Справа № 215/1181/17
1-кп/215/282/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
за ч.2 ст.286 КК України
02.02.2017 в темний час доби, приблизно о 18 годині 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Chery Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався із увімкненим ближнім світлом фар по освітленому міським освітленням покриттю проїзної частини вул. Тімірязєва з боку вул. Сергія Колачевського в напрямку вул. Канарська в Тернівському районі м. Кривого Рогу.
В цей же час, на проїзну частину вул. Тімірязєва, навпроти будинку № 34, у не встановленому для переходу місці вийшла пішохід ОСОБА_6 , яка почала перетинати її зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Chery Amulet» під керуванням водія ОСОБА_5 .
Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за рухом пішохода, появу якого на проїзній частині повинен був оцінити як небезпеку для руху, не прийняв заходів щодо зниження швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, перед зміною напрямку руху не переконавшись що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок свого руху праворуч, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України згідно яких:
«7.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
«2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
«12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»
«10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, навпроти будинку № 34 по вул. Тімірязєва міста Кривого Рогу останній виїхав за межі проїзної частини на сніжний пагорб, рухаючись по якому допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 289 від 27.02.2017 потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної і скроневої кісток з переходом на заснування черепу, забій головного мозку, забійної рани і підшкірної гематоми правої тім`яної області голови, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Між порушенням водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і наслідками, що наступили - спричиненням потерпілій ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, є прямий причинний зв`язок.
Пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, зокрема, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив викладені у вироці обставини і пояснив, що рухався на власному автомобілі на дорожньому покриттю, яке було слизьке, і вчинив наїзд з легковажності. Завдані ДТП матеріальні збитки потерпілій відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.
Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких.
Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_5 , який позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покаpання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини обвинуваченим, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілої
Обставин, які обтяжують покаpання, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Питання про долю речових доказів та арешту майна підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 та ч.4 ст.174 КПК України.
Застосований обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.368-370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного основного покарання ОСОБА_5 звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
До набрання вироком законної сили запобiжний захiд ОСОБА_5 залишити попереднiй особисте зобовязання.
Скасувати накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 07.02.2017 арешт на майно автомобіль «Chery Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 .
Речові докази: автомобіль марки «Chery Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
СУДДЯ: