АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/653/17 Справа № 705/2539/17 Категорія: ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 19.06.2017 р. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи тим, що він відбув 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ухвалі суд вказав, що згідно з характеристикою адміністрації Старобабанівської ВК № 92 засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, має 2 заохочення та 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому він не довів своє виправлення та до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2017 року та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановлена внаслідок неповного судового розгляду справи, всупереч вимог ст. 370 КПК України, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Указує, що місцевий суд не взяв до уваги, що дисциплінарні стягнення у вигляді рапортів від 25.03.2016 р. та 27.05.2016 р. зняті та погашені в порядку ст. 134 КВК України. При цьому він має два заохочення. Також судом не було досліджено його ставлення до праці, сумлінне відношення до своїх обов`язків та критичне ставлення до вчиненого злочину, що вказує на його щире каяття та підтверджує зміну його поведінки.

Прокурор просив задовольнити скаргу засудженого, скасувати ухвалу та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, оскільки в ході розгляду провадження в суді першої інстанції не здійснювалося повне фіксування провадження технічними засобами.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України 2012 року, згідно з нормами якого розглядалося подання в суді першої інстанції, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції вищезазначених вимог в повному обсязі не дотримався.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України 2012 року, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України 2012 року, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене пунктом 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Розглянувши кримінальне провадження, колегія суддів встановила, що в ньому відсутній носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.

В матеріалах провадження є заява засудженого ОСОБА_7 від 29.06.2017 р., у якій він відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 107 КПК України погоджується на проведення судового засідання без його фіксування й визнає чинними всі процесуальні дії та їх результати, також просить суд проводити судове засідання без його участі (а.с. 11). Така ж заява від 28.06.2017 р. є й від представника колонії ОСОБА_8 (а.с. 12). Також є заява від представника спостережної комісії при Уманській райдержадміністрації ОСОБА_9 від 05.07.2017 р., в якій він вказав про розгляду справи без його участі та не заперечував відповідно до ч. 6 ст. 107 КПК України щодо проведення судового засідання без застосування технічних засобів фіксування (а.с. 16). При цьому, в матеріалах справи відсутня заява прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 , який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, щодо можливість не здійснювати фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не вірно для себе тлумачить зміст цієї норми закону, викладеної в ст. 107 КПК України.

Положення п. 6 ст. 107 КПК України, на думку колегії суддів, слід розглядати як інструмент, який у якості виключення з правила дає можливість визнати чинними результати певної процесуальної дії, яка була проведена без обов`язкового застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, за умови, що всі зацікавлені сторони, розуміючи фактичне порушення норми закону щодо обов`язкової технічної фіксації, все ж не заперечують проти визнання такої процесуальної дії та її результатів чинними (допустимими).

Втім, можливість застосування цієї норми фактично залежить від подальшої позиції учасників тієї чи іншої процесуальної дії щодо їх бажання й надалі визнавати її результати чинними, усвідомлюючи, що порушення щодо фіксації мало місце.

Надання сторонами кримінального провадження в суді будь-якої заяви до судового засідання про визнання чинними наперед самої процесуальної дії щодо судового провадження в цілому, вчиненої без належного фіксування, та результатів цього провадження, фактично є відмовою учасника процесу від встановленої законом гарантії дотримання його прав в ході судового розгляду справи. В силу цього така заява є нікчемною по суті. Тому ситуація щодо відсутності фіксування технічними засобами кримінального провадження судом першої інстанції в будь-якому разі є порушенням норм КПК щодо обов`язкової фіксації.

Тому, якщо певна сторона провадження після судового засідання буде мати претензії до його результатів, не визнає такі дії та/або їх результати чинними, на що вказує власне саме подання апеляційної скарги, то наявність подібних заяв жодним чином не може легітимізувати факт порушення судом першої інстанції чіткої вимоги закону щодо обов`язкового фіксування в суді судового провадження за допомогою технічних засобів.

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 висловлює свою незгоду з результатами судового розгляду справи судом першої інстанції, просить скасувати ухвалу суду, яка є результатом судового розгляду, тобто він заперечує проти визнання цього результату чинним.

Крім цього, навіть абстрагуючись від аспектів обов`язкової технічної фіксації кримінального провадження, слід вказати, що, не маючи копії аудіозапису ходу судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду фізично позбавлена можливості належно перевірити доводи апеляційної скарги, оскільки не має належного джерела інформації про хід судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Така ситуація є недопустимою, адже мова іде про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції щодо прийняття рішення по суті кримінального провадження (щодо застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи відмови в цьому).

Жодним чином не виправляє цю ситуацію й наявність у матеріалах провадження журналу судового засідання, який істотної й достатньо детальної інформації про хід судового розгляду не містить (а.с. 18).

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 7 ч. 2 ст. 412, п. 1.ч. 1 ст. 415 КПК України 2012 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :