Справа № 296/1567/17
УХВАЛА
Іменем України
24 лютого 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000025, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Малин Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого на посаді заступника начальника Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, не судимого, учасника бойових дій,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24.02.2017 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся ст. слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
В клопотанні посилається на те, що слідчим відділом прокуратури області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 18.02.2017 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Хорошівського відділення поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000628 від 26.12.2016 за фактом таємного викрадення телефонного кабелю.
У ході розслідування зазначеного кримінального провадження 06.02.2017 на підставі ухвали слідчого судді від 30.01.2017 за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , працівниками Хорошівського відділення поліції проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено газодетонатори «ледокол», металобрухт та ваги. При чому був також присутній ОСОБА_6 ..
За результатами проведення указаного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у заступника начальника Хорошівського відділення поліції ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне особисте збагачення, шляхом отримання для себе неправомірної вигоди, використовуючи при цьому своє службове становище у інтересах ОСОБА_7 ..
В подальшому, 08.02.2017 ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_8 , задля з`ясування можливості повернення вилученого в ході обшуку майна, звернулись до дільничного інспектора Хорошівського відділення поліції ОСОБА_9 , який обслуговує територію с. Добринь, де вони проживають та був присутній при проведенні обшуку за місцем їх проживання.
Під час зустрічі, ОСОБА_9 повідомив, що для вирішення питання про повернення вилученого майна необхідно звернутись до заступника начальника Хорошівського відділення поліції ОСОБА_6 ..
09.02.2017 ОСОБА_8 у приміщенні Хорошівського відділення поліції зустрілась із ОСОБА_6 , який пообіцяв вирішити питання щодо повернення вилученого майна.
При наступній зустрічі, що відбулась 15.02.2017 у приміщенні Хорошівського відділення поліції за ініціативи ОСОБА_6 , у службовому кабінеті останнього, він повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про наявність підстав для їх притягнення до кримінальної відповідальності за здійснення незаконних операцій із металобрухтом, вказавши також про можливість уникнення такої відповідальності.
17.02.2017 близько 10 години ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 , узгодивши час та місце їх подальшої зустрічі. Приблизно о 14 годині того ж дня, останні зустрілись при в`їзді до смт. Хорошів зі сторони с. Рижани, де ОСОБА_6 висунув ОСОБА_7 вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів у сумі 10000 грн., за не притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 213 КК України.
Усвідомлюючи, що заступник начальника Хорошівського відділення поліції ОСОБА_6 , як працівник правоохоронного органу та заступник керівника відділення поліції, може реалізувати свої погрози, ОСОБА_7 , не бажаючи настання негативних наслідків для себе у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності, погодився з умовами останнього.
У попередньо узгоджені час та місце, 22.02.2017 близько 14 години, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , поруч з приміщенням кафе «Дорожнє» по вул. Лісова, 12, у смт. Нова Борова Хорошівського району Житомирської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 10000 грн. за не притягнення його до кримінальної відповідальності.
22.02.2017 о 14 год. 42 хв. ОСОБА_6 затримано на місці вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України і неправомірну вигоду вилучено. 23 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
На підтвердження вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим наведено наступні докази: протокол від 17.02.2017 прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінальне правопорушення; протокол затримання ОСОБА_6 від 22.02.2017; протокол обшуку службового автомобіля, який використовував ОСОБА_6 і де було вилучено грошові кошти; протокол огляду гаражного приміщення Іршанської територіальної громади, де було виявлено металобрухт та ваги вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а також інші наявні у матеріалах кримінального провадження докази.
З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, без можливості застосування ст.ст.69,75 КК України. Зазначений злочин останній вчинив, будучи працівником правоохоронного органу, під час виконання посадових обов`язків, перебуваючи на посаді заступника начальника Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, тобто обіймаючи одну із керівних посад. ОСОБА_6 протягом тривалого часу працює у правоохоронних органах, обізнаний про методи і форми роботи правоохоронних органів, має стійки професійні та особисті зв`язки з працівниками правоохоронних органів області, шляхом використання свого службового становища та набутих знайомств, контактів у правоохоронних органах та експертних установах може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, що в подальшому може змусити їх змінити свої показання з надання можливості ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним кримінально караний злочин.
Також слідчий вказує, що у кримінальному провадженні у рамках якого у заявника ОСОБА_7 проводились обшуки, та у якому ОСОБА_6 погрожував останньому притягненням до кримінальної відповідальності, продовжує здійснюватись досудове розслідування, з обставинами якого він достеменно обізнаний, у зв`язку з чим обіймаючи одну із керівних посад у Хорошівському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, як працівник правоохоронного органу, може продовжити впливати на ОСОБА_7 та його сім`ю, який надав викривальні покази відносно підозрюваного, відомих йому осіб, які являються свідками непричетності ОСОБА_7 до здійснення незаконних операцій з металобрухтом. В той же час, у зв`язку із нетривалим терміном досудового розслідування ОСОБА_6 можуть бути відомі місця, де знаходятьсь, невстановлені на даний час слідством докази у вигляді речей, документів тощо, а також осіб, які можуть підтвердити його протиправну діяльність.
З огляду на це, слідчий у своєму виступі вказав, що викладені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 2-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримав із зазначених у ньому підстав, при цьому також вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваним ОСОБА_6 незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, а тому, на думку прокурора застосування стосовно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти можливості виникнення вищевказаних спроб зі сторони останнього.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні просили застосувати менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Однак, перевіряючи доводи слідчого у клопотанні, слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого щодо не можливості, з метою запобігання впливу на свідків і експертів та знищенню, схову або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, застосування іншого менш суворого запобіжного заходу.
Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, має постійне місце проживання в м. Малин Житомирської області, одружений, що вказує на наявність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , застосувавши електронні засоби контролю;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування із свідками, працівниками правоохоронних органів, окрім тих, що здійснюють слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000025 та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5) в разі наявності здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ст. слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 ..
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1