АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1192/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Службова недбалість
УХВАЛА
7 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000302 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у відношенні ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 367 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права займати організаційно розпорядчі посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_3 від призначеного судом основного та додаткового покарання звільнений у зв`язку із закінченням строків давності.

27 березня 2017 року прокурором подана апеляційна скарга, в якій знаходиться посилання на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказує, що додаткові доводи до апеляційної скарги будуть надані суду після ознайомлення з протоколом судового засідання.

За формою та змістом зазначена апеляція не відповідає вимогам ст. 396 КПК України та не містить вимоги, яке саме необхідно постановити рішення суду апеляційної інстанції.

Вимоги п. 4, ч. 2 ст. 396 КПК України, зазначають про необхідність вказувати вимоги та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а в апеляції є лише посилання на незгоду з вироком суду першої інстанції, однак фактичні порушення не наведені, про що апелянт і сам вказує в своїй скарзі.

Згідно до положень ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції, ухвалює свій вирок у разі;

-необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

-необхідності застосування більш суворого покарання;

-скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

-неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

В апеляції прокурора відсутні будь-які вимоги щодо вироку суду першої інстанції та їх обґрунтування неконкретне.

В апеляції прокурор вказує на невірне застосування закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку з чим, вимоги апеляційної скарги є неконкретними.

Згідно ч. 1 ст. 407 КПК України при апеляційному розгляді за скаргою на вирок, суд апеляційної інстанції має право;

- залишити вирок без змін;

- змінити вирок;
- скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;
- скасувати вирок і закрити кримінальне провадження;
- скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, апеляція прокурора подана без додержання вимог ст. 396 КПК України, є неконкретною, а тому апеляційний суд вважає необхідним залишити її без руху надавши прокурору можливість усунути вказані недоліки.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000302 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у відношенні ОСОБА_3 , залишити без руху і встановити їй 10-денний строк, з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя