Справа № 712/7781/17
Провадження №1-кс/712/3465/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

щодо арешту майна

23 червня 2017 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ТОВ "Алмаз-Лото" ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0008101 від 12 жовтня 2016 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

в с т а н о в и в:
21 червня 2017 року слідчий СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним клопотанням, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 12 системних блоків із відповідними маркувальними номерами та 12 портативних флеш-накопичувачів та фотокопії документів.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008101 від 12 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12 жовтня 2016 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло звернення народного депутата України ОСОБА_6 про те, що на Інтернет-ресурсі Черкаського осередку цивільного корпусу "Азов" розміщено відеозапис, в якому працівник одного з Інтернет-центрів, під яку маскують свою діяльність гральні заклади, повідомила громадським активістам, що в ньому надаються послуги із доступу до азартних ігор та до ігрових автоматів.

17 червня 2017 року в період часу з 11 год до 13 год. 25 хв. за адресою АДРЕСА_1 було здійснено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено 14 системних блоків із вміщеними в них зовнішніми флеш-накопичувачами, ємністю 16 Гб, та фотокопії документів, на підставі яких заклад здійснював свою діяльність.

На думку слідчого, виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події від 17 червня 2017 року речі містять інформацію, яка є доказом здійснення діяльності, пов`язаної з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, а відтак на них необхідно накласти арешт.

19 червня 2017 року слідчим, за погодженням із прокурором, було внесено клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майна відповідно до ст. 170 КПК України, але ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 червня 2017 року у задоволенні клопотання було відмовлено з підстав не конкретизації вилученого майна.

З огляду на викладене, на думку слідчого, повторно подане нею клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 клопотання повністю підтримала, просила поновити строк звернення із таким клопотанням та задоволити з викладених в клопотанні підстав.
Представник власника тимчасово вилученого майна ТОВ "Алмаз-Лото" ОСОБА_4 проти задоволення клопотання категорично заперечив. По-перше, ухвалою слідчого судді від 20 червня 2017 року таке ж клопотання було розглянуто по суті та задоволено частково шляхом накладення арешту на вилучені фотокопії документів. Водночас, у задоволенні клопотання було відмовлено з тих підстав, що арешт вилучених комп`ютерів та флеш-накопичувачів зупинить діяльність лотерейного закладу. Таким чином, повторне звернення з цим клопотанням є безпідставним, оскільки КПК України цього не передбачає. Необхідно також звернути увагу й на те, що слідчий звернувся із цим клопотанням із пропущенням строку, встановленого ст. 171 КПК України. Багато питань викликає й сама підстав огляду у приміщенні офіційно працюючого лотерейного закладу. Зокрема, інформація про злочин є дуже сумнівною, оскільки так званий "свідок" на відео повідомляє про якийсь "Інтернет-центр", але ТОВ "Алмаз-Лото" здійснює діяльність в галузі лотерей; власник вилученого обладнання не надавав дозволу на проникнення слідчих до орендованого ним приміщення чи огляду в цьому приміщенні, як не було й ухвали слідчого судді про надання дозволу на такі дії. Таким чином, проведений огляд, і як наслідок тимчасове вилучення майна є свавільним втручанням у право власності і отримані при цьому докази не можуть бути допустимим доказом у суді. Щодо діяльності ТОВ "Алмаз-Лото", то вона є абсолютно легальною та відповідає всім нормам чинного законодавства України, а вилучене майно, відповідно до висновку експертів КНДІСЕ, не належить до грального обладнання чи азартних ігор.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За змістом ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно із ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Слідчим суддею встановлено, що 12 жовтня 2016 року до ЄРДР внесено інформацію про те, що 12 жовтня 2016 року до Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області надійшло звернення народного депутата України ОСОБА_6 про те, що на інтернет-ресурсі Черкаського осередку цивільного корпусу "Азов" розміщено відеозапис, в якому працівник одного з інтернет-центрів, під яку маскують свою діяльність гральні заклади, повідомила громадським активістам, що в даному закладі надаються послуги із доступу до азартних ігор та ігрових автоматів.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 червня 2017 року слідчим ОСОБА_7 за присутності понятих та представника ОСОБА_8 здійснено огляд приміщення по АДРЕСА_1 із вивіскою "Національна Лотерея", за результатами якого виявлено та вилучено 12 системних блоків, 12 флеш-накопичувачів ємністю 16 ГБ та фотокопії документації про діяльність цього закладу.
Згідно з наданих представником ТОВ «Алмаз-Лото» документів, вказане товариство відповідно до договору доручення з ПІІ «Українська національна лотерея» від 21 жовтня 2015 року зобов`язується розповсюджувати від імені та за дорученням оператора та під його контролем державну грошову миттєву лотерею «Золотий Кубок», яка проводиться оператором, шляхом організації точок продажу для прийняття сплати участі у Лотерею через електронну систему прийняття ставок за допомогою лотерейних терміналів самообслуговування, а також здійснювати виплату платежів переможцям лотереї належних їм грошових сум на підставі даних лотерейної системи. Місце розташування пункту розповсюдження лотерей м.Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 22А.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 червня 2017 року клопотання слідчого про арешт цього ж майна задоволено частково накладено арешт на копії вилучених при огляді документів. Водночас, у накладенні арешту на 14 системних блоків із вміщеними в них зовнішніми флеш-накопичувачами ємністю 16 ГБ, відмовлено з тих підстав, що це може призвести до зупинення розповсюдження лотерей на території України.
Із повторним клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий звернувся із пропуском строку, визначеного ст. 171 КПК України, не обґрунтувавши ні в клопотанні, ані в судовому засіданні поважності причин пропуску такого строку.
Крім того, слідчий суддя також звертає увагу на те, що дозволу на огляд приміщення, в якому ТОВ «Алмаз-Лото» здійснює лотерейну діяльність, останнє слідчому 17 червня 2017 року не надавало, а ухвали слідчого судді про надання дозволу на вчинення таких дій слідчим також не пред`явлено.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про накладення арешту на це майно необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 100, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене 17 червня 2017 року майно у кримінальному провадженні № 0008101 від 12 жовтня 2016 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1