Справа № 386/1/17
Провадження № 1-кп/386/28/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000571 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців та пільг не маючого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, такого, що не має судимості,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 скоїв вбивство через необережність за таких обставин.

05 грудня 2016 року близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у належному йому житловому будинку по АДРЕСА_1 , в кімнаті № НОМЕР_1 , під час розмови з ОСОБА_7 , яка також з ним спільно проживала, та з якою на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку, маючи на меті спричинення невизначеного обсягу тілесних ушкоджень, проявляючи злочинну недбалість, наніс останній кулаком правої руки один удар в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 впала та вдарилась лівою частиною голови скронево-тім`яною областю об дерев`яний поріг. Після цього, ОСОБА_5 знову наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки один удар в область підборіддя зліва, внаслідок чого ОСОБА_7 знову впала та вдарилась потиличною областю голови зліва об дерев`яні двері. В подальшому, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 , яка лежала на підлозі обличчям донизу та наніс їй правою ногою взутою в черевик два удари в область ребер з правої сторони та наніс лівою ногою взутою в черевик два удари в область ребер з лівої сторони.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`яких тканинах з боку внутрішньої поверхні лівої скронево-тім`яно-потиличної області голови зліва, чотирьох синців і саден в ділянці обличчя, п`яти синців в області передньої і бічної поверхні лівої і правої половини грудної клітини, дев`яти синців в області правої і лівої верхньої кінцівки, трьох синців і саден в області лівої і правої нижньої кінцівки, заритих переломів 8, 9, 10 ребер з крововиливами в навколишні м`які тканини зліва, крововиливу під тверду мозкову оболонку в області лівої потиличної частки, крововиливу під м`яку мозкову оболонку в області скроневої частки обох півкуль речовини головного мозку, забою головного мозку в області правої лобової частки. Причиною смерті ОСОБА_7 являється закрита тупа травма голови: крововилив під тверду і м`яку мозкову оболонки, забій головного мозку, набряк мозку, які остання отримала при падінні на поріг та двері.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 05 грудня 2016 року близько 06 години 00 хвилин, у своєму помешканні по АДРЕСА_1 , під час сварки зі співмешканкою ОСОБА_7 , наніс останній два удари в обличчя, від чого вона ударилась об підлогу та двері, а також двічі вдарив в область ребер з права та двічі зліва. Позбавляти життя ОСОБА_7 умислу не мав, просив суворо не наказувати, більше порушувати закон не буде.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_5 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також досудову доповідь органу пробації, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися. Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні вбивства через необережність доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 119 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України є злочином середньої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою виконкомом Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, обвинувачений ОСОБА_5 характеризується негативно (Т.1 а.п. 106).

Відповідно довідок Голованівської центральної районної лікарні від 30.12.2016 року, ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т.1 а.п. 109, 111).

Згідно з вимогою ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_5 є таким, що не має судимості (Т.1 а.п. 104).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який вчинив злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; вчинив злочин відносно своєї співмешканки з необережності через злочинну недбалість; за місцем проживання характеризується негативно; являється не судимим в силу ст. 89 КК України; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; наявність обставин, які пом`якшують покарання, до яких відноситься повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_5 надану Голованівським районним сектором з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в якій зазначено про малоймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк та визначено високий ризик небезпеки для суспільства.

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої, яка матеріальних претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України та приймаючи до відома досудову доповідь про малоймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, все ж таки звільнити від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , який в судовому засіданні щиро розкаявся та запевнив що більше не вчинятиме жодних правопорушень, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні і такі заходи не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: жіночий светр, жіночі штани, постільну білизну, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області (Т.1 а.п. 31-32) - знищити, як такі, що не являють собою цінності і не можуть бути використані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки шість місяців.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: жіночий светр, жіночі штани, постільну білизну, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити, як такі, що не являють собою цінності і не можуть бути використані

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1