Провадження № 1-кс/344/5046/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_7 , будучи упродовж 2012-2014 років директором товариства з обмеженою відповідальністю "Карат Італ", умисно ухилилась від сплати 4 283 763 грн. податку на прибуток підприємств, що становить особливо великий розмір, шляхом безпідставного завищення витрат товариства, пов`язаних із придбанням шкірсировини у фіктивних суб`єктів господарювання.

З огляду на викладене, 23.12.2016р. стосовно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Матеріалами кримінального провадження зазначено, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна, запобігання можливості приховування, передачі та відчуження майна тобто можливості розпоряджатись підозрюваною ОСОБА_7 нерухомим майном, є підстави для накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути подане слідчим клопотання про арешт майна без повідомлення його власника.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 23.12.2016р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та інформації з Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо суб`єкта підозрювана ОСОБА_7 є власником нерухомого майна земельної ділянки кадастровий №:05:013:0031, загальною площею 0,1 га, земельної ділянки кадастровий №:05:013:0034, загальною площею 0,0523 га та житлового будинку площею 102 м2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що земельна ділянка кадастровий №:05:013:0031, загальною площею 0,1 га, земельна ділянка кадастровий №:05:013:0034, загальною площею 0,0523 га та житловий будинок площею 102 м2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 може бути конфісковані у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, запобігання можливості приховування, передачі та відчуження майна, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- земельну ділянку кадастровий №:05:013:0031, загальною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1

-земельну ділянку кадастровий №:05:013:0034, загальною площею 0,0523 га, за адресою: АДРЕСА_1

- домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатися такими.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1