Справа № 1007/636/2011-к
Провадження № 5/361/4/17
ПОСТАНОВА
03 квітня 2017 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 368 КК України
в с т а н о в и в :
24 березня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з належного йому будь-якого рухомого та нерухомого майна, на яке постановою слідчого від 09.03.2010 року накладено арешт у кримінальній справі.
В заяві вказав, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2011 року він був засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
При ухваленні вироку судом не було вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного постановою слідчого від 09.03.2010 року на будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке йому належало на праві власності, де б воно не знаходилося, в зв`язку з чим він просить суд скасувати арешт та поновити його порушене право на власність.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти зняття арешту.
Вислухавши заявника, прокурора ОСОБА_3 , яка проти задоволення заяви про зняття арешту з майна ОСОБА_4 не заперечувала, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки арешт накладався за правилами КПК 1960 року, слід застосовувати норми вказаного нормативного акту.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що 09 березня 2010 року слідчий СВ СУ прокуратури Київської області, ОСОБА_6 , в звя`зку з розслідуванням кримінальної справи відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, з метою забезпечення можливого в майбутньому цивільного позову, а також можливої конфіскації майна, накладено арешт на «будь-яке рухоме та нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого по АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося».
Як видно з матеріалів справи, цивільний позов у справі відсутній.
Санкція частини другої статті 368 КК України, яка діяла на момент прийняття слідчим постанови по накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна, не передбачала такого виду додаткового покарання.
Судом при ухваленні вироку вищезазначені обставини не були враховані, але суд залишив без уваги питання про зняття арешту з майна підсудного ОСОБА_4 , в зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити заяву останнього про зняття арешту з майна, яке належить йому на праві власності, чим поновив його законні права та інтереси щодо права власності на належне останньому майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (1960), суд -
постановив :
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.
Зняти арешт з будь-якого рухомого та нерухомого майна, обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , де б майно не знаходилося, накладеного за реєстраційним номером обтяження 9603810, зареєстрованого 11 березня 2010 року згідно постанови БН від 09 березня 2010 року на підставі постанови слідчого прокуратури Київської області, ОСОБА_6 від 09 березня 2010 року у кримінальній справі № 47-1258 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1