Ухвала

15 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями, просить закрити кримінальне провадження щодо нього.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Однак, касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Так, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку суду першої інстанції та оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції і необхідності їх скасування або зміни на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу. При цьому, засуджений фактично просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження за його обвинуваченням та по суті, порушує питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж, не містить касаційна скарга ОСОБА_4 і доводів щодо необхідності закриття кримінального провадження щодо нього, про що сформульована його вимога. При цьому, засуджений не звернув уваги на те, що касаційний суд має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям провадження за умови, що обставини провадження дослідженні всебічно, повно й об`єктивно.
Крім того, прохальна частина касаційної скарги засудженого складена без урахування вимог ст. 436 КПК України, що регулює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки він не зазначив, що має зробити суд касаційної інстанції з оскаржуваним вироком суду першої інстанції. При цьому, виправдання засудженого не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України та п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3