Справа № 305/1470/15-к
Номер провадження 1-кп/305/21/17
УХВАЛА
07.06.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
Ухвалою слідчого судді від 12.06.2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці - з 12.06.2015 року по 10.08.2015 року.
Ухвалою слідчого судді від 25.06.2015 року, обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід змінено з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, тобто по 10.08.2015 року.
Ухвалами суду дію зазначених запобіжних заходів стосовно обвинувачених періодично продовжувалося.
У судовому засіданні, прокурор прокуратури Рахівського району ОСОБА_3 просить продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Підставою продовження строку запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 152 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлює, що за вчинене може бути засуджений до реальної міри покарання, тому буде ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків. З наведених підстав просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4
Також прокурор ОСОБА_3 просив вирішити питання про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , оскільки він, будучи на домашньому арешті, неодноразово ухилявся від суду, через що, в подальшому, був оголошений у розшук.
Захисник обвинувачених ОСОБА_6 просив відмовити прокурору у обох клопотаннях, зокрема змінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт , а стосовно ОСОБА_5 залишити незмінним обраний раніше запобішний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Зазначені обставини суд оцінює відносно кожного обвинуваченого окремо та не може такі узагальнювати, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є обвинуваченими у межах одного кримінального провадження.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу через наступне.
ОСОБА_4 раніше неодноразово, притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, передбачених ст.15 ч.3, ст.186 ч.3, ст. 185 ч.3, ст.187 ч.1, ст. 186 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України, на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні злочини, один з яких є корисливим. Як встановлено судом, ОСОБА_4 , неодружений, постійного місця роботи не має, не має утриманців, за якими зобов`язаний вести догляд, тощо. Він молодий за віком. Дійсно ОСОБА_4 потребує амбулаторного лікавання, з застосуванням медикаментів зазначених у медичній довідці. Однак, відомостей про те що ОСОБА_4 не може утримуватися під вартою суду не надано.
Натомість, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду, матиме змогу вплинути на свідків.
Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Так, матеріалами кримінального провадження, встановлено, що у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді від 12.06.2015 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.08.2015 року. Ухвалою слідчого судді від 25.06.2015 запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 змінено з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на нього обов`язків, а саме: не відлучатися від населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; прибувати по першому виклику до суду; не залишати житло у період часу з 21:00 по 06:00 години.
Після зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, останній, в період з 16.12.2016 по 21.04.2017, неодноразово не з`являвся у судові засідання, внаслідок чого, ухвалою суду, його оголошено у розшук, а провадження по справі зупинено.
Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 порушив взяті на себе обов"язки, ухилявся від суду, тому, в даному випадку є усі підстави замінити раніше обраний стосовно нього запобіжний захід на більш суворий.
Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_5 , тому клопотання прокурора у відношенні обох обвинуваченизх є слушним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд -
УХВАЛИВ:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України, строком на два місяці, тобто по 06 серпня 2017 року, включно.
Змінити раніше обраний запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України з домашнього арешту на тримання під вартою, строком на два місяці, з моменту затримання, тобто з 07 червня 2017 року по 06 серпня 2017 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя : ОСОБА_1
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .