Справа № 159/625/17
Провадження № 1-кп/159/98/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 160 301 100 028 49 про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорлуп Ківецівського району Волинської області, гр. України, неодруженого, не працюючого, навчався до арешту на 3 курсі ПТУ № 5 м. Ковеля Волинської області, з освітою середньою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає у гуртожитку по АДРЕСА_2 , утриманців не має, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, сироти, виховувався поза родиною (т. 1, а. с. 157, 158), перебуває під вартою з 27.12.16 р. (т. 1, а. с. 119, 120),

та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ковеля Волинської області, гр. України, неодруженого, не працюючого, з освітою середньою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; утриманців не має, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, перебуває під вартою з 29.12.16 р. (т.1, а. с. 14, 108),

обох - у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), відповідальність за які
передбачена ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, КК України,
встановив:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинувачений ОСОБА_6 о 12 год. 24.12.16 р., перебуваючи у гаражному масиві, розташованому по АДРЕСА_4 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи злочинний намір і усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, керуючись корисливим мотивом, шляхом злому навісного замка вхідних дверей проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 вказаного вище гаражного масиву, звідки таємно викрали майно, а саме: металевий стіл з точильним станком вартістю 800 грн., що знаходився при вході у гаражне приміщення справа; перфоратор марки «Фіолент» вартістю 750 грн., що знаходився біля точильного станка; болгарку марки «Бош» зеленого кольору вартістю 1 500 грн., що знаходилась на полиці тумби; акумулятор до автомобіля марки «Іста» вартістю 2 500 грн., належні потерпілому ОСОБА_10 , чим завдали останньому майнової шкоди на загальну суму 5 550 грн..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб та поєднаному із проникненням у інші приміщення, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинувачений ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, вони ж, о 15 год. 25.12.16 р. за попередньою змовою між собою, переслідуючи злочинний намір і усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, керуючись корисливим мотивом, шляхом злому навісного замка вхідних дверей проникли до підвального приміщення, належного потерпілому ОСОБА_11 , що знаходиться біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрали велосипед вітчизняного виробництва марки «Аист» синього кольору вартістю 800 грн.; консервацію, що не становить для потерпілого матеріальної цінності, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 800 грн..

Крім цього, вони ж, о 23 год. 25.12.16 р. за попередньою змовою між собою, переслідуючи злочинний намір і усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, керуючись корисливим мотивом на викрадення чужого майна, підійшли до підвальних приміщень, що знаходяться біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_4 . При цьому коли обвинувачений ОСОБА_6 зайшов всередину цих підвальних приміщень, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився стояти на вулиці з метою, щоб їх дії залишились непоміченими сторонніми особами. Через декілька хвилин обвинувачений ОСОБА_6 вийшов з підвального приміщення з металевою драбиною в руках, належною потерпілій ОСОБА_12 , вартістю 200 грн.. Тим самим потерпілій ОСОБА_12 викраденням вказаного вище її майна було завдано майнової шкоди на суму 200 грн..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб та поєднаному із проникненням у інші приміщення, належні потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинувачений ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, вони ж, о 17 год. 45 хв. 25.12.16 р., знаходячись на вул. Драгоманова у м. Ковелі Волинської області, за попередньою змовою між собою, переслідуючи злочинний намір і усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, керуючись корисливим мотивом, повторно, вчинили відкрите викрадення майна грабіж, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_4 наступним чином: обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , завдав останньому удар рукою в область грудної клітки, від чого останній впав на асфальтове покриття. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в цей же момент потягнув потерпілого ОСОБА_4 за комір куртки назад. Застосувавши таким чином насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , після цього обвинувачений ОСОБА_6 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою між собою повторно відкрито викрали з лівої нагрудної кишені верхнього одягу потерпілого ОСОБА_4 належний останньому мобільний телефон марки «Самсунг Е 1 360» чорного кольору типу слайдер, ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 600 грн., у якому була сім картка мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , що не становить для потерпілого ОСОБА_4 матеріальної цінності, на рахунку якої було 45 грн., а також з кишені одягу гроші в сумі 170 грн. купюрами: 1 номіналом 50 грн., 4 номіналом 20 грн., 3 номіналом 10 грн., 2 номіналом 5 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 815 грн..

Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинувачений ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав частково, а саме: в частині викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 без попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_6 ; заперечив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та вчинення викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_6 ; також заперечив вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 , та суду показав, що взимку 2016 р., увечері він, виламавши лома на будові біля ПТУ № 5, одноосібно пішов до підвалів буд. АДРЕСА_4 . Про те, що лом буде потрібний, йому було відомо. Освітлення у підвалі було. Двері були із замками. Він намагався відкрити замки меншого розміру, так як замки більшого розміну не відмикались. Спочатку він викрав велосипед, потім драбину стрем`янку. Відкривши 2 підвали, викрав старого велосипеда та важку металеву драбину, розміру якої повідомити не може. Викрадене самостійно одночасно виніс з підвалів надвір, заховав поблизу десь у кущах біля того ж будинку, але де саме, не знає. На наступний день вранці чи ввечері викраденого у схованці не виявив. Викрав ці речі задля отримання коштів на власні потреби через реалізацію на пункті приймання металобрухту, що біля повороту на Ковель 2 поблизу залізниці. Йти на крадіжку увечері сам він не боявся, так як мав лома. У гаражі потерпілого ОСОБА_10 він майна не викрадав, під час слідчого експерименту не показував зазначеного у протоколі гаража. Розташування вулиць м. Ковеля він не знав. Під час слідчого експерименту він показував та казав те, що йому казав слідчий, однак, добровільно. Поряд з ним при цьому була його законний представник, але вона не чула того, що підказував йому говорити слідчий, так як підказки йому говорили тоді, коли він був у одній машині, а законний представник у іншій. Поряд з ним постійно була і захисник, однак, вона чомусь також не чула того, що йому вказував говорити слідчий. Захисник не робила зауважень з приводу вказівок поліцейських. Він своєму захисникові не скаржився на вказівки поліцейських. Коли він перебував не у автомобілі, поліцейські вказівок, що йому показувати і казати, не давали. Біля будинку № 9 слідча пропонувала йому показати інший підвал, а не той, звідки він вчиняв крадіжку, але він показав підвал вірно саме той, з якого вчиняв крадіжки. Як виглядало викрадене з гаража майно, він не знає, про це йому натяками казали. Він показував напрямок руху до гаража потерпілого ОСОБА_10 ; повідомляв про металеву тачку, яку привіз обвинувачений ОСОБА_6 , викрадення майна з гаража потерпілого ОСОБА_10 тому, що уявляв, яким саме шляхом вони із ОСОБА_6 могли б іти до гаражів, якби скоювали крадіжку у гаражі потерпілого. Це було на вулиці у присутності його законного представника та захисника. Згодом він, поміркувавши, повідомив своєму законному представникові та захисникові, що під час слідчого експерименту він показував та казав те, що вказували йому поліцейські. Відразу на місці він цього не казав, так як не додумався до цього. Його було допитано без захисника. Того, що зазначено у протоколі слідчого експерименту, він не казав. Протокол слідчого експерименту він та його захисник підписали тому, що його обіцяли відпустити, якщо він себе оговорить. Увечері він разом із обвинуваченим ОСОБА_6 , дійсно, зустріли потерпілого ОСОБА_4 і направились до останнього. Обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до потерпілого, так як хотів запалити. Він пройшов повз потерпілого ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_6 і нічого потерпілому не заподіював. Він вважав, що обвинувачений ОСОБА_6 підпалить та піде далі з ним, тому продовжував рухатись далі. ОСОБА_6 його наздогнав і не повідомляв ні про що. Як падав потерпілий, він не бачив, так як рухався далі і не озирався до того часу, поки його не наздогнав обвинувачений ОСОБА_6 .. Коли він був в ІТТ, у відсутності його захисника до нього приходили поліцейські, слідча, однак, що вони казали, він не пригадує. Вони спочатку казали, що його відпустять, потім що посадять, а потім - він давав показання. Під час його навчання у ПТУ нагляд за ним, покликаний схилити його до належної поведінки, здійснювала його законний представник, однак, вчасність його повернення у гуртожиток увечері під час навчання ніхто не контролював. Він виховувався поза родиною з 5 ти річного віку. З обвинуваченим ОСОБА_6 він познайомився під час навчання у ПТУ. З приводу вчинення того, що визнає вчиненим, - шкодує. З його боку збитки відшкодовано потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у повному обсязі. Просить не позбавляти його волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав частково, а саме: в частині відкритого пограбування потерпілого ОСОБА_4 , однак, не за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим. Заперечив свою винуватість у вчиненні пограбування потерпілого ОСОБА_13 за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим. Зазначив, що злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що вмінені йому, не вчиняв. Суду показав, що 25.12.16 р. він зустрівся з неповнолітнім обвинуваченим і коли вони разом йшли по вул. Драгоманова, то зустріли потерпілого ОСОБА_4 .. Він захотів попросити запалити і підійшов до потерпілого. Побачив, що той нетверезий, в той момент він вирішив пограбувати останнього. Він штовхнув потерпілого в плече, від чого той впав. При цьому за комір потерпілого ніхто не тягнув. Нахилившись, він дістав з кишень потерпілого телефона та гроші в сумі біля 112 грн.. Потім він наздогнав неповнолітнього обвинуваченого, який був на відстані біля 5 м. від нього. Неповнолітньому обвинуваченому він жодних звуків, рухів на знак будь - чого не робив. Викраденого телефона у подальшому він збув за 250 грн.. Під час слідчого експеримента він показував, що давав вказівку неповнолітньому обвинуваченому втікати після пограбування потерпілого, так як так його просив вказувати слідчий. Останній жінка - обіцяла у місця позбавлення волі постачати йому продукти, цигарки; забезпечити наявність телевізора. Пояснити причину того, що він себе оговорив, не може. Збитки потерпілому ОСОБА_4 відшкодовано з його боку, і, як він вважає, з боку неповнолітнього обвинуваченого, у повному обсязі. Просить не позбавляти його волі.

Однак, винуватість як неповнолітнього обвинуваченого, так і обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кожному з них кримінальних правопорушень повністю підтверджується не тільки їх визнавальними показаннями у частині визнавальних показань, а й показаннями потерпілих, свідка, письмовими доказами справі.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в суді показав, що у гаражному масиві по вул. Грибоєдова у м. Ковелі Волинської області він має гараж під № НОМЕР_1 . 24.12.16 р. він виявив, що у нього з цього гаража було викрадено металевий стіл з точильним станком, що знаходився при вході у гаражне приміщення справа сукупною вагою біля 70 кг; перфоратор марки «Фіолент»; болгарку марки «Бош», акумулятор до автомобіля марки «Іста», та інше майно, про яке він у поліцію вже не заявляв. Наявний у гаражі автомобіль не унеможливлював викрадення перерахованих речей. На дверях був навісний замок середнього розміру, що виявився відсутнім. Збитки йому не відшкодовано. Щодо міри покарання на суворому покаранні і позбавленні винної особи чи осіб - волі - не настоює.

Потерпілий ОСОБА_11 в суді показав, що у грудні 2016 р. від сусіди він дізнався про те, що у підвальному приміщенні у буд. АДРЕСА_4 , вчинено крадіжку. Там він має підвальне приміщення, облаштоване дверима, що розташоване близько до виходу з підвалу. Загальні двері у підвал будинку не зачинялись, а облаштоване ним підвальне приміщення всередині - було зачинене на навісні замки невеликого розміру. У приміщенні був велосипед марки «Аист» синього кольору, що був викрадений. Вартість викраденого оцінює в сумі 800 грн., так як деякі запчастини до нього він придбавав нові. Викрадену консервацію не оцінює. Крім його підвального приміщення ще були зламані замки у ряді інших підвальних приміщеннях, у однієї з його сусідок було викрадено стрем`янку. Збитки йому відшкодовано у повному обсязі. Щодо міри покарання на суворому покаранні не настоює.

Потерпіла ОСОБА_12 в суді показала, що у грудні 2016 р. у неї було викрадено металеву (алюмінієву) стрем`янку - драбину заводського виробництва довжиною біля 1, 5 м, що зберігалась у підвалі її будинку, що біля під`їзду; інше майно, про яке вона не вказувала у заяві у поліцію. Крадіжку вона виявила тоді як і було виявлено крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_11 , повідомила поліцію. Про крадіжку її повідомив її сусіда. В даний час їй відшкодовано збитки у повному обсязі представником неповнолітнього обвинуваченого, до винної особи претензій не має, прощає.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді показав, що він має середню тілобудову та зріст. О 17 год. 45 хв. 25.12.16 р., коли він йшов по вул. Драгоманова у м. Ковелі Волинської області, був одягнений у куртку з нагрудними кишенями. Назустріч йому ішло двоє чоловіків у темному одязі з каптурами на головах один був вищим за іншого за зростом. Вищий за зростом чоловік перейшов на його сторону дороги та підійшов до нього, попросив запалити, на що він сказав, що не палить. Чоловік, який попросив запалити, раптово наніс йому удар в груди в область лівого плеча та штовхнув, від чого впав на правий бік. В цей же момент він відчув, як його хтось потягнув ззаду за коміра. Він в цей момент намагався вхопити нападника, що стояв попереду його, за руку та вдарити ногою у пах, однак, не вдалось. Той чоловік, який був вищим за зростом і просив у нього запалити, нахилився до нього та перевірив кишені його одягу, пограбував його, викравши мобільного телефона та гроші. Після цього глянувши на нижчого за зростом чоловіка, який стояв поруч на відстані біля 2 м від них, сказав: «Є.» та махнув, щоб втікати. Нападники обоє пішли від нього спочатку нижчий за зростом чоловік за ним вищий, і у подальшому на відстані біля 4 м. від нього обоє побігли від нього в сторону парку. Хоча було темно, в той момент нападники потрапили в зону освітлення ліхтарем. Збитки йому в сумі 1 900 грн. відшкодовані з боку обвинуваченого ОСОБА_6 .. Претензій не має не настоює на позбавленні волі.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що у грудні 2016 р. він працював на підприємстві «Шорльц утилізатор» по вул. Луцькій, 19 у м. Ковелі Волинської області приймальником заготівельником металобрухту При здаванні металобрухту він оглядав металобрухт на території підприємства, зважував та приймав брухт. Пригадує, що обох обвинувачених бачив на роботі у 2016 р. перед новим - 2017 роком - у зв`язку з прийманням металобрухту.

Крім того, доказами, що підтверджують винуватість як обвинуваченого ОСОБА_6 , так і неповнолітнього обвинуваченого, є також:

-протокол огляду місця події від 24.12.16 р., в ході якого за участю потерпілого

ОСОБА_10 було оглянуто гаражне приміщення АДРЕСА_4 , до якого ведуть металеві вхідні двері, навісний замок на яких відсутній. У гаражі обстановка порушена (т. 1, а. с. 76);

-протокол огляду місця події від 25.12.16 р., в ході якого за участю потерпілого

ОСОБА_4 було оглянуто місце заїзду біля буд. АДРЕСА_5 , що не освітлюється, як вказане потерпілим ОСОБА_4 місце його пограбування. Виявлено сніговий покрив у невеликій кількості (т. 1, а. с. 79, 80);

-протокол огляду місця події від 26.12.16 р., в ході якого за участю потерпілого

ОСОБА_11 було оглянуто підсобні приміщення у підвалі буд. АДРЕСА_4 , до яких ведуть сходи. Одне з підсобних приміщень розташоване зліва від входу, з дерев`яними дверима з навісним замком, вказане потерпілим ОСОБА_11 як таке, де він зберігав викрадене у нього майно; справа від вхідних дверей виявлено 2 пошкоджені навісні замки (т. 1, а. с. 85, 86);

-як слідує з довідок, виданих підприємцем ОСОБА_15 , за станом на 24.12.16 р.

вартість металевого столу з точильним станком, б/у, складала 800 грн., перфоратора марки «Фіолент», б/у 750 грн., акумулятора марки «Іста», б/в 2 500 грн., болгарки марки «Бош», б/в 1 500 грн.; за станом на 25.12.16 р. вартість велосипеда вітчизняного виробництва, б/у складала 800 грн., мобільного телефону марки «Самсунг Е 1 360», б/в 600 грн., металевої драбини, б/в 200 грн. (т. 1, а. с. 90 94);

-протокол огляду речей від 29.12.16 р. з фототаблицею, в ході якого було оглянуто

куртку чоловічу демісезонну чорного кольору з каптуром, що була добровільно видана органам досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_6 29.12.16 р. (а. с. 95), що пошкоджень не має (т. 1, а. с. 96, 97);

-протокол огляду речей від 29.12.16 р. з фототаблицею, в ході якого було оглянуто

куртку чоловічу демісезонну із синтетичної тканини із забарвленням: у квадрати невеликого розміру світло та темно - коричневого кольору з лініями жовтого кольору з каптуром, що пошкоджень не має (т. 1, а. с. 122, 123);

-протокол проведення слідчого експерименту від 28.12.16 р. за участю

обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого

останній детально показав, де саме та при яких обставинах він із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 зустріли потерпілого ОСОБА_4 ; як саме він перевіряв вміст кишень одягу потерпілого ОСОБА_4 , який впав та лежав на землі; та звідки саме він викрав гроші, телефон; показав, як саме неповнолітній обвинувачений разом з ним перевіряв кишені потерпілого ОСОБА_4 ; показав, у якому напрямку він разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 швидко рушили на його пропозицію втікати (т. 1, а. с. 104 107);

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.17 р. з фототаблицями за

участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході якого

останній детально показав, де як саме він з обвинуваченим ОСОБА_6 діставався до будинку АДРЕСА_4 ; звідки саме та при яких обставинах він з обвинуваченим ОСОБА_6 вчинили крадіжки майна з підвальних приміщень вказаного вище будинку; як саме він з обвинуваченим ОСОБА_6 діставався до гаражного масиву, що по АДРЕСА_4 ; звідки саме та як вони вчинили викрадення майна з гаражного приміщення у вказаному вище масиві (т. 1, а. с. 140 143).

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кожним з обвинувачених кримінальних правопорушень; те, що кожним з них - вчинено тяжкі злочини; особи винуватих у їх сукупності; те, що ні неповнолітній обвинувачений, ні обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягались до кримінальної відповідальності (т. 1, а. с. 149); обвинувачений ОСОБА_6 не працює та доходу не має, хоча є працездатного віку, за місцем проживання характеризуються негативно (т.1, а. с. 113); неповнолітній обвинувачений навчався, по місцю навчання характеризується посередньо (т. 1, а. с. 154), виховується поза родиною та є сиротою, його житлово - побутові умов є задовільними (т. 1, а. с. 156); стан здоров`я обох обвинувачених (т. 1, а. с. 117, 118, 150 - 152), їх молодий вік. Суд враховує думки потерпілих, те, що частині з них збитки відшкодовано у повному обсязі в ході судового слідства. Суд також враховує доповідь представника персоналу органу пробації.

У справі наявна обставина, що пом`якшує покарання неповнолітнього обвинуваченого, а саме: вчинення злочину неповнолітнім.

До обставин, що обтяжує покарання неповнолітнього обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_16 , суд відносить вчинення злочину щодо особи потерпілого ОСОБА_4 як особи похилого віку.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_6 неможливе без ізоляції їх від суспільства і щодо них підстав для застосування ст. ст. 75, 104 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, немає.

Так, ні неповнолітній обвинувачений, ні обвинувачений, не визнали у повному обсязі своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів, їх каяття не є щирим. Обоє обвинувачені не сприяли розкриттю злочину та їх показання у тій їх частині, що під час процесуальних дій проведення слідчого експерименту вони показували про обставини вчинення ними злочинів по епізоду з потерпілим ОСОБА_10 , потерпілим ОСОБА_4 , зокрема, так, як їм вказували, або як їх просили вказати, слідчі чи інші поліцейські, на увагу суду не заслуговують, спростовані доказами, що є у справі.

Так, згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.17 р. з

фототаблицями за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , останній детально показав, де як саме він з обвинуваченим ОСОБА_6 діставався до буд. АДРЕСА_4 ; звідки саме та при яких обставинах він з обвинуваченим ОСОБА_6 разом вчиняли крадіжки майна з підвальних приміщень вказаного вище будинку; як саме він з обвинуваченим ОСОБА_6 діставався до гаражного масиву, що по вул. Грибоєдова у м. Ковелі Волинської області; звідки саме та як вони вчинили викрадення майна з гаражного приміщення у вказаному вище масиві (а. с. 140 143). При цьому протокол проведення слідчого експерименту був проведений у присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого та його захисника; підписаний ними без зауважень. В ході судового слідства ні законний представник неповнолітнього обвинуваченого, ні його захисник не вказували, що у їх при сутності неповнолітній обвинувачений показував те, що зафіксовано у протоколі недобровільно чи з чиїхось вказівок.

Крім того, як показав суду неповнолітній обвинувачений, викрадене з підвальних приміщень він мав намір здати у пункт прийому металобрухту, вказав місце розташування такого, зазначивши, що мав на меті отримання матеріальної вигоди.

Крім того, суд враховує, що викрадене у потерпілого ОСОБА_10 майно, як показав останній, у своїй сукупності було важким, тому, аналізуючи зміст протоколу про проведення слідчого експерименту з участю неповнолітнього обвинуваченого, суд враховує, що останній об"єктивно зазначив про використання обвинуваченим ОСОБА_6 тачки для викрадення майна з гаража вказаного вище потерпілого. Тому суд ввжає, що під час проведення за його участю слідчого експерименту неповнолітній обвинувачений надавав відомості, що відповідали об"єктивній дійсності та дійсним обставинам спільного з обвинуваченим ОСОБА_6 викрадення майна, однак, у подальшому неповнолітній обвинувачений вирішив надати суду неправдиві показання, зокрема, і в цій частині, з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Не заслуговує на увагу суду і показання обвинуваченого ОСОБА_6 у тій його частині, що він оговорив себе по епізоду з потерпілим ОСОБА_4 задля того, щоб у місцях позбавлення волі мати від слідчого у провадженні передачі у вигляді цигарок та телевізор.

Такі показання обох обвинувачених суд вважає надуманими та такими, що дані ними з метою уникнути покарання за вчинене.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , дані у суді в тій їх частині, що він не надавав неповнолітньому обвинуваченому знака про те, що він знайшов, що викрасти у потерпілого ОСОБА_4 та викрав, реалізувавши їх з неповнолітнім обвинуваченим спільний задум на пограбування потерпілого, спростовані показаннями потерпілого, який показав в суді, що безпосередньо після викрадення з його кишень нападником, вищим за зростом, майна, останній коротко сказав: «Є.» іншому, присутньому неподалік чоловікові; дав рукою знак втікати та обоє втекли з місця події. Цей же потерпілий вказує на те, що коли вищий за зростом нападник підійшов до нього спереду та наніс удар у груди, одночасно він відчув, що хтось потягнув його ззаду за комір. На вулиці ж у місці нападу крім його та двох вказаних ним чоловіків нікого не було. Коли він відчув, що хтось його потягнув ззаду за коміра, то іншого чоловіка із тих, що зустрілись з ним, в полі свого зору в той момент він не бачив. Сказати, де той був, конкретно не може. Однак, вказане вище і те, що обоє нападники розуміли, що означає слово: «Є.», сказане тим, хто безпосередньо грабував кишені потерпілого, та те, що жест про втечу був сприйнятий з повним розумінням іншим присутнім чоловіком як знак разом з нападником, який безпосередньо грабував кишені потерпілого, втікати спільно в одному напрямку. Тобто, злагодженість дій та спільна втеча з місця події, переконливо свідчать про наявність попередньої змови; спільність дій та намірів щодо потерпілого ОСОБА_4 у обох обвинувачених. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні 26.06.17 р. показав, що вважає відшкодування, проведене потерпілому ОСОБА_4 таким, що проведене його родиною від нього та від неповнолітнього обвинуваченого.

Неповнолітній обвинувачений, крім того, в суді показав, що в сторону потерпілого ОСОБА_4 він та обвинувачений ОСОБА_6 у той момент, коли зустріли потерпілого по вул. Драгоманова, рушили разом, а підпалити підійшов безпосередньо обвинувачений ОСОБА_6 .. Наведене вище свідчить, на думку суду, що пограбування потерпілого було здійснене за попередньою змовою обох обвинувачених, так як вони обоє рушили до нього, а під час розмови з потерпілим обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу паління, неповнолітній обвинувачений не продовжив свій рух далі, очікуючи того, коли його наздожене обвинувачений ОСОБА_6 , а також був неподалік потерпілого і сприймав дії обвинуваченого ОСОБА_6 щодо потерпілого як ті, що полягали у нанесенні удару, так і ті, що полягали у викраденні майна з кишень потерпілого, так і ті, що полягали у інформуванні про досягнення цілі викрадення словом «Є.», так і ті, що полягали у поданні знака про час спільно втікати з місця події, є спільниками.

Тому суд не вбачає жодного щирого каяття обох обвинувачених і не вважає, що у справі наявна така пом`якшуюча їх відповідальність обставина.

У строк відбування покарання обом слід зарахувати термін перебування під вартою, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_16 відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області; неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області,до вступу даного вироку у законну силу, із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Процесуальних витрат по справі немає.

Доля речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільних позовів у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватими у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватими у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 06 (шість) місяців

Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватими у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватими у скоєні кримінального правопорушення (злочину), ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_6 визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжні заходи, обрані попередньо обом обвинуваченим тримання під вартою залишити без зміни.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання термін перебування його під вартою у днях, в період з 27.12.16 р. до вступу даного вироку у законну силу, із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою у днях, в період з 29.12.16 р. до вступу даного вироку у законну силу, із розрахунку: 1 (один) день попереднього ув`язнення - за 2 (два) дні позбавлення волі.

Речові докази по справі:

-чоловічу куртку чорного кольору, що передана органам досудового розслідування

обвинуваченим ОСОБА_6 29.12.16 р. (т. 1, а. с. 95 - 98), - повернути останньому;

чоловічу куртку (т. 1, а. с. 122 - 124), - повернути неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обома обвинуваченими в той де строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1