Номер провадження: 11-кп/785/840/17
Номер справи місцевого суду: 520/5119/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №80001464 від 22.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.289 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,

встановив:
03.05.2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №80001464 від 22.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.289 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2017 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення невідповідністю обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті відсутні відомості про вартість предмета злочинного посягання, з реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, кому належить автомобіль та на підставі яких документів ОСОБА_7 визнано потерпілим. Крім того, суд зазначив, що ОСОБА_9 інкримінується вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про проведення медичного огляду обвинуваченого на стан сп`яніння.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якої вказує, що вважає ухвалу незаконною у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог КПК України, просить ї скасувати і направити обвинувальний акт на новий розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що посилання суду на відсутність в обвинувальному акті вказівки на розмір шкоди є необґрунтованим, оскільки склад злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, є формальним та спричинення матеріальної шкоди не є обов`язковою ознакою складу злочину. Крім того, в ході досудового розслідування автомобіль був повернутий власнику цілим та неушкодженим, отже реальна матеріальна шкода відсутня.

Посилання суду на відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про документи, що підтверджують належність автомобіля ОСОБА_7 та підставу визнання останнього потерпілим, прокурор також вважає безпідставним, оскільки в реєстрі зазначені відомості про проведення слідчим огляду предметів та документів, в тому числі технічного паспорту на автомобіль, та визнання цих документів речовими доказами.

Прокурор також зазначив, що потерпілим у кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_7 , оскільки саме в його законному володінні перебував автомобіль на момент вчинення злочину та він є фактичним власником транспортного засобу на підставі договору купівлі-продажу.

На думку прокурора, посилання суду на відсутність в реєстрі відомостей про медичний огляд ОСОБА_9 на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованим, оскільки факт перебування останнього в стані сп`яніння підтверджується матеріалами досудового розслідування, відповідні документи можуть бути предметом дослідження під час розгляду справи по суті та не можуть досліджуватись під час підготовчого судового засідання.

Учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак обвинувачений та захисник в судове засідання не з`явились, про причину неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає можливим провести апеляційний розгляд без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; потерпілого, який підтримав думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт також має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону не виконані в повному обсязі.

Зокрема, в порушення вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначений розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що злочином ніякої шкоди потерпілому не спричинено, оскільки автомобіль йому було повернуто, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зі змісту ст.289 КК України вбачається, що розмір шкоди, завданої вчиненням злочину, прямо впливає на кваліфікацію дій винної особи за тією чи іншою частиною статті.

Разом з цим апеляційний суд визнає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в частині безпідставності посилань суду в ухвалі на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування як на підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Вичерпний перелік вимог до реєстру матеріалів досудового розслідування встановлений ст.109 КПК України. Згідно з ч.2 цієї статті, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Зі змісту вищевказаної норми вбачається, що чинний кримінальний процесуальних закон не містить вимог щодо зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про речі та документи, якими підтверджується належність предмета злочинного посягання тій чи інший особі.

Більш того, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обставини вчинення злочину ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння відносяться до предмету доказування та повинні перевірятись під час судового розгляду кримінального провадження по суті шляхом дослідження доказів, а не в підготовчому судовому засіданні.

Вищевказані хибні посилання суду першої інстанції підлягають виключенню з оскаржуваної ухвали.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу - змінити.

Керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 408, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №80001464 від 22.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.289 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на недоліки обвинувального акту, які є підставою для його повернення прокурору, крім вказівки на відсутність відомостей щодо розміру шкоди.

В решті ухвалу залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4