Справа № 743/1258/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/669/2017
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000494, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.02.2016 року за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Славутицького міського суду Київської області від 18.04.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст.ст. 75, 104 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 18.04.2016 року та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком чинності.

Строк покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту фактичного затримання з 07 березня 2017 року.

Зараховано ОСОБА_9 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період попереднього ув`язнення з 07.03.2017 року по день набрання вироком чинності.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановив суд першої інстанції, неповнолітній ОСОБА_9 , в середині серпня 2016 року, у невстановлений час, діючи повторно, знаходячись в с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно проник через балкон до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав USB-накопичувач марки SP, об`ємом 16 GB, вартість якої , згідно висновку експерта № 1251 від 29.09.2016 станом на серпень 2016 року становить 117,50 грн., та MP3 плеєр округлої форми ( у вигляді пташки), вартість якого, згідно висновку експерта № 1251 від 29.09.2016 станом на серпень 2016 року, становить 120,42 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 237,92 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений час, діючи повторно, знаходячись в с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно проник через балкон до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 950 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, що поєднане з проникненням до житла, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 не погодившись з вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене судом покарання застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України. Переконує суд, що за час тримання в слідчому ізоляторі все переосмислив, а тому просить врахувати повне визнання вини та сприяння в розкритті злочину і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Додатково зазначає, що його законний представник має намір відшкодувати завдані збитки.

В своїй апеляційній скарзі адвокат обвинуваченого ставить питання про зміну вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання та просить призначити покарання з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України. Свої доводи аргументує таким чином, що місцевий суд при призначенні покарання лише перерахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, але фактично не дав їм належної оцінки. Акцентує увагу, що поза увагою суду залишилось відсутність матеріальних претензій потерпілої та не вірно дана оцінка показанням самого обвинуваченого, що визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся та вибачився перед потерпілою. Зазначає, що в судовому рішення не дійсні мотиви скоєння злочину та обставини що передували його вчиненню. За цих обставин, переконаний адвокат, були всі підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання з випробуванням, що в даному конкретному випадку буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили задовольнити з вказаних в них підстав, прокурора, який заперечив проти задоволення цих апеляційних скарг та вважав вирок суду обґрунтованим, законним, потерпілої, яка негативно характеризувала обвинуваченого і просила залишити вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації його дій, учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Що стосується тверджень обвинуваченого та його захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то вони не ґрунтуються на матеріалах справи і не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_9 покарання суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

Належно суд першої інстанції і прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, новий злочин вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно.

Врахував обставини які пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому злочині, сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування збитків, вчинення злочину неповнолітнім, більше того було визнано пом`якшуючою обставиною вчинення злочину внаслідок тяжких особистих та сімейних обставин, та врахував відсутність обставин, які обтяжують покарання винного.

Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_9 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та мотивованим, а відповідно необхідним та індивідуально визначеним.

Не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_9 призначено із порушенням визначених загальних засад призначення покарання.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції і вважає його обґрунтованим та вмотивованим.

Отже, при вказаних обставинах, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання, а тому доводи захисника та обвинуваченого про суворість призначеного покарання не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КІ1К України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4