"07" грудня 2016 р. Справа № 363/3273/16-к
УХВАЛА
07 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000842 відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 .

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно вливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки є обґрунтована підстава вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення по відношенню до потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали клопотання прокурора та пояснили, що від родичів обвинуваченого ОСОБА_7 надходили телефонні дзвінки та погрози, у разі не вирішення в добровільному порядку питання щодо автомобіля.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, вважає можливим обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Позиція прокурора ґрунтується на пунктах 1, 3, 4, та 5 зазначеної норми КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, беручи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та погрозу потерпілим, суд вважає, що достатнім та необхідним запобіжним засобом, для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положеннями ст.183 ч.3 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст.183 КПК України. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з умовою достатньої гарантії виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього, а відповідно до вимог ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи тяжкість правопорушення, за вчинення якого він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_7 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 369 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04 лютого 2017 року включно.

Розмір застави визначити у межах 50 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 68900 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Київській області.
Після внесення застави негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та зобов`язати: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1