Єдиний унікальний номер 722/277/17
Номер провадження 1-в/722/60/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
Засуджений ОСОБА_4 10.03.2017 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак в клопотанні просив розглянути справу без його участі.
Представник Сокирянської ВК-67 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності та у якій заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає його передчасним, так як засуджений на даний час характеризується як особа, яка лише стала на шлях виправлення, і у відповідності до ч.2 ст.81 КК України не досяг відповідного ступеню виправлення.
Голова спостережної комісії ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у якій вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 28.10.2014 року ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі.
Вищевказаний вирок суду 27.11.2014 року набрав законної сили.
З метою виконання вироку суду, 02.12.2014 року засудженого ОСОБА_4 було затримано та направлено для відбування призначеного покарання.
Відповідно початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховується з 02.12.2014 року. Кінець строку відбування покарання 02.05.2018 року.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 , відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув 2 роки 3 місяці 14 днів позбавлення волі, що становить більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Відповідно невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 1 рік 1 місяць 16 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК Українирежим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Чернівці порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 25.12.2014 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час відбування покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_4 в період відбування покарання в колонії до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. Разом з тим, відбуваючи покарання у дільниці соціальної реабілітації, за порушення встановленого режиму у двох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Проте, раніше накладені стягнення погашені в передбаченому законом порядку. За сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку у двох випадках засуджений заохочувався.

Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №104 від 13.03.2017 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_4 по прибуттю до установи і по лютий 2016 рік був працевлаштований у будівельній бригаді колонії в якості різноробочого, до роботи відносився сумлінно, постановлені виробничі завдання виконував вчасно та якісно.

За постановою начальника колонії від 16.02.2016 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації при Сокирянській ВК (№67). По прибуттю працевлаштований в якості різноробочого дільниці соціальної реабілітації, покладені йому завдання виконує якісно та вчасно, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 , встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в колонії характеризується позитивно, увідношенні до представників адміністрації колонії тактовний, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, будує із ними рівні та товариські відносини; має охайний зовнішній вигляд, утримує в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку; за характером засуджений слабкий, неврівноважений, переважає меланхолічний тип темпераменту; роботи з благоустрою установи виконує; заходи виховного характеру, які проводяться у дільниці соціальної реабілітації відвідує, реагує на них позитивно; в 2016 році здобув професію «Штукатур 2-го розряду», закінчивши навчальний центр, який функціонує при установі; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження»; соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень, телефонних розмов, отриманням посилок та передач, взаємовідносини добрі.
Відповідно до вироку суду засуджений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав.
Відповідно до довідки медичної частини №90 від 13.03.2017 року засуджений ОСОБА_4 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії №63 станом на 13.03.2017 року на виконанні в установі виконавчих листів відносно засудженого ОСОБА_4 не перебуває.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 18.02.2017 року засідання комісії дільниці соціального реабілітації з оцінки ступеню виправлення засуджених, станом на 18.01.2017 року засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 28.10.2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 (один) рік 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 та для відома Путильському районному суду Чернівецької області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1