Ухвала
іменем україни

14 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
особи, щодо якої закрите
кримінальне провадження ОСОБА_8 ,
переглянула в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 .

Вироком Вінницького міськогосуду Вінницької області від 21 березня 2016 року,
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лука-Мелешківська Вінницької області, громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 368 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з викладацькою діяльністю на строк 3 роки та зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 300 грн.

Відповідно до наказу виконувача обов`язків ректора Вінницького національного аграрного університету України ОСОБА_9 № 362-к від 27.06.2014 року, ОСОБА_8 являлась службовою особою та перебувала на посаді доцента кафедри менеджменту зовнішньоекономічної діяльності, готельно-ресторанної справи та туризму факультету менеджменту вище зазначеного університету. Відповідно до п. :.4., 3.5, 3.6 Посадової інструкції від 08.04.2014 року ОСОБА_8 була наділена правами здійснювати оперативне керівництво навчально-допоміжним персоналом кафедри, здійснювати керівництво підготовкою бакалаврів, спеціалістів, магістрів та здійснювати керівництво науковою роботою бакалаврів та магістрів", а також, відповідно до Положення про оцінювання знань студентів у Вінницькому національному аграрному університеті мала право приймати заліки, іспити та захист курсових робіт у студентів університету.
21 січня 2015 року ОСОБА_8 , будучи наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержала від студента 5 курсу Вінницького національного аграрного університету ОСОБА_10 неправомірну вигоду у сумі 500 гривень за захист останнім курсової роботи та здачу іспиту з предмету менеджмент зовнішньоекономічної діяльності за наступних обставин.

Так, 20 січня 2015 року, близько 16:00 години, ОСОБА_8 перебувала в приміщенні кафедри менеджменту зовнішньоекономічної діяльності, готельно-ресторанної справи та туризму факультету менеджменту Вінницького національного аграрного університету, розташованого за адресою: м. Вінниця вул. Пирогова, 3. Діючи у власних інтересах, використовуючи підлеглого їй співробітника - лаборанта кафедри менеджменту зовнішньоекономічної діяльності ОСОБА_11 , будучи ознайомленою з наказом ректора ВНАУ № 300 від 12.11.2012 р. про заборону прийняття внесків та будь-яких зборів від студентів під виглядом формування кафедральних чи факультетських благодійних фондів, ОСОБА_8 зобов`язала ОСОБА_10 написати заяву про надання благодійної допомоги на розвиток кафедри менеджменту зовнішньоекономічної діяльності, зміст якої надиктує йому ОСОБА_11 , та передати останній кошти у сумі 500 гривень.
20 січня 2015 року ОСОБА_10 , діючи відповідно до незаконних вимог ОСОБА_8 , написав ОСОБА_11 заяву на ім`я завідувача кафедри менеджменту зовнішньоекономічної діяльності про наче б то передачу коштів на благодійний розвиток кафедри. 21 січня 2015 року близько 11:00 години ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщені ВНАУ, передав ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_8 , грошові кошти у сумі 500 гривень, а саме: дві купюри номіналом по двісті гривень кожна серії ЄВ 1631771, ЄБ 3971 130 та одну купюру номіналом сто гривень серії ЕА 4667030 за захист останнім курсової роботи та здачу іспиту з предмету менеджмент зовнішньоекономічної діяльності.
Після цього ОСОБА_8 , переконавшись у тому, що ОСОБА_10 передав зазначені нею кошти ОСОБА_11 , користуючись наданими їй повноваженнями, як викладачу лекційних занять з дисципліни менеджмент зовнішньоекономічної діяльності, не проводивши ніякого екзамену та не приймаючи захисту курсової роботи, поставила ОСОБА_10 відмітку у заліковій книжці та заліково-екзаменаційних відомостях № 204133 та № 204134 про захист курсової роботи та здачу іспиту з описаного предмету. Такими своїми діями ОСОБА_8 порушила вимоги Положення про оцінювання знань студентів у Вінницькому національному аграрному університеті та Положення про кредитно-модульну систему організації навчального процесу у Вінницькому національному аграрному університеті.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року зазначений вирок скасовано і на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд безпідставно визнав недопустимими докази, надані органом досудового слідства та мотивував своє рішення доказами, які не досліджував безпосередньо під час апеляційного перегляду. Стверджує, що апеляційний суд взяв до уваги тільки пояснення ОСОБА_8 і надав протилежну оцінку показам свідка ОСОБА_10 без безпосереднього його допиту. Вважає, що суд прийняв невмотивоване рішення про визнання недопустимими доказами протокол огляду речей від 21.01.2015 року та протоколи огляду місця події від 26 і 27.01.2015 року, оскільки всі слідчі дії проведені з дотриманням вимог ст. 233 КПК. Зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог статей 23, 94 КПК дійшов протилежного висновку ніж суд першої інстанції та по іншому оцінив покази свідків і протоколи про результати аудіо - відеоконтролю за особою, а також дійшов необґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_10 провокував ОСОБА_8 на вчинення злочину. Вважає, що апеляційний суд не дотримався вимог статей 23, 94, 404, 405 КПК та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам статей 370, 374, 419 КПК.

На касаційну скаргу прокурора надійшли заперечення від ОСОБА_8 та її захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , у яких вони просять касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 та її захисників, які просили скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту статей 370, 404 КПК випливає, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, в тому числі за необхідності і шляхом дослідження доказів.
За правилами ст. 23 зазначеного Кодексу суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Отже, у випадку незгоди апеляційного суду зі змістом певних доказів їх перевірка та оцінка здійснюються з урахуванням засади, закріпленої в цій статті.
Відповідно до вимог ст. 419 вказаного Кодексу в своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення; при зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку.
Недотримання наведених положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
Проте у цьому кримінальному провадженні згаданих вимог закону апеляційним судом належно не виконано.
За матеріалами кримінального провадження адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій виклав доводи щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК, і стверджував, що покази ОСОБА_8 про те, що студент ОСОБА_10 сам пропонував внести кошти на благодійний фонд кафедри, підтверджують свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Гроші вилучені з сумки ОСОБА_8 дала останній її матір на оплату комунальних послуг. У зв`язку з цим просивапеляційний суд скасувати обвинувальний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обвинувачена ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просила вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким її виправдати. Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, вважав доводи, наведені у скаргах ОСОБА_8 та її захисника, безпідставними.

Апеляційний суд, розглянувши справу, частково задовольнив апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 і повністю задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_8 , скасував вирок і закрив кримінальне провадження встановивши відсутність у діянні обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК.

Разом із тим, частково погодившись із вимогами адвоката, та повністю з вимогами обвинуваченої апеляційний суд не з`ясував суті їх доводів, усупереч положенням статей 23, 94, 404, 405 КПКбезпосередньо не дослідив доказів, покладених в основу обвинувального вироку, не допитав свідків свідченням яких дав іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, і дійшов передчасного висновкупро відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК.
Крім того, в порушення приписів ст. 419 КПК суд не навів переконливих мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали. Водночас в ухвалі не міститься жодних аргументів на спростування висловленої під час апеляційного провадження позиції сторони обвинувачення щодо законності вироку та неприйнятності наведених тверджень адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_8 .
Як убачається зі справи, упродовж апеляційного розгляду суд не проаналізував пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 1 ст. 368 КК, не зважив на особливості правозастосування цієї норми, а також не дослідив в аспекті доводів обвинуваченої обставин, які в силу ст. 91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають значення для встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_8 умислу на вчинення даного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційний перегляд кримінального провадження всупереч вимогам ст. 2 КПК відбувся формально. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 вказаного Кодексу і її не можна визнати законною, обґрунтованою й вмотивованою. Зазначене рішення постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Допущені порушення норм процесуального права перешкоджають суду касаційної інстанції дійти безспірного висновку щодо правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність. Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПКоскаржувану ухвалу необхідно скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати зазначене, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, крім того, перевірити інші доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора, дати на все вичерпну відповідь і ухвалити справедливе рішення, яке б відповідало положенням ст. 370 КПК.

Керуючись статтями 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3