Справа № 440/586/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/147/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 000060 від 04.02.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше судимого 11.04.2016 р. Буським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт, судимість відбута не погашена, одруженого, на утриманні малолітня дитина, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року, -

встановила:
вироком Буського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ст. 125 ч. 1 КК України та покарано на 90 (дев`яносто) годин громадських робіт. Захід забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу залишено попередній.

Згідно вироку суду, 4 лютого 2016 року приблизно о 15.15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у при міщенні гаражу на території господарства ОСОБА_10 , що АДРЕСА_1 під час конфлікту із ОСОБА_9 , умисно наніс останньому удар ногою в ділянку лівого стегна, заподіявши легке тілесне ушкодження.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати.

В обґрунтування вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Наголошує, що обвинувачений не наносив потерпілому тілесні ушкодження стверджує, що своїми діями визнаний судом потерпілий має намір безпідставно користуючись простотою доказувань ст.125 КК України позбавити сім`ю ОСОБА_6 права проживання. При цьому вказує, що потерпілим подані матеріали цивільного позову справа № 2/440/297 ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про виселення.
Підкреслює, що свідок ОСОБА_11 є особою яка завжди буде свідчити в користь потерпілого, так як між потерпілим і ним існують певні домовленості.
Стосовно висновків судово-медичної експертизи № 18/2016 від 04.02.2016р., вказує, що з характеру і тяжкості їх отримання дані травми могли бути отримані потерпілим від контакту з домашніми речами, а також отримані свідомо при допомозі сторонньої особи.
Звертає увагу, що під час досудового слідства, а також під час судового розгляду обвинувачений у формі письмового клопотання просив допитати у якості свідка ОСОБА_10 , однак його вимога залишена без реагування.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять вирок скасувати а провадження по справі закрити, потерпілого та прокурора, які заперечили апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що конфлікт спровокував потерпілий, оскільки має намір виселити його, даний конфлікт триває з 2012 року, потерпілий є конфліктною людиною, 4.02.2016 р. потерпілий сам спровокував конфлікт, після чого викликав поліцію, ударів потерпілому він не завдавав.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_9 вказав, що обвинувачений говорить неправду, 4.02.2016 р. він йшов в гараж, обвинувачений наніс йому удари по обличчю та копав його, він хотів ці всі події зняти на мобільний телефон, однак обвинувачений розбив телефон, щоб не знімав, а запис видалив. Крім цього зазначив, що обвинувачений побив матір, подавав на матір неодноразово заяви, повиламував в домі двері, матір боялась йти в суд свідчити як свідок.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіркою матеріалів справи та доводів апеляційної скарги встановлено, що судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відповідає фактичним обставинам і підтверджено зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та викладені у вироку.

На переконання колегії суддів, покликання в апеляційній скарзі апелянта, про те що обвинувачений ОСОБА_6 не вчиняв кримінального правопорушення, яке йому інкримінується є необґрунтованим та таким, що спрямоване на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, при цьому спростовується зібраними та перевіреними в суді першої інстанції доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_9 , даними в суді першої інстанції, який вказав, що 4 лютого 2016 року близько 15.15 год. перебував у подвір`ї свого господарства по АДРЕСА_1 , коли у двір заїхав автомобілем син ОСОБА_12 тарас та безпричинно почав ображати його нецензурними словами, а в подальшому лівою рукою наніс удар в ділянку голови від чого впав на землю, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_13 кілька разів копнув його ногою в голову, тулуб та ліве стегно. Очевидцем цих подій був ОСОБА_14 , який на його просьбу викликав працівників поліції; показами свідка ОСОБА_14 , який в суді першої інстанції, показав, що 4 лютого 2016 року близько 15.15 год. був очевидцем, як на подвір`ї господарства ОСОБА_15 , останній лежав на землі, а його син ОСОБА_16 копав свого батька ногами у різні частини тіла; протоколами проведення слідчого експерименту від 23.02; 28.02.2016 року та фото таблицями до них, якими зафіксовано, зі слів потерпілого ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_14 як саме ОСОБА_16 наносив удари руками та ногами по тілу свого батька на території господарства по АДРЕСА_1 (а.с. 28-49); висновком експерта № 18/2016 від 04.02.2016 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено садно на тильній поверхні правої кисті, садно у верхній тертині лівого стегна, забій м`яких тканин голови, забій грудної клітки зліва з больовим синдромом. Дані тілесні ушкодження могли утворитись 04.02.2016 року від дії тупих предметів, до яких відносяться руки та ноги людини і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.15).

Щодо покликань апелянта про залишення без реагування судом першої інстанції вимоги обвинуваченого про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю обвинуваченого, то такі твердження є безпідставними та невмотивованими, оскільки судом першої інстанції дане клопотання було розглянуто, та в зв`язку з неодноразовою неявкою свідка ОСОБА_10 в судові засідання, прийнято рішення про продовження слухання справи у її відсутності (а.с. 72).

Отже, суд першої інстанції належно дослідив і перевірив усі наявні в матеріалах провадження докази, в тому числі, відносно їх належності та допустимості, надав об`єктивну оцінку доказам в їх сукупності та узгодженості між собою, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, у справі не встановлено.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Буського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4