АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1058/16 Справа № 705/6146/16-к Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 537, 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 від 21.09.2016 про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 31.05.2011 р. у строк покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 р., -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про перерахунок строку відбуття покарання відповідно до Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII.

Клопотання мотивував тим, що попередньо йому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому судом не враховано попереднє ув`язнення за іншим вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 31.05.2011, невідбута частина покарання за яким була приєднана до покарання за вироком від 25.04.2014. На цій підставі просив суд зарахувати в строк покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок такого строку.

В ухвалі суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання за вироком від 31.05.2011 на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 1 день. Відповідно до ст. 152 КВК України умовно-дострокове звільнення є підставою для звільнення від відбування покарання. За таких обставин покарання за вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 31.05.2011 у виді позбавленні волі було припинено, й ОСОБА_7 втратив статус засудженого у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, частиною 5 ст. 72 КК України не передбачено зарахування у строк покарання за новим вироком строку попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні за попереднім вироком суду, від відбування покарання за яким особа була звільнена умовно-достроково.

Також судом першої інстанції враховано, що засудженому ОСОБА_7 ухвалами Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.02.2016 та від 11.07.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.12.2014 по 10.02.2015 та з 29.01.2014 по 01.12.2014 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України й іншого строку попереднього ув`язнення, окрім зазначених у названих ухвалах суду, в засудженого ОСОБА_7 немає.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2016 р. та постановити нову, якою зарахувати у строк покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 року строк попереднього ув`язнення за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.05.2011 р. відповідно до ст. 72 КК України.

Указує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, та постановлена всупереч положенням кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що місцевим судом порушено вимоги ст. 372 КПК України, оскільки мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить мотивів неврахування строку попереднього ув`язнення за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.05.2011 р. як невід`ємної частини основного строку попереднього ув`язнення за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 року

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив її відхилити та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказав, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 838-VІІІ встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що, відмовляючи у задоволені клопотання засудженому ОСОБА_7 , суд першої інстанції вищезазначених вимог дотримався в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.05.2011 р. року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

14.09.2013 р. ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання за вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 31.05.2011 р. з невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців 1 день.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2014 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Золотоніського районного суд Черкаської області від 31.05.2011 р. й кінцево до відбування покарання призначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 р. засуджений за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2014 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 29.01.2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10.02.2015 р. вирок від 02.12.2014 р. змінено та ОСОБА_7 вважається засудженим за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його власністю. Зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте ОСОБА_7 частково за попереднім вироком, а саме з 29.01.2014 р. по 10.02.2015 р. Строк відбування решти покарання, визначеного ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, вирішено рахувати з 11.02.2015 р.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.02.2016 р. засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 строк попереднього ув`язнення з 02.12.2014 по 10.02.2015 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2016 р. засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 29.01.2014 по 01.12.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, викладеній в оскаржуваній ухвалі від 03 жовтня 2016 року, вбачаючи відсутність обґрунтованих підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк його нинішнього покарання періоду його попереднього ув`язнення за іншим вироком.

Попереднім ув`язненням у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів виходить з того, що виникнення у особи права на умовно-дострокове звільнення безпосередньо пов`язане із необхідністю відбування певної мінімально необхідної частини покарання. Тому у цьому аспекті період попереднього ув`язнення особи під час досудового слідства, який був врахований вироком у строк призначеного покарання, вже мав свій безпосередній вплив на обрахунок дати, з якої у особи при відбуванні покарання виникло право на умовно-дострокове звільнення.

Реалізувавши це право, особа звільнилася від відбування покарання, однією з умов якого є те, що особі, у разі вчиненні нею нового злочину у період умовно-дострокового звільнення, до покарання за новим вироком приєднується повністю або частково невідбута частина покарання, від відбування якого така особа була умовно-достроково звільнена.

Колегія суддів вбачає, що у даному разі до строку покарання, яке зараз відбуває засуджений, не має зараховуватися на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення засудженого за іншим вироком, покарання за яке він частково відбув і був звільнений від подальшого відбування цього покарання умовно-достроково, вчинивши в подальшому новий злочин протягом невідбутої частини покарання. Колегія суддів виходить з того, що у чинному вироку врахований не весь строк покарання засудженого за попереднім вироком, а лише його незначна частина. Ця частина складає навіть не сам строк покарання, від відбування якого засуджений був умовно-достроково звільнений, а ще більш незначну його частину, оскільки при призначенні покарання за сукупністю вироків суд обрав спосіб часткового приєднання іншого покарання до покарання за новим вироком. Таким чином, на думку апеляційного суду, оскільки до покарання за новим вироком зарахований не весь строк покарання за попереднім вироком, це не може мати наслідком зарахування строку попереднього ув`язнення за цим вироком за підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок строку покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :