Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1021/17
Провадження № 1-кп/723/1423/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про визнання винуватості від 19.04.2017 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000351 від 02.04.2017 року по обвинуваченню у скоєнні злочину передбаченого ст.395 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого вироком Сторожинецького районного суду, від 02.09.2010 року за ст.289 ч.1, 75, 76 КК України до трьох років обмеження волі з випробуванням на 3 роки, вироком Сторожинецького районного суду від 13.10.2011 року за ст.186 ч.2, 71 КК України до п`яти років позбавлення волі

встановив:
Постановою Сторожинецького районного суду, Чернівецької області від 12 січня 2017 року, ОСОБА_4 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік і він в період з 15.02.2017 року по 23.03.2017 року перебуваючи під адміністративним наглядом і з метою ухилення від цього нагляду, умисно, самовільно, залишив своє місце проживання за адресою с. Ропча, Сторожинецького району, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 19 квітня 2017 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в порушенні правил адміністративного нагляду.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.395 КК України у виді арешту строком на два місяці.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному та касаційному порядку, про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 покарання у виді узгодженого терміну арешту.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що і він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст.395 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 19 квітня 2017 року між обвинуваченим та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у виді двох місяців арешту і вважає, що таке покарання слід призначити обвинуваченому з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше судимий, розкаявся у вчиненому, сприяв органам досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину при відсутності обставини які обтяжують відповідальність обвинуваченого..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 квітня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури, Чернівецької області, ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, що передбачений ст. 395 КК України та призначити йому за цією статтею, узгоджену сторонами міру покарання, у виді арешту строком на два місяці.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд, Чернівецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ