Справа № 570/3565/16-к
Номер провадження 1-кс/570/375/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2016 року Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області
ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне
справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" на постанову слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 30 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000014 від 27.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.385 КК України,
в с т а н о в и в :

30 червня 2016 року слідчим СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження, яке внесене 27 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.385 КК України.
Вважаючи дану постанову незаконною і необґрунтованою, винесеною завчасно та з порушенням кримінально-процесуального закону, без повного та об`єктивного розслідування, представник ТзОВ СП "Нібулон" ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дану постанову і просить її скасувати, а матеріали кримінального провадження направити слідчому для продовження досудового розслідування.
Представник скаржника ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала, вважає, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , на яких вони вказали в повідомленні про злочин по кримінальному провадженні № 0000598 від 04.12.2012 року, як на можливих осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, допитуючись як свідки, були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, будучи зобов`язаними дати показання відповідно до ст.66 КПК України, відмовилися давати свідчення пославшись на ст.63 Конституції України. Згідно ч.1 ст.67 КПК України за відмову від давання показань свідок несе кримінальну відповідальність. Вважає, що вказані свідки могли відмовитися давати показання лише щодо обставин, які стосуються особисто їх, їх родичів чи членів їх сім`ї, однак їх можливо було допитати по фактичних обставинах справи. Слідчий цього не зробив, не задавав свідкам запитань, які стосувалися діяльності ТзОВ "Нібулон", а також ПАТ "Острозьке ХПП" і ТзОВ "Полісся-Агро". Просить постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати і матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, так як був черговим в оперативній групі і поїхав на виїзд за викликом.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що немає підстав для задоволення скарги, просить в її задоволенні відмовити. Пояснив, що представник скаржника суперечить сама собі. У скарзі вказується, що свідки мали право відмовитися від давання показань відповідно до ст.63 Конституції України, в той же час вважає, що вони мають бути притягнуті до кримінальної відповідальності за відмову від давання показань. Саме ТзОВ СП "Нібулон" у своєму повідомленні про вчинення шахрайських дій вказувало на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 як на осіб, які причетні до вчинення злочину. Особи, які допитуються як свідки, можуть не давати показань для самовикриття і це їх право передбачене ст.63 Конституції України і ст.66 КПК України. Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 відмовилися давати будь-які покази, пославшись на ст.63 Конституції України. Однак 16 квітня 2016 рок ОСОБА_6 дав слідчому пояснення. Свідок ОСОБА_7 також відмовився давати показання, пославшись на те, що пройшло багато часу. Свідок ОСОБА_9 дав покази як свідок і надав слідчому постанову, якою його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України по амністії. Вказані свідки, відмовляючись давати показання, використали своє конституційне право і примушування їх давати показання в якості свідків порушувало б їх право на захист.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив, що 27 січня 2016 року прокурором за фактом відмови свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від давання показань в якості свідків в ході розслідування кримінального провадження щодо незаконного заволодіння посадовими особами ТОВ "Полісся-Агро" зерном ячменю власності ТзОВ СП "Нібулон" було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000014 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.385 КК України.
29 лютого 2016 року слідчий ОСОБА_5 постановою закрив кримінальне провадження, але постановою прокурора від 11 квітня 2016 року вказана постанова слідчого була скасована.
Виконавши вказівки, які були дані прокурором у постанові від 11.04.2016 року, слідчий ОСОБА_5 прийшов до висновку, що в діянні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.385 КК України, тому постановою слідчого від 30.06.2016 року кримінальне провадження № 0000014 було повторно закрито.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Заслухавши доводи представника скаржника, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.
Дійсно, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , використавши своє конституційне право, передбачене ст.63 Конституції України, відмовилися давати показання у якості свідків у кримінальному провадженні № 0000598, яке ще розслідується. Це право вказаних осіб передбачено і ст.66 КПК України.
В судовому засіданні із пояснень представника скаржника встановлено, що у своєму повідомленні про злочин у кримінальному провадженні № 0000598 ТзОВ СП "Нібулон" вказувало на вищевказаних осіб, як можливих осіб, які причетні до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. А з матеріалів кримінального провадження встановлено, що у 2010 році ОСОБА_6 перебував на посаді директора ТзОВ "Полісся Агро", ОСОБА_9 перебув на посаді директора ПАТ "Острозьке хлібоприймальне підприємство" і він постановою Рівненського міського суду від 10.09.2013 року звільнений від кримінальної відповідальності за ст.367 ч.2 КК України на підставі п."г" ст.1, ст.6 Закону України "Про амністію у 2011 році", ОСОБА_8 був головою Наглядової ради ПАТ "Острозьке хлібоприймальне підприємство", а ОСОБА_7 - членом цієї Наглядової ради.
Вважаю, що давання вказаними свідками показань стосовно обставин заволодіння зерном ячменю власності ТзОВ СП "Нібулон" може носити обставини самовикриття, тому цілком законно свідки, використавши своє право, передбачене ст.63 Конституції України, відмовилися давати свідчення і згідно цієї статті Конституції вони не несуть відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Примушування свідків давати показання свідчило б про порушення їх права на захист, що згідно Конституції України і норм КПК України є недопустимим.
Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що слідчий цілком вірно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.385 КК України, і правомірно прийшов до висновку про закриття кримінального провадження. Постанова слідчого є вмотивованою і такою, що відповідає вимогам Закону і нормам КПК України.
За таких обставин приходжу до висновку, що постанова слідчого є законною і скасуванню не підлягає. Відповідно скарга ТзОВ СП "Нібулон" до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.63 Конституції України, ст.ст.66, 67, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарському підприємству "Нібулон" у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 30 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000014 від 27.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.385 КК України.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого-судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1