Справа № 686/2665/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі
Колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
представників потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
обвинуваченого ОСОБА_19 ,
захисника ОСОБА_20 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
Крім того, ОСОБА_19 в квітні 2007 року з метою шахрайського заволодіння чужим майном, переконав ОСОБА_14 надати йому грошові кошти в сумі 3000 грн. для виготовлення та оформлення документації, необхідної для отримання державного акту на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , та не маючи наміру і можливості виконання своїх обіцянок, шляхом обману по вул.Гагаріна у м.Хмельницькому заволодів коштами ОСОБА_14 в сумі 3000 грн., заподіявши останньому майнових збитків на вказану суму
В квітні 2008 року ОСОБА_19 з метою шахрайського заволодіння чужим майном, шляхом вмовлянь та неправдивих обіцянок переконав ОСОБА_16 позичити йому 800 доларів США, які зобов`язався повернути, однак отримавши по Львівському шосе у м.Хмельницькому зазначені кошти, не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, витратив їх на власні потреби, завдавши потерпілому майнових збитків в сумі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 5050 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_19 свою винуватість не визнав та відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_19 своєї винуватості, вона повністю доведена іншими доказами по справі.
Під час досудового розслідування, потерпілі надавали аналогічні показання (т. 2, а.с. 4-6, 11, 12, 50-52, 99, 124, 125, 164, т. 3 а.с. 7, 8, 56, 85, 86, 121, т. 5 а.с. 62-64, 94, 95).
Спілкування обвинуваченого з потерпілими протягом тривалого часу підтверджується даними роздруківок телефонних з`єднань (т. 2, а.с. 100-118).
Свідок ОСОБА_24 під час досудового розслідування надавала аналогічні показання щодо неправдивих обіцянок обвинуваченого про сприяння в отриманні потерпілими державних актів на земельні ділянки, а також написання нею розписок про отримання коштів в доларах США від потерпілих. При цьому гроші фактично одержував ОСОБА_19 , а її переконував писати розписки, зловживаючи довірою. Останній казав, що працює в одному з Комітетів Верховної Ради України, а тому має вплив на прийняття рішень Хмельницькою міською радою (т. 2, а.с. 74-76, т. 5 а.с. 6-8, 77, 78, 110).
Показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_24 в частині їх складання у присутності ОСОБА_19 підтверджуються і речовими доказами розписками ОСОБА_21 і ОСОБА_24 від 30.08.2007 року, 06.02.2008 року, 30.03.2008 року, 31.03.2008 року, 08.04.2008 року (т. 1, а.с. 20-23, т. 3 а.с. 91, 92, т. 4 а.с. 3, 4, 8, 9), зі змісту яких слідує, що вони складались в присутності ОСОБА_19 .
Крім того, як зазначили вказані свідки, а також потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , такі розписки складались ОСОБА_21 та ОСОБА_24 , оскільки останній відмовлявся їх власноручно виконувати, посилаючись на своє службове становище. Фактично такі розписки писались виключно з метою фіксації факту передачі грошових коштів ОСОБА_19 , однак складались вищевказаними свідками на пропозицію ОСОБА_19 і через відмову останнього особисто їх писати.
Про те, що ОСОБА_19 був присутнім при передачі коштів і написанні розписок підтверджується і наступними висновками експертів.
Як слідує з висновків експертів № 303 від 06.04.2010 року (т. 3, а.с. 105-111), № 260 від 20.03.2010 року (т. 4, а.с. 63-82), рукописний текст та підписи в розписках, написаних від імені ОСОБА_21 , датованих 30.08.2007 року, 30.03.2008 року, 31.03.2008 року та 08.04.2008 року, - належать ОСОБА_21 . Підписи біля рукописного напису « ОСОБА_30 » в розписці написаній від імені ОСОБА_21 датованій 30.03.2008 року та перед рукописним написом « ОСОБА_30 » в розписці написаній від імені ОСОБА_24 ОСОБА_12 датованій 06.02.2008 року, а також самі тексти, - виконані ОСОБА_19 .
Показання потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 щодо розташування земельних ділянок, які їм показував ОСОБА_19 , узгоджуються з відомостями з протоколів відтворення обстановки і обставин події (т. 2, а.с. 165, т. 3 а.с. 37, т. 3, а.с. 147, т. 5 а.с.11), коли під час проведення даних слідчих дій потерпілі особисто вказали на місцезнаходження цих ділянок.
Про характер стосунків і спілкування потерпілих з ОСОБА_19 з приводу сприяння у виділенні земельних ділянок, суд виходить із показань кожного з свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які з цією метою і познайомили відповідно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з ОСОБА_19 , не здогадуючись про непорядність останнього (т. 2, а.с. 70, т. 3 а.с. 30, т. 3 а.с. 52).
Свідок ОСОБА_26 в суді зазначив, що від ОСОБА_10 дізнався про те, що ОСОБА_19 за грошові кошти обіцяє вирішити питання отримання земельної ділянки.
Свідок ОСОБА_27 (т. 4, а.с. 155) повідомила, що ОСОБА_11 дійсно просила її написати заяву про виділення земельної ділянки по АДРЕСА_16 . В подальшому ОСОБА_11 розповідала, що її грошима заволоділи обманним шляхом.
Свідок ОСОБА_34 зазначив, що у вересні 2007 року позичав ОСОБА_22 гроші в сумі 4000 доларів США для придбання землі. Згодом потерпілий повідомив, що його обманули, і він витративши гроші, ділянки не отримав.
Свідки ОСОБА_35 і ОСОБА_25 (дружина і син ОСОБА_12 ) підтвердили факт передачі останнім у 2008 році в будинку за їх проживанням грошових коштів в доларах США ОСОБА_19 , з метою отримання землі.
Допитана в суді свідок ОСОБА_36 показала, що приблизно у 2007 році з чоловіком шукала земельну ділянку для будівництва. Перебуваючи в агентстві нерухомості «Золотий ключ», ОСОБА_15 повідомив, що для отримання землі по вул.Зоряній, необхідно внести завдаток в сумі 3000 доларів, що вони і зробили. Гроші передали ОСОБА_15 , який їх в подальшому передав ОСОБА_19 . Оскільки обіцяне вони так і не отримали, ОСОБА_15 повернув їм кошти, пояснивши, що ОСОБА_19 кудись зник.
В матеріалах справи містяться викопіювання з плану м.Хмельницького земельної ділянки, на яку надається згода ОСОБА_37 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 та ксерокопії викопіювання з плану м.Хмельницького земельної ділянки, на яку надається згода ОСОБА_38 ( ОСОБА_39 ) для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_4 (т. 3, а.с. 43, 96-98).
За підсумками експертизи № 429 від 25.05.2010 року (т. 5, а.с. 16-24), зображення печаток, підписів та написів « ОСОБА_40 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в ксерокопіях даних викопіювань, виконані методом копіювання з одного і того ж самого оригіналу.
Згідно наданих потерпілими копій витягів з рішення Хмельницької міської ради № 43 від 02.03.2008 року (т. 1, а.с. 32-34), надавалась згода на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_25 на ділянку по АДРЕСА_17 , ОСОБА_26 на ділянку по АДРЕСА_14 , ОСОБА_27 по АДРЕСА_16 .
Відповідно до витягу з рішення № 42 чотирнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 27.12.2007 року, вирішено передати у власність ОСОБА_41 земельну ділянку по АДРЕСА_4 .
В листі Хмельницької міської ради від 22.01.2010 року зазначено, що на чотирнадцятій сесії Хмельницької міської ради таких рішень не приймалося (т. 3, а.с. 76).
У відповідності до листа Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів та доданих до нього копій документів (т. 1, а.с. 84-218), земельна ділянка по АДРЕСА_17 належить ОСОБА_42 , земельна ділянка по АДРЕСА_16 належить ОСОБА_43 , а ділянка по АДРЕСА_14 ОСОБА_44 .
Як слідує з даних протоколу допиту свідка ОСОБА_45 (т. 2, а.с. 23), розташована по АДРЕСА_14 земельна ділянка, яка пропонувалась ОСОБА_19 . ОСОБА_10 , насправді належить на праві власності ОСОБА_46 , яку він приватизував у 1996 році.
У відповідності до даних протоколу допиту свідка ОСОБА_47 від 03.03.2010 року (т. 2, а.с. 21), остання отримала згідно протоколу зборів від 27.02.1996 року в користування земельну ділянку по АДРЕСА_17 і користується нею по даний час.
Зміст наведених вище письмових доказів та показань свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_45 , ОСОБА_42 свідчить про надання ОСОБА_19 потерпілим явно сфальсифікованих документів, що в свою чергу вказує на цілеспрямований намір заволодіти їх коштами шляхом обману.
Більше того, про обман ОСОБА_19 потерпілих свідчать показання свідка ОСОБА_48 (т. 2, а.с. 77-79, 142, 143), який показав, що в 2009 році працював на посаді заступника по виробництву центру Хмельницької регіональної філії ДП «ДЗК», під час чого познайомився з ОСОБА_19 , який представився начальником одного з відділів Хмельницької міської ради. Надалі він дійсно до нього звертався з приводу прискорення видачі державних актів. У вересні 2009 року до нього звернувся ОСОБА_19 з проханням повідомити ОСОБА_10 та ОСОБА_12 неправдиву інформацію про те, що їхня проектна документація щодо виділення землі знаходиться на вивченні та погодженні у виконавчому комітеті. Оскільки співпраця з ОСОБА_19 йому була вигідна, він погодився на дану пропозицію і повідомив вказані неправдиві відомості потерпілим, запевняючи їх, що процес оформлення землі продовжується. Пізніше вони приходили в ДЗК і писали заяви про реєстрацію і видачу державних актів нового зразка.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_28 (т. 4, а.с. 56), останній підтвердив, що знайомий з ОСОБА_19 , однак з приводу своєї земельної ділянки з ним ніколи не спілкувався, що вказує на неправдивість вищезазначених показань обвинуваченого.
У відповідності з протоколом допиту свідка ОСОБА_49 (т. 4, а.с. 154), останній працював на посаді заступника Хмельницького міського голови та знайомий з ОСОБА_19 , як з працівником комунального підприємства. З приводу земельних питань з ним жодного разу не спілкувався.
Згідно з листом виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 25.02.2010 року, ОСОБА_19 працював диспетчером-контролером комунального підприємства по організації роботи міського пасажирського транспорту (т. 1. а.с. 64). Відповідно, «посадовцем, що вирішує земельні питання», не являвся.
Сукупність досліджених доказів дає підстави дійти висновку, що винуватість ОСОБА_19 у вчиненому повністю доведена.
До вищезазначених показань ОСОБА_19 суд ставиться критично і розцінює їх як обрану позицію захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне.
В основу вироку суд кладе детальні, послідовні показання потерпілих, свідків, речові докази, висновки експертів. які повністю узгоджуються між собою і не довіряти яким у суду немає підстав. Не спростовують вищевказаних висновків суду про винуватість ОСОБА_19 і твердження захисника про відсутність події злочину з посиланням на розписки свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_24 про отримання грошових коштів від потерпілих, а відтак існування цивільно-правових відносин між ними, оскільки такі заяви спростовуються вищенаведеними доказами, зокрема показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_24 та речовими доказами (розписками), з яких слідує, що такі розписки складались даними свідками без реальних намірів укласти угоду позики, а виключно з метою засвідчення факту передачі потерпілими грошових коштів і складались саме свідками, а не ОСОБА_19 , оскільки останній, посилаючись на зайняття впливової посади в Хмельницькій міській раді і через це неможливість написання розписок, ввів їх в оману. Про правдивість таких показань потерпілих свідчить і їх поведінка, які з позовами до ОСОБА_21 і ОСОБА_24 з метою забезпечення виконання таких розписок, в суд не звертались. Разом з тим, вказана поведінка обвинуваченого, який видавав себе за впливового посадовця, здатним вирішувати питання щодо виділення земельних ділянок, його безпідставна відмова від власноручного складання розписок, на переконання суду свідчить про його злочинні наміри заволодіти коштами потерпілих і приховати свою причетність до вчинення злочинів.
Також суд визнає безпідставними посилання сторони захисту на недопустимість протоколів допиту під час досудового розслідування, з огляду на п. 8 Розділу ХІ Перехідних положень чинного КПК України в редакції 2012 року, де зазначено, що допустимість доказів до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
Таким чином, суд вважає доведеним заволодіння обвинуваченим коштами потерпілих та дії ОСОБА_19 слід кваліфікувати:
- за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), по епізоду заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 в березні 2007 року;
- за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, по епізодах заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 в квітні 2007 року, ОСОБА_13 05.05.2007 року, ОСОБА_15 30.08.2007 року, ОСОБА_16 в кінці 2007 року та в квітні 2008 року, ОСОБА_22 в вересні 2008 року, ОСОБА_12 в січні 2008 року та 06.02.2008 року;
- за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, по епізодах заволодіння грошовими коштами ОСОБА_22 в вересні 2007 року, ОСОБА_16 в березні 2008 року, ОСОБА_12 08.04.2008 року;
- за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, по епізодах заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 30.03.2008 року та ОСОБА_11 31.03.2008 року.
Разом з тим, з дня вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України минуло п`ять років, однак він вину у їх скоєнні не визнав та не дав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
З огляду на викладене, ОСОБА_19 в силу частини 5 статті 74 та пунктів 2, 3 частини 1 статті 49 КК України, підлягає звільненню від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Органами досудового розслідування ОСОБА_19 ставиться у вину те, що він скоював дані злочини, як шляхом обману, так і шляхом зловживання довірою, однак останній спосіб вчинення шахрайства не знайшов свого підтвердження під час судового слідства. Заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою, є альтернативними способами вчинення злочинів, передбачених ст. 190 КК України. Як слідує з досліджених доказів, ОСОБА_19 шляхом введення в оману потерпілих, заволодівав їх коштами, начебто для вирішення питань, пов`язаних з отриманням ними земельних ділянок. Потерпілі познайомились з ОСОБА_19 нещодавно і близьких відносин з ним не мали, а тому в даному випадку про зловживання їх довірою з боку обвинуваченого не йдеться. Оскільки при кваліфікації дій ОСОБА_19 за частинами 1, 2, 3 і 4 статті 190 КК України, зайво вказано альтернативний спосіб вчинення шахрайства, як заволодіння майном потерпілих шляхом зловживання довірою, з обвинувачення ОСОБА_19 , він підлягає виключенню.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та пом`якшують йому покарання.
З врахуванням вчинення ОСОБА_19 кількох умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, наслідків скоєного, великої кількості потерпілих, більшість з яких просила винному призначити якомога суворіше покарання, суд приходить до висновку, що йому слід визначити остаточне основне покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, оскільки лише воно буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_19 та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
При визначенні такої міри покарання суд зважає і на те, що ОСОБА_19 винуватість не визнав з метою уникнення відповідальності і у вчиненому не розкаявся. Така поведінка свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, за що він підлягає покаранню у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.
Також необхідно призначити і додаткове покарання у виді конфіскації майна, окрім житла, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 190 КК України.
ОСОБА_19 раніше не судимий, одружений, не працює, характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, що пом`якшує йому покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
На думку суду така міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєнню ним нових злочинів.
Строк відбування ОСОБА_19 покарання необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши в час його відбуття попереднє ув`язнення з моменту затримання до зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на заставу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_19 слід залишити попередній, оскільки під час судового розгляду підстав для його зміни не виникало.
З обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз по справі, що обґрунтовується відповідними довідками (т. 3 а.с. 20, 104, т. 4 а.с. 62, 88, т. 5 а.с. 15).
Цивільні позови підлягають задоволенню.
Своїми діями обвинувачений завдав потерпілим майнових збитків в сумах, зазначених ними в цивільних позовах, які необхідно стягнути з ОСОБА_19 . Заявлені позовні вимоги чітко випливають з сформульованого прокурором обвинувачення.
Речові докази залишаються в матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_19 звільнити від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_19 призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
-за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна, крім житла.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_19 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна, крім житла.
Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_19 в строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення з 03.03.2010 року по 11.05.2010 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_19 залишити попередній, особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_19 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 1366 (одна тисяча триста шістдесят шість) грн. 16 коп.
Цивільні позови ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 задовольнити повністю.
Стягнути в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди з ОСОБА_19 на користь:
- ОСОБА_16 126250 (сто двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн.;
- ОСОБА_22 121200 (сто двадцять одну тисячу двісті) грн.;
- ОСОБА_12 136350 (сто тридцять шість тисяч триста п`ятдесят) грн.;
- ОСОБА_11 126250 (сто двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_19 на користь ОСОБА_10 126250 (сто двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн., в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази: оригінали розписок, ксерокопію з викопіювання плану земельної ділянки, договір про підготовку технічної документації, ксерокопії сторінок паспорта ОСОБА_21 , ксерокопії витягів з рішень сесії, ксерокопію плану масиву, ксерокопію рельєфного плану, ксерокопію виписки з рішення зборів, пояснення ОСОБА_21 (т. 3 а.с. 13-15, 54, 55, 96-98, 115, т. 4 а.с. 4-11, 127, 128), - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: