Крім цього, апелянт зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, судом першої інстанції не в повному обсязі враховані вимоги ч.1 ст.65 КК України, внаслідок чого така міра покарання застосована до ОСОБА_7 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та обставинам, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Також не було враховано судом, що викрадене майно, сума якого становить 4090 грн., повернуто потерпілим.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року скасувати в частині призначеного покарання за ч.2 ст. 185 КК України / епізоди за 25.01.2016 стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 /, ч.2 ст. 186 КК України /епізоди за 25.02.2016 відносно ОСОБА_18 , 17.03.2016 відносно ОСОБА_10 /. Ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 5 років, за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавленні волі строком на 6 років, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити з урахуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, /епізод стосовно ОСОБА_12 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_13 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_14 / та ч.2 ст. 185 КК України / епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_15 / надано докази на вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які були безпосередньо дослідженні в судовому засіданні. При цьому, у вироку суд, виправдовуючи ОСОБА_7 зазначив, що відповідно до положень ст.ст. 85,86,87 КПК України визнає недопустимими докази, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, 26.04.2016 та 04.05.2016; протокол проведення слідчого експерименту від 27.04.2016 з додатками, копію висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016 , протокол огляду місця події від 22.04.2016, оскільки дані докази отримані з порушення порядку, встановленим КПК України. Однак, суд порушив вимоги, ч.6 ст.22 КПК України. Так, суд відкинув як доказ показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які під час огляду місця події 22.04.2016 року виступали понятими та не взяв до уваги протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколи огляду місця подій.
Таким чином, незважаючи на наявність численних доказів/протоколів слідчих дій, покази свідків/, суд чомусь беззаперечно приймає показання обвинуваченого в судовому засіданні і належним чином не з`ясовує причини зміни цих показань, і не дає можливості зробити це прокурору, та необґрунтовано відкидає усі інші докази.
Відкидаючи докази, суд не визнав ці докази неналежними чи недопустимим, суд не встановив факту допущення порушень кримінального процесуального закону під час зібрання цих доказів.
За таких обставин, апелянт вказує, що суд допустив суттєві суперечності в оцінці доказів, допустив поверхневу оцінку доказів, безпідставно відкинув докази, що в свою чергу суттєво вплинуло на прийняття рішення.
Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 та просив її задовольнити, при цьому заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити апеляційну скаргу захисника, потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, провівши частковий судовий розгляд, судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційних скарг та матеріалів кримінального провадження, вирок суду першої інстанції зазначеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 24.01.2016 у невстановлений слідством час зустрівся з ОСОБА_22 , з яким у невстановленому місці та обставинах, домовились про скоєння крадіжок чужого майна з автомобілів громадян, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення, чим вступили між собою в попередню змову.
Після цього, ОСОБА_7 25.01.2016 разом із ОСОБА_22 , реалізуючи свій злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, проходячи біля будинку № 5 по бул. Кольцова в м. Києві, побачили автомобіль «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 , з якого вирішили таємно викрасти чуже майно.
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_7 25.01.2016 у невстановлений слідством час, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, розбив скло автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_22 проник всередину даного автомобіля. В цей час ОСОБА_7 залишився спостерігати біля вказаного автомобіля, щоб в разі появи перехожих громадян чи працівників поліції попередити ОСОБА_22 та зникнути з місця вчинення злочину. Проникнувши в салон вказаного автомобіля ОСОБА_22 повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_23 , а саме: відеореєстратор китайського виробництва, вартістю 300 грн; редуктор на автомобільну газову установку, вартістю 200 грн.; автономну автомобільну попільничку, вартістю 100 грн; USB шнур, вартістю 100 грн. та речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності (ключі від дачі; пакет документів на прізвище ОСОБА_16 ; автомобільну підставку для напоїв; килимок для мобільного телефону чорного кольору), а всього майна на загальну суму 700 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_7 разом із ОСОБА_22 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 25.01.2016, діючи погоджено за попередньою домовленістю з ОСОБА_22 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, проходячи біля будинку №3 по бул. Кольцова в м. Києві, побачили автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_17 , з якого вирішили викрасти майно.
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_22 25.01.2016, у невстановлений слідством час, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, розбив скло автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , і разом з ОСОБА_7 проникли всередину вищевказаного автомобіля, звідки, діючи погоджено між собою, повторно, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: пластиковий ящик червоного кольору, вартістю 50 грн; покривало синього кольору, вартістю 50 грн.; лійку для бензину, вартістю 50 грн.; омивач для скла «Shell», об`ємом 4 л., вартістю 100 грн.; автомобільне масло «Мobill ATF 220», об`ємом 1 літр, вартістю 200 грн.; автомобільне масло «ELF 10W», об`ємом 1 л., вартістю 150 грн; ремінь ГРМ, вартістю 100 грн.; знак аварійної зупинки, вартістю 150 грн.; двірники для очистки скла в автомобілі, в кількості дві штуки, загальною вартістю 200 грн.; щітку для очистки снігу оранжевого кольору, вартістю 150 грн.; автомобільну свічку, вартістю 100 грн., а всього майна на загальну суму 1300 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_7 разом із ОСОБА_22 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 25.01.2016, діючи погоджено за попередньою домовленістю з ОСОБА_22 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, проходячи біля будинку № 1 по вул. В. Кільцева дорога в м. Києві, побачили автомобіль «Chevrolet Cruze», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , з якого вирішили викрасти майно.
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_7 , 25.01.2016 у невстановлений слідством час, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, розбив скло автомобіля «Chevrolet Cruze», державний номерний знак НОМЕР_3 , а ОСОБА_22 проник всередину вищевказаного автомобіля. В цей час ОСОБА_7 залишився спостерігати біля вказаного автомобіля, щоб в разі появи перехожих громадян чи працівників поліції попередити ОСОБА_22 та зникнути з місця вчинення злочину.
Проникнувши в салон вказаного автомобіля, ОСОБА_22 разом із ОСОБА_7 повторно, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: розкладний ніж, вартістю 100 грн.; візитницю чорного кольору, вартістю 50 грн.; флягу з візерунками крокодилової шкіри, вартістю 100 грн.; папку з написом «Хонда» чорного кольору, вартістю 100 грн.; ліхтар червоного кольору, вартістю 100 грн.; відеореєстратор «Gazer» S514, вартістю 1500 грн.; набір викруток, вартістю 100 грн.; вологі серветки, упаковка 60 шт., ціною 10 грн.; USB шнур, вартістю 30 грн., а також речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності (паперовий конверт з квитанціями на прізвище ОСОБА_11 ; портмоне-візитницю з візерунками леопардової шкіри, всередині якої знаходились дисконтні картки та картки на скидки до різних торгових магазинів; блокнот сірого кольору; автомобільну зарядку для мобільного телефону чорного кольору), а всього майна на загальну суму 2090 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_22 разом із ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2090 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 06.02.2016 приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в салоні автомобіля під керуванням невстановленої слідством особи, знаходячись поряд з будинком № 9 по вул. Відпочинку в м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_12 , яка рухалась по тротуару та тримала в руках поліетиленовий пакет. Побачивши вказаний пакет, ОСОБА_7 вирішив повторно відкрито ним заволодіти, при цьому не повідомляючи про свої наміри невстановленій слідством особі, яку попросив зупинити автомобіль біля вказаної громадянки, нібито йому в останньої необхідно забрати свої речі. Реалізуючи свій злочинний умисел, коли невстановлена слідством особа зупинила автомобіль біля ОСОБА_12 , ОСОБА_7 приблизно об 11 год. 30 хв., продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав, вирвавши з руки останньої поліетиленовий пакет, який не має для потерпілої матеріальної цінності та в якому знаходились: мобільний телефон «Самсунг», вартістю 560 грн., в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 20 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн; продукти харчування для домашнього приготування (салат, суп, фрукти та інше), які не представляють для ОСОБА_12 матеріальної цінності, та документи, а саме: паспорт громадянки України на прізвище ОСОБА_12 ; ідентифікаційний код на прізвище останньої; виписки та довідка з лікарні «Феофанія» ім. Шалімова; пакет договорів «Київенерго»; рецепти на медикаменти; комплект спідньої чоловічої білизни сірого кольору; пара шкарпеток сірого кольору; футболка світло-зеленого кольору, а всього майна на загальну суму 590 грн. Після цього, з викраденим чужим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_7 25.02.2016 приблизно о 18 год. 55 хв., знаходячись по пр. Л.Курбаса, 19-А в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_18 , який тримав в руках мобільний телефон «iPhone 6» та який він вирішив повторно відкрито викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 25.02.2016 приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись по АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_18 та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав, вирвавши з руки останнього мобільний телефон «іPhone 6» білого кольору, вартістю 18167 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 40 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн., з силіконовим чохлом, вартістю 200 грн. та захисною плівкою на екран, вартістю 200 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 18 617 грн. З викраденим чужим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядитись ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_7 17.03.2016 приблизно о 20 год. 25 хв., знаходячись біля будинку № 10 по вул. Семашка в м. Києві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка розмовляла по мобільному телефоні «Самсунг» GT НОМЕР_4 . Побачивши вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 вирішив відкрито його викрасти у ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 цього ж дня приблизно о 20 год. 30 хв. пішов за ОСОБА_10 , яка прослідувала до під`їзду № 3 вказаного будинку та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, знаходячись на сходинковому майданчику між 3-м та 4-м поверхами, відкрито викрав, вирвавши з руки останньої, мобільний телефон «Самсунг» GT НОМЕР_4 , вартістю 3500 грн., в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 20 грн, та сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 30 грн, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 30 грн, та картка пам`яті, об`ємом 3 Гб, вартістю 150 грн, а всього майна на загальну суму 3755 грн. З викраденим у ОСОБА_10 чужим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним на свій власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_7 07.04.2016 приблизно о 02 год. 20 хв., знаходячись поряд з будинком № 21 по вул. Чорнобильській в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_13 ,, який знаходився біля торгового кіоску, розташованого на зупинці громадського транспорту біля вищевказаного будинку, сумка якого стояла на лавочці біля кіоску. Побачивши вказану сумку ОСОБА_7 вирішив повторно відкрито її викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 07.04.2016, приблизно о 02 год. 30 хв., підійшов до ОСОБА_13 та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав сумку вартістю 1000 грн., в якій знаходились наступні речі, а саме: мобільний телефон «НТС» Віндовс 8с, вартістю 1500 грн., який знаходився в силікованому чохлі, вартістю 300 грн, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 50 грн., та картка пам`яті, об`ємом 4 Гб, вартістю 100 грн.; шкіряне портмоне чорного кольору, вартістю 2500 грн., в якому знаходились гроші в сумі 400 грн., номіналом по 200 грн. та речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності (блокнот темно коричневого кольору, дві зв`язки ключів в кількості 4 шт.; паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_13 ), а всього майна на загальну суму 2375 грн. З викраденим у ОСОБА_13 чужим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на свій власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_7 15.04.2016 приблизно об 11 год. 25 хв., знаходячись поряд з будинком № 49 по вул. Ф. Пушиної в м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_14 , яка рухалась по тротуару та тримала в руках сумку. Побачивши вказану сумку ОСОБА_7 вирішив повторно відкрито її викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 15.04.2016 приблизно об 11 год. 30 хв. підійшов до ОСОБА_14 та, продовжуючи свої злочинні наміри, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав, вирвавши з руки останньої, сумку темного кольору, вартістю 200 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung», вартістю 100 грн., в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої грошей не було; гаманець чорного кольору, вартістю 200 грн., в якому знаходились гроші в сумі 3 грн., та речі, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності (паспорт громадянки України та ідентифікаційний код на прізвище ОСОБА_14 ; зв`язка ключів в кількості 7 штук; пластикова картка банку «Аваль», на рахунку якої були гроші в сумі 1000 грн.; косметичка, гребінець жовтого кольору та направлення для проходження аналізів в медичній клініці «Сінево»), а всього майна на загальну суму 1528 грн. З викраденим у ОСОБА_14 чужим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на свій власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_7 22.04.2016 приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 576, яке рухалось по вул. Кільцева дорога в м. Києві, помітив раніше незнайомого ОСОБА_15 , мобільним телефон якого вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 22.04.2016 приблизно о 09 год. 10 хв. наблизився до ОСОБА_15 , який мав при собі мобільний телефон в правій кишені своїх брюк, та став поряд з останнім. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, непомітно повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_15 а саме: мобільний телефон «Samsung» GI 8262, вартість якого згідно із висновком спеціаліста ПП «Юридична контора Малецького» щодо вартості даного майна, становить 1100 грн., в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн., на рахунку якої грошей не було, та сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 100 грн., та картка пам`яті, об`ємом 1 Гб, вартістю 100 грн., а всього майна на загальну суму 1350 грн. З викраденим у ОСОБА_15 чужим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на свій власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, та відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинене повторно.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Як вбачається з вироку, свої висновки щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 /епізоди стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 /, ч.2 ст. 186 /епізод стосовно ОСОБА_18 , ОСОБА_10 / КК України, суд першої інстанції обґрунтував на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду та які суд оцінив у відповідності до вимог, передбачених ст.94 КПК України.
На підтвердження встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень, обґрунтовано послався на послідовні показання потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , яка також була допитана і судом апеляційної інстанції, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 .
Крім того в основу обвинувального вироку в частині вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, покладено не тільки показання потерпілих, свідків, а й інші дані, які містять матеріали кримінального провадження і які були досліджені судом першої інстанції під час судового засідання, з наданням їм правової оцінки.
Зокрема:
- копія гарантійного талону з інтернет магазину «Stylus» № 112738 та товарним чеком до нього від 23.01.2016, згідно з яким вартість телефону «Apple iPhone» 6 64 GB Silver становить 18167 грн.;
- протокол огляду місця події від 18.03.2016, згідно з яким огляд почато о 00 год. 10 хв. та закінчено о 00 год. 30 хв., проведено за участю потерпілої ОСОБА_10 . Об`єктом огляду є міжсходовий майданчик, що розташований між 3-м та 4-м поверхом під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_4 , вхід до вказаного під`їзду здійснюється через металеві двері з електронним замком (домофоном), міжсходовий майданчик освітлюється штучним освітленням, де перебуває ОСОБА_10
- копія протоколу огляду предметів та фототаблиці до нього від 22.02.2016, згідно з яким огляд розпочато о 08 год. 20 хв. та закінчено о 08 год. 40 хв., проводився в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.02.2016, згідно з яким о/у СКР 2-го ВП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_27 о 20 год. 00 хв. прийняв заяву від ОСОБА_18 , який повідомив, що 25.02.2016 приблизно о 19 год. 00 хв. за адресою: пр. Л. Курбаса, 19-А в м. Києві невідома особа відкрито заволоділа його мобільним телефоном;
- протоколом огляду місця події від 25.02.2016, проведеного слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_28 в період часу з 20 год. 20 хв. по 21 год. 00 хв. в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_18 , та об`єктом огляду якого є асфальтована ділянка пішохідної доріжки, яка знаходиться вздовж пр. Л. Курбаса в м. Києві;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2016 та ілюстрованою таблицею до нього, проведеного слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_29 , згідно з яким процесуальну дію розпочато о 12 год. 20 хв. та закінчено о 15 год. 30 хв. в присутності понятих, за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який на місцевості показав місце вчинення ним разом з ОСОБА_22 крадіжок з автомобілів «Chevrolet Lacetti», «Renault Kangoo», «Chevrolet Cruze», та вказав місце, де знаходилася частина викраденого майна;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.03.2016, згідно з яким т.в.о. о/у СКП 1-го відділу поліції Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_30 о 23 год. 40 хв. прийняв заяву від ОСОБА_10 , яка повідомила, що 17.03.2016 приблизно о 20 год. 00 хв. в 3-му під`їзді будинку АДРЕСА_4 , невідома особа шляхом ривка відкрито заволоділа мобільним телефоном «Samsung».
Таким чином, вказані докази судом першої інстанції обґрунтовано визнано належними, допустимими і достовірними, встановлено винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 /епізоди стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 /, ч.2 ст. 186 /епізод стосовно ОСОБА_18 , ОСОБА_10 / КК України, а відтак доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в частині того, що суд першої інстанції незаконно визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 186 КК України щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , є безпідставними.
Крім того, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду, в частині виправдування ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 /епізод стосовно ОСОБА_15 /, ч.2 ст. 186 /епізоди стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 / КК України, фактичним обставинам справи, та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
Виправдовуючи ОСОБА_7 у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.185/епізод стосовно ОСОБА_15 /, ч.2 ст.186 /епізоди стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 / КК України, суд першої інстанції виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 вчинено вказані кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Висновки суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 /епізод стосовно ОСОБА_15 /, ч.2 ст. 186 /епізоди стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) КК України, ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та підтверджуються безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Як убачається з матеріалів судового провадження, судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку були дослідженні надані стороною обвинувачення докази, зокрема показання допитаних судом першої інстанції потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ..
Також судом першої інстанції належно проаналізовано докази надані стороною обвинувачення, а саме:
- протокол огляду місця події від 22.04.2016, схему та фототаблицю до даного протоколу, відповідно до яких огляд почато об 11 год. 50 хв. та закінчено о 12 год. 20 хв., проводився за участю понятих, спеціаліста;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, відповідно до якого впізнання почато о 17 год. 10 хв. та закінчено о 17 год. 40 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих.;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2016, відповідно до якого впізнання почато о 14 год. 30 хв. та закінчено о 14 год. 50 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих;
- протокол огляду місця події від 13.04.2016 та план-схему, відповідно до якого огляд почато о 08 год. 30 хв. та закінчено о 08 год. 47 хв. Об`єктом огляду є територія земельної ділянки розміром 10х10 м, територія КМКЛ № 4, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку. Будь-яких слідів чи камер відеоспостереження не виявлено;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, відповідно до якого впізнання почато о 14 год. 30 хв. та закінчено о 14 год. 50 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих, за участю потерпілої ОСОБА_10 , яка на фото під № 4 впізнала особу, яка відкрито викрала у неї майно;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2016, відповідно до якого впізнання почато о 08 год. 20 хв. та закінчено о 08 год. 55 хв. Дана слідча дія проводилася у присутності двох понятих, за участю потерпілої ОСОБА_14 , яка на фото під № 4 впізнала особу, яка відкрито викрала у неї майно);
- протокол проведення слідчого експерименту від 27.04.2016, фототаблицю та відеоматеріал до нього, відповідно до яких слідчий експеримент розпочато о 12 год. 50 хв. та закінчено о 13 год. в присутності понятих, за участю ОСОБА_7 ;
- копію висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2016, згідно з яким о/у СКР 1-го ВП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_31 прийняв заяву від ОСОБА_32 , яка повідомила, що 15.04.2016 об 11 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 49, невідома особа шляхом ривка відкрито заволоділа шкіряною сумкою, в якій знаходилися документи та мобільний телефон «Samsung» червоного кольору
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.04.2016, згідно з яким ст. о/у ВКР Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_33 о 04 год. 00 хв. прийняв заяву від ОСОБА_13 , який повідомив, що 07.04.2016 приблизно о 02 год. 50 хв. за адресою: вул. Чорнобильська, 21 в м. Києві невідома особа відкрито заволоділа сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 700 грн., паспорт громадянина України та мобільний телефон «HTC»;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.04.2016, згідно з яким ст. о/у СКП 2-го ВП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_34 о 12 год. 05 хв. прийняв заяву від ОСОБА_12 , яка повідомила, що 06.02.2016 приблизно об 11 год. 10 хв. за адресою: вул. Відпочинку в м. Києві невідома особа відкрито заволоділа пакетом з документами, комплектом білизни та мобільним телефоном «Samsung» (т. 2 а.п. 150);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.04.2016, згідно з яким слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_35 о 09 год. 20 хв. прийняв заяву від ОСОБА_15 , який повідомив, що 22.04.2016 приблизно о 09 год. 10 хв. двоє невідомих осіб, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №576, яке рухалося по вул. Кільцева дорога, неподалік зупинки громадського транспорту «Вольгемут» в м. Києві, таємно викрали з кишені його джинсів мобільний телефон марки «Samsung»;
- протоколом огляду місця події від 22.04.2016, проведеного слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_36 , в період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв., в присутності понятих, за участю спеціаліста.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 7, частин 1, 2, 4 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, протокол про проведення слідчого експерименту від 27.04.2016 з додатками, не містить чітких відомостей про час проведення слідчого експерименту (його закінчення), в описовій частині не міститься час призупинення та продовження слідчого експерименту, не чітко зазначено обставини подій тощо, а з дослідженого судом першої інстанції відеозапису даного слідчого експерименту чітко вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 не може вказати на адреси, де він вчиняв кримінальні правопорушення.
Також судом першої інстанції достовірно встановлено, а стороною обвинувачення не спростовано те, що під час огляду місця події від 22.04.2016, мобільний телефон вилучався у потерпілого ОСОБА_15 , а не у обвинуваченого ОСОБА_7 , що також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . При цьому, лише з показань ОСОБА_15 відомо про те, що саме ОСОБА_7 вчинив стосовно нього кримінальне правопорушення.
Копія висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016, судом не взято до уваги, оскільки для проведення дослідження замовником було надано лише копію постанови, сам об`єкт оцінки, не надавався.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування та судового розгляду не було встановлено розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням відповідно до норм КПК України.

Протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, 26.04.2016 та 04.05.2016, судом першої інстанції не взяті до уваги та відкинуті як докази, оскільки вони проведені з порушенням, вимог кримінально процесуального закону, а саме вимог ст.228 КПК України.
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до положень ст.ст. 85, 86, 87 КПК України визнав недопустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2016, 26.04.2016 та 04.05.2016; протокол проведення слідчого експерименту від 27.04.2016 з додатками, копію висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 11.05.2016, протокол огляду місця події від 22.04.2016, оскільки дані докази отримані з порушенням порядку, встановленим ст. ст. 104, 242 КПК України та як наслідок суд не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які під час проведення огляду місця події від 22.04.2016 виступали в якості понятих.

Крім того, відповідно до досліджених показань, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не змогли вказати на обвинуваченого ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила стосовно них кримінальні правопорушення, а безпосередньо допитати потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_13 суду першої інстанції не виявилося можливим, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останні у судові засідання, не прибули та більш того, прокурор в своїй апеляційній скарзі не клопотав перед судом апеляційної інстанції про їх допит.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 /епізоди стосовно ОСОБА_15 /, ч.2 ст. 186 /епізоди стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 / КК України.

Також колегія суддів вважає твердження апеляційної скарги прокурора про те, що відкидаючи докази, суд не визнав ці докази неналежними чи недопустимими, безпідставними.
Так, суд першої інстанції чітко вказав, що письмові докази надані стороною обвинувачення, які на думку прокурора, підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 /епізод стосовно ОСОБА_15 /, ч.2 ст. 186 /епізоди стосовно ОСОБА_37 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 / КК України, отримані з порушенням вимог КПК України та з зазначенням вказаних норм, а відтак є недопустимими доказами, у розумінні ст. 86 КПК України, та показання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , суд визнав, як неналежними доказами, оскільки їх показання прямо чи не прямо не підтверджують, що відносно них ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання, ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 /епізоди стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 / ч.2 ст. 186 / ОСОБА_18 , ОСОБА_10 / КК України та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів виходить із того, що у відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Покарання обвинуваченому за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів, призначено відповідно до вищезазначених вимог.
Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст.65 КК України, врахував характер та ступінь скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, у відповідності до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, не одружений. Не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Тобто, вирішуючи питання про те, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, врахував всі ті обставини, які повинні бути враховані ним при вирішенні цього питання і прийшов до правильного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та без застосування положень ст. 75 КК України, що на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим і погоджується колегія суддів.
Також колегія суддів враховує думку потерпілої ОСОБА_10 , щодо застосування до ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, та кількість вчинених ОСОБА_7 кримінально караних діянь, які останнім вчинені через короткі проміжки часу, та будучи особою, яка вже відбувала покарання в умовах ізоляції від суспільства, вчиняв ряд середньої тяжкості та тяжкі кримінальні правопорушення.
У зв`язку з викладеним вище, колегія суддів вважає, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року, постановлений стосовно ОСОБА_7 , є законним та обґрунтованим, а відтак апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 (епізоди за 06.02.2016 стосовно ОСОБА_12 , 07.04.2016 стосовно ОСОБА_13 , 15.04.2016 стосовно ОСОБА_14 ) та ч. 2 ст.185 КК України (епізод за 22.04.2016 стосовно ОСОБА_15 ), та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень та визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 (епізоди за 25.01.2016 стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ); ч. 2 ст. 186 (епізоди за 25.02.2016 стосовно ОСОБА_18 , 17.03.2016 стосовно ОСОБА_10 ) КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4