Справа №705/5769/16-к
1-в/705/125/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані подання прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про заміну покарання у вигляді штрафу ОСОБА_5 (в порядку статей 537, 539 КПК України), -
в с т а н о в и в:
Прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулась до суду із поданням про заміну ОСОБА_5 покарання призначеного за вироком суду у вигляді штрафу на інший вид покарання, визначений ч.5 ст.53 КК України. У клопотанні прокурор посилається на те, що 17.11.2016 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Станом на 02.02.2017 р. вирок Уманського міськрайонного суду від 17.11.2016 року є невиконаним, оскільки ОСОБА_5 до вказаного часу штраф не сплатив, не приймає міри по його сплаті, що засвідчує факт ухилення засудженого від відбування призначеного судом покарання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та вказував, що ОСОБА_5 необхідно замінити покарання у вигляді штрафу на громадські роботи.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у нього хворіє дитина і тому він коштів не сплатив, заперечував проти заміни йому покарання у вигляді штрафу на громадські роботи, оскільки громадські роботи не може виконувати за станом здоров`я ( оформляє групу інвалідності), запевняв, що сплатить штраф у найкоротший термін при наявності коштів.
Заслухавши прокурора, засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Також встановлено, що до теперішнього часу вказаний вирок не виконаний.
Главою 5 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу.
Згідно ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у визначений строк, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Стаття 27 КВК України регламентує, що у разі якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.
Наведеним нормам КВК відповідають норми КК України, де статтею 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 21.12.2016 року ОСОБА_5 в порядку виконання вироку суду було направлено по місцю проживання пропозицію про сплату штрафу та роз`яснено наслідки несплати штрафу.
Суду не надано доказів того, що компетентними органами по виконанню покарання у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування підстав, з яких засуджений не сплачував штраф (чи не міг засуджений сплатити штраф з об`єктивних причин, чи в його діях був прямий умисел на несплату штрафу). З огляду на викладене, з врахуванням того, що сама по собі несплата штрафу не свідчить про ухилення від виконання вироку, суду не надано достовірних доказів того, що обвинувачений ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, зі змісту подання неможливо встановити на який саме вид покарання прокурор просить замінити засудженому покарання у вигляді штрафу, оскільки у мотивувальній частині подання прокурор обґрунтовує заміну штрафу на громадські роботи, а в прохальній частині просить замінити штраф на покарання у виді виправних робіт.
На підставі ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Статтею 56 КК України передбачено, що громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.1 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Беручи до уваги викладене, суд вбачає підстави для повернення до Уманської місцевої прокуратури на дооформлення матеріали подання про заміну покарання у вигляді штрафу ОСОБА_5 (в порядку статей 537, 539 КПК України), у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, ст. 53 КК України, суд,-
Повернути до Уманської місцевої прокуратури матеріали подання про заміну покарання у вигляді штрафу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2016 року визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.,- для дооформлення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1