Справа № 163/1737/17 Провадження № 1-кп/163/113/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000056 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ковель Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія приватного підприємця ОСОБА_6 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 13 червня 2017 року, більш точний час досудовим розслідуванням не установлений, перебуваючи на ринку неподалік залізничного вокзалу у місті Ковель Волинської області, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою подальшого особистого вживання придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та цього ж дня частину вказаної речовини вжив, а решту загальною масою 0,2305 г (у перерахунку на амфетамін-основу) пересипав у згорток з фольгованого паперу, який в свою чергу, помістив у прозорий поліетиленовий пакет із застібкою серед особистих візиток і карток, які поклав на поличку поблизу автомагнітоли усередині салону (кабіни) вантажного автомобіля марки «DAF», моделі «XF 105.410», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та наступного дня, 14.06.2017 року, слідуючи указаним автомобілем в якості водія з міста Ковель до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС, що знаходиться в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, здійснив перевезення вищевказаної психотропної речовини.
В подальшому, цього ж 14.06.2017 року приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , слідуючи в якості водія вказаного транспортного засобу через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, смугою руху для вантажних автомобілів «червоний коридор» в напрямку «виїзд з України», діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення, попередньо придбані ним у місті Ковель: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 0,102 г (у перерахунку на висушену речовину), який знаходився у паперовому згортку, та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою 0,2305 г (у перерахунку на амфетамін-основу), який знаходився у фольгованому паперовому згортку, поміщених у прозорий поліетиленовий пакет із застібкою серед особистих карток та візиток, який в свою чергу поклав на полиці біля автомагнітоли усередині салону (кабіни) автомобіля, та, окрім цього, приховав у ніші дверей, зі сторони водія цього ж транспортного засобу, порожню паперову коробку з-під цигарок марки «Winston» з вмістом безбарвного полімерного пакета із залишками психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, не вказавши про наявність вказаних речовин в митній декларації, а також при усному опитуванні інспекторами Волинської митниці ДФС, та у такий спосіб виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак його не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час проведення прикордонно-митного контролю зазначений наркотичний засіб та психотропна речовина були виявлені та у подальшому вилучені працівниками правоохоронних органів.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця №ІІ, Список №2), а канабіс до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця І список «1).
Дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання і перевезення без мети збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, та за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, як умисне вчинення закінченого замаху на контрабанду психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, та особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, обіг якого заборонено, тобто спробі їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Кримінальне провадження надійшло до суду у формі обвинувального акту.
Під час підготовчого судового засідання сторонами кримінального провадження подано угоду про визнання винуватості, укладену 19.07.2017 року між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , яку останні просили затвердити.
Розглядаючи таке прохання сторін кримінального провадження, судом встановлено наступне.
За умовами укладеної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України, за фактичними обставинами та в обсязі, викладеними в обвинувальному акті, кваліфікації таких його дій не оспорює, зобов`язавшись беззастережно визнати обвинувачення під час судового провадження.
Сторонами погоджено наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Узгоджено покарання, яке визначено обвинуваченому ОСОБА_4 :
- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40001,00 (сорок тисяч одну) гривню, без конфіскації майна;
- за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;
- на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40001,00 (сорок тисяч одну) гривню, без конфіскації майна.
При узгодженні покарання, сторони погодили та врахували: обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, якими є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, іншими обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, визначено: відсутність тяжких наслідків в результаті вчинення злочинів та незначна вага психотропної речовини і наркотичного засобу; дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину.
Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечили та погодились на призначення узгодженого покарання.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що також виходить із вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, дійшов висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладення відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
За інкримінованим обвинуваченням, ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі.
Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, а за ч.1 ст.309 КК України є злочином середньої тяжкості, та внаслідок їх скоєння шкода завдана лише суспільним інтересам, а тому, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а також не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України є правильною.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.53, 65, 66, 69 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано наявність сукупності обставин, передбачених ст. 66 КК України, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, дані про особу обвинуваченого, які з врахуванням ступеня суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичних обставин їх вчинення, на переконання суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, та дають підстави для призначення останньому більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України.
Отже, виходячи з наведеного, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України застосувати до ОСОБА_4 положення ч.ч.1, 2 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому основне покарання у виді штрафу в узгодженому сторонами угоди розмірі, який відповідає вимогам ст.53 КК України, та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Не призначення додаткової міри покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, у виді конфіскації майна також відповідає приписам ч.2 ст.59, п.2 ч.1 ст.65 КК України та правовій позиції Верховного Суду України від 04.04.2011 у справі №5-1кс11, так як обвинувачений намагався перемістити наркотичний засіб та психотропну речовину через митний кордон України для особистого вживання, що свідчить про відсутність у його діях корисливого мотиву.
Обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Накладений ухвалою слідчого судді арешт на речовий доказ паспорт обвинуваченого для виїзду за кордон скасувати.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, слід залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 19.07.2017 року у кримінальному провадженні №0000056, укладену начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 305, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 2 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40001,00 (сорок тисяч одну) гривню, без конфіскації майна;
- за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40001,00 (сорок тисяч одну) гривню, без конфіскації майна.

Речові докази:

- речовину рослинного походження зеленого кольору масою 0,112 г. (за виключенням речовини, використаної у процесі проведення дослідження), яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс; порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, масою 0,8152 г. (за виключенням речовини, використаної у процесі проведення дослідження), що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін; безбарвний полімерний пакет зі стрічковим замком, фольгований згорток та паперовий згорток, у яких знаходилися наркотичний засіб та психотропна речовина, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_4 , знявши з зазначеного паспорта арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2017 року.
Документи:
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205010/2017/220037Е від 14.06.2017 року; копію контрольного талона для проходження по «червоному коридору» серії ТАВ №677118; митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, на ім`я ОСОБА_4 від 14.06.2017 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1041 (одну тисячу сорок одну) гривню 04 копійки процесуальних витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1