Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/603/17
УХВАЛА
21.03.2017 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника ХОПЛ № 1 ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці заяву головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, -
в с т а н о в и в :
Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо ОСОБА_6 , зазначивши, що останній знаходиться на примусовому лікуванні в ХОПЛ № 1 з 05.09.2014 р. у відділенні з посиленим режимом нагляду. Згідно ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2008 р. ОСОБА_6 було визнано неосудним та застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у відділенні з суворим наглядом. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2014 р. примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 змінені на примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом. Ухвалами Ярмолинецького райсуду Хмельницької області застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 неодноразово продовжувалося. У зв`язку із закінченням строків перебування на госпіталізації, оскільки стан хворого після проведеного лікування істотно не покращився, в заяві ставиться питання продовження примусових заходів медичного характеру в відділенні з посиленим наглядом.
В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву із зазначених у ній мотивів. Ствердив, що не зважаючи на проведене лікування, істотного покращення психічного стану пацієнта не відбулось, хворий виявляє органічний шизофреноподібний розлад особистості змішаного ґенезу (психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіатів, канабоїдів, алкоголю, інших психоактивних речовин, наслідки перенесеної ЧМТ).
Захисник, ОСОБА_6 та прокурор не заперечували щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом.
Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 скоїв суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 115 КК України та ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2008 р. ОСОБА_6 було визнано неосудним та застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у відділенні з суворим наглядом. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2014 р. примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 змінені на примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом. Ухвалами Ярмолинецького райсуду Хмельницької області застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 неодноразово продовжувалося.
У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів № 20 від 09.03.2017 р. ОСОБА_6 виявляє параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, що проявляється: резидуальними змінами особистості в зв`язку з основним захворюванням, періодичним відчуттям тривоги та страху, періодичною появою голосів погрожуючого характеру, порушенням мислення по структурі, замкнутості, не розкриванні власних переживань, зниженій критиці до свого стану та скоєного. Враховуючи наведене, оскільки за час лікування стан хворого істотно не покращився, рекомендовано продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим режимом нагляду.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу , перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Згідно із ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
За наведених обставин заява обґрунтована і підлягає задоволенню.
На підставі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд,-
ухвалив:
Заяву задоволити.
Продовжити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді госпіталізації до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 у відділенні з посиленим режимом нагляду терміном до 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.
Суддя підпис
Копія вірна:
Суддя ОСОБА_1