Справа №522/4550/16-к
Провадження по справі № 1-кс/522/474/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про зняття арешту з майна, накладеного Приморським районним судом м. Одеси від 25.03.2016р.
В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає той факт, що в провадженні слідчого слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 знаходяться матеріали кримінального провадження №000642, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, які внесені на підставі заяви ТОВ "Група компаній "Главстрой" про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Державного управління Держпраці в Одеській області.

В рамках розслідування кримінального провадження потерпілою особою ТОВ «Група компаній «Главстрой» надано цивільний позов на суму 5055344,50 гривень. В обгрунтування своїх позовних вимог заявник зазначив, що зазначеним злочином ТОВ «Групі компанії «Главстрой» було нанесено майнову шкоду у розмірі 3100374,65 гривні, яка виражається у розмірі вже сплачених лізингових платежів за договором лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012 року, що підтверджується довідкою №23/09/15-1 від 23.09.2015 року та 1813532,58 гривень витрат від інфляції та три відсотки річних у сумі 141428 гривень втраченої комерційної вигоди, яка виражається в інфляційному збільшені за період з вересня 2014 року.

На підставі викладеного та з урахуванням того факту, що сума позовних вимог являлась співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2016р. задоволено клопотання представника цивільного позивача директора ТОВ "Група компаній "Главстрой" ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у вигляді бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року випуску, ідент. № 1279, двигун № НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 128 КПК форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Стаття 119 ЦПК України визначає форму і зміст позовної заяви, а саме - Позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5)виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; 61 зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;7) перелік документів, що додаються до заяви.

Як зазначає адвокат ОСОБА_6 , в своїй позовній заяві ОСОБА_8 належним чином не зазначає виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також жодним чином не зазначає докази які б підтверджували викладені ним обставини. Тобто поданий ним цивільний позов не відповідає встановленим вимогам та не є належним документом який може породжувати правові насідки.

Положеннями статті 128 КПК України встановлено, що особа,якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду,завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

ОСОБА_5 є власником арештованого майна - бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року випуску, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2015 року, яку він придбав у ТОВ «Унікредит Лізинг».

Відомості стосовно пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 388 КК україни,- відсутні, що унеможливлює застосування положень КПК, щодо накладення арешту в якості забезпечення цивільного кодексу.

Крім того, відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року визнано протиправним та скасовано рішення щодо скасування реєстрації бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року реєстрації; зобов`язано Головне управління Держпраці в Одеській області поновити реєстрацію бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року реєстрації за ОСОБА_5 .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 залишено без змін.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав своє клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вимог клопотання про знаття арешту, посилаючись на той факт, що вилучене майно, а саме бурова установка BAUER BG -20V, 2007 року випуску, є предметом злочину. Огляд бурової установки не міг бути проведений, так як на момент огляду бурова установка не знаходилась на території України. В рамках досудового розслідування кримінального провадження №000642 проведено експертизу, яка встановила, що підпис Шкрабова в договорі про переведення боргу та передання прав та обов`язків,- є підробленим.

Крім того, як зазначив прокурор, ОСОБА_5 , в рамках досудового розслідування №000642, не має процесуального статусу.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, який просив клопотання задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання про зняття арешту, вважаю вимоги адвоката ОСОБА_6 такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як встановлено судом, арешт на майно було накладено в рамках розслідування кримінального провадження за №000642, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В ході судового розгляду не підтвердився факт того, що існує достатня підозра вважати, що власником вказаного майна,- ОСОБА_5 вчинене кримінальне правопорушення, яке інкримінується в рамках зазначеного кримінального провадження, або він був задіяний в злочинній схемі.

В рамках кримінального провадження власнику арештованого майна не повідомлено про підозру.
Крім того, відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року визнано протиправним та скасовано рішення щодо скасування реєстрації бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року реєстрації; зобов`язано Головне управління Держпраці в Одеській області поновити реєстрацію бурової установки BAUER BG -20V, 2007 року реєстрації за ОСОБА_5 .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 залишено без змін.

Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду адвокатом ОСОБА_6 клопотання про зняття арешту, відповідно до ст. 170,174 КПК України, ОСОБА_9 не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2016р., на майно у вигляді бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року випуску, ідент. № 1279, двигун № НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

З огляду на викладене, суд приймає клопотання адвоката ОСОБА_6 до розгляду та приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту з майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2016р. на майно у вигляді бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року випуску, ідент. № 1279, двигун № НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Зобов`язати відповідальних осіб Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області повернути особисто ОСОБА_5 , або через захисників (адвокатів), чи представників, повноваження яких підтверджено відповідно до ст. 50 КПК України, тимчасове вилучене майно, а саме: бурову установку BAUER BG-20V, 2007 року випуску, ідент. № 1279, двигун № НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
19.01.2017