Справа № 346/1048/17
Провадження № 1-кп/346/161/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000189 від 19.02.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одружений, не працює, депутатом не являється, не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 18.02.2017р. приблизно о 20.00 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, шляхом виломлювання дерев`яних дощок паркана, незаконно проник до військової частини ПП НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а саме на територію, спеціально відведену для зберігання матеріальних цінностей військової частини - автотехніки та іншого майна. Після чого обвнувачений Смолей незаконно перебуваючи на вищевказаній території даної військової частини, намагався таємно викрасти три мотки стального в`язаного дроту термічної обробки (ГОСТ 3282-74) загальною вагою 120 кг, загальною вартістю 1434 грн.., однак, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними, злочин до кінця не довів з причин, які не залежати від його волі, так як піднявши один з мотків дроту, був затриманий військовим патрулем вищевказаної військової частини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і дав суду показання, що дійсно 18.02.2017р. приблизно о 20.00 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом виломлювання трьох дерев`яних дощок паркана, незаконно проник до військової частини ПП НОМЕР_1 на територію, де зберігались матеріальні цінності військової частини - автотехніки та іншого майна. Після чого він, обвнувачений ОСОБА_6 , незаконно перебуваючи на вищевказаній території намагався таємно викрасти три мотки стального в`язаного дроту термічної обробки загальною вагою 120 кг, однак, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для крадіжки так як піднявши один з мотків дроту був затриманий військовим патрулем. Щиро кається та просить суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, щодо призначення покарання покладається на погляд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення,

передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185ч.3 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, котрі ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.ст.15 ч.3, 185ч.3 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому Смолей судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги ту обставину, що обвинувачений позитивно характеризується, потерпілий на суворому покаранні не настоює і немає будь-яких претензій до обвинуваченого, що до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, на утриманні має батьків пенсіонерів, є учасником бойових дій, то суд вважає за доцільне примінити ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.185 ч.3 КК України за цей злочин.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185ч.3 КК України та застосувавши ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п ятдесять)гривень, в прибуток держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1