Справа № 182/2972/16-к
Провадження № 1-кп/0182/104/2017
У Х В А Л А
Іменем України
04.07.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь матеріали кримінального провадження №0001764 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001764 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як за думкою прокурора існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, може продовжити скоювати злочини, може вчинити тиск на потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання і просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 .

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого та вважає, що ризики, зазначені прокурор минули.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Суд вважає, що існують обгрунтовані ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків. З огляду на назване суд вважає, що стосовно обвинуваченого повинен бути обраний запобіжний захід.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України знаходиться в провадженні суду з червня 2016р. і за цей час в судових засіданнях допитана лише одна потерпіла з трьох і ні одного свідка. Прокурором, в порушення статті 23 КПК України, не забезпечена явка свідків обвинувачення та не надано доказів на підтвердження поважності причини неявки свідків

Також суд, при вирішенні клопотання обвинуваченого, враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: тримання ОСОБА_5 під вартою протягом року, наявність постійного місця проживання, наявність родичів сестри ОСОБА_6 , яка може забезпечити обвинуваченого матеріально, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченого від судового слідства, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 331, 336 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-заборонити залишати своє фактичне місце мешкання за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово.

-за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_5 - до 03.09.2017 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському міському відділу міліції (з обслуговування м.Нікополь та Нікопольського району) за місцем проживання обвинуваченого.

Нікопольському міському відділу міліції (з обслуговування м.Нікополь та Нікопольського району) негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає

.

Суддя: ОСОБА_1