П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
адвоката: ОСОБА_10 ,
за участю потерпілого ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України,
з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має
неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
проживаючого та зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190ч.4, 358ч.1, 358ч.4 КК України,-

В подальшому, діючи з метою завершення свого злочинного умислу та з метою повного і остаточного переконання ОСОБА_11 у законності своїх дій, ОСОБА_12 05.11.2011 року, знаходячись поблизу адміністративної будівлі Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві, передав ОСОБА_11 два ключі, нібито від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 .
Крім того, згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_12 , зазначено, що слідством встановлено, що інспектор черговий Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_12 ніколи не був та не є власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки право власності на зазначене житло, відповідно до заповіту від 11.02.2011 року передано від померлої ОСОБА_13 до ОСОБА_14 , у зв`язку з чим, станом на день події, триває процедура вступу спадкоємиці у спадщину.
Крім того, ОСОБА_12 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном (грошовими коштами громадянина ОСОБА_11 ) та введення останнього в оману, ОСОБА_15 , перебуваючи у злочинній змові з невстановленими органом досудового розслідування особами, в невстановленому слідством місці, в невстановлений слідством час, вчинив підробку офіційного документу, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, а саме паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 , шляхом проставлення на сторінці №13 штампу «Реєстрації» №3-5 ВГІРФО Деснянського РУ, який відповідно до наказу ГУ МВС України в м.Києві №36 від 25 березня 2011 року «Про перезакріплення штампів реєстрації у ВГІРФО» знищено шляхом спалення, та у невстановленому слідством місці вніс неправдиві відомості до нього, а саме запис про реєстрацію в квартирі АДРЕСА_2 .
Крім того, згідно даних обвинувального висновку, ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами громадянина ОСОБА_11 , за попередньою змовою з невстановленими органом досудового слідства особами, з метою остаточного введення останнього в оману, 02.11.2011 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу станції метро «Чернігівська» у м.Києві, передав ОСОБА_11 завідомо підроблений паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 зі штампом про реєстрацію АДРЕСА_3 , який він заздалегідь підробив, з метою переконання ОСОБА_11 у правдивості своїх злочинних дій, чим використав підроблений документ.
В судовому засіданні при закінченні судового слідства адвокатом ОСОБА_10 заявлено клопотання про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування у зв`язку з неповнотою та неправильністю досудового слідства, яка призвела до того, що органом досудового слідства поверхово були встановлені обставини справи, не перевірені показання потерпілого, підсудного та свідків по справі щодо обставин вчинення інкримінованих підсудному ОСОБА_12 злочинів, зокрема не перевірено показання потерпілого щодо наявності розписки ОСОБА_12 про отримання від нього грошових коштів, оскільки в матеріалах справи така розписка відсутня, крім того, залишилась не перевіреною заява свідка ОСОБА_14 про те, що невідомі особи проникли до квартири АДРЕСА_2 , в той час, як серед осіб, що проникли до вищезазначеної квартири був потерпілий у справі ОСОБА_11 , який при затриманні повідомив неправдиві відомості працівникам міліції про те, що є співробітником ВАТ «Зеленбудстрой», а також що вказана квартира є власністю ВАТ «Зеленбудстрой», що насправді не відповідало дійсності. Також, адвокат зазначила, органом досудового слідства не було враховано, що заява потерпілим про злочин була написана фактично за сплином місячного терміну з дня події з метою уникнення кримінальної відповідальності за проникнення до квартири АДРЕСА_2 та за те, що представився працівником ВАТ «Зеленбудстрой», в той час, як насправді працював оперуповноваженим ГУМВС України в Київській області. Крім того, адвокат послалась на те, що органом досудового слідства фактично не було вжито заходів до встановлення особи, що фактично підробила паспорт ОСОБА_11 , оскільки відповідно до висновка експерта №224/тдд від 28.04.2012 року рукописні записи на штампі №3-5 проставленому в паспорті громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 , виконано не ОСОБА_12 , а іншою особою, а тому пред`явлене обвинувачення ОСОБА_12 в цій частині не ґрунтується на матеріалах справи. Поряд з цим, органом досудового слідства не були перевірені доказами показання потерпілого ОСОБА_11 про існування у потерпілого коштів у розмірі зазначеному в обвинуваченні, що фактично зазначено зі слів лише потерпілого ОСОБА_11 , а тому просила суд направити дану кримінальну справу на додаткове розслідування, оскільки зазначена нею неповнота та неправильністю досудового слідства істотно впливає на повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду, в тому числі на вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_12 складу злочинів, передбачених ст.ст.190ч.4, 358ч.1, 358ч.4 КК України, та унеможливлює прийняття законного рішення по справі в цій частині.
Заслухавши в ході судового розгляду справи показання підсудного ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , дослідивши показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , дослідивши матеріали кримінальної справи, обговоривши в судовому засіданні вищезазначене клопотання адвоката, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання адвоката, оскільки з заявлених адвокатом мотивів підстав для задоволення такого клопотання немає, вислухавши думку потерпілого, який послався на те, що клопотання адвоката не відповідає дійсності, а тому судовий розгляд необхідно закінчити, вислухавши також думку підсудного ОСОБА_12 , який підтримав клопотання адвоката, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий, особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини справи, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Згідно з положеннями ст.16-1 КПК України розгляд у судах справ відбувається на засадах змагальності. При розгляді справи в суді функції обвинувачення, захисту і вирішення справи не можуть покладатись на один і той же орган чи на одну і ту ж особу. Державне обвинувачення в суді здійснює прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, обвинувачення здійснює потерпілий або його представник. Захист підсудного здійснює сам підсудний, його захисник або законний представник. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
Відповідно до вимог ст.281 КПК України справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, якщо ця неповнота не може бути усунута в судовому засіданні.
Так, в ході судового розгляду справи підсудний ОСОБА_12 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190ч.4, 358ч.1, 358ч.4 КК України, не визнав та пояснив, що станом на день події він дійсно працював черговим інспектором Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві, при цьому до дня події з потерпілим знайомий не був. В той період часу, колишній його співробітник ОСОБА_20 , який перейшов працювати в іншу структуру МВС України, ініціював зустріч, під час якої познайомив його з потерпілим по справі ОСОБА_11 , який цікавився питанням придбання житла у м.Києві, в тому числі останні цікавились наявністю у нього зв`язків у паспортному столі Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві, на що він відповів, що таких знайомих не має, а знає наглядно, в тому числі не має засобів зв`язку з працівниками паспортного столу. Дана зустріч відбулась 30.09.2011 року, при цьому, будь-яких пояснень, ні ОСОБА_20 , ні потерпілий щодо причин, якими було викликано пошук знайомств з особами, які є працівниками паспортного столу Деснянського РУ, йому не надавали. В подальшому, потерпілий ОСОБА_11 зателефонував на залишений ним номер мобільного телефону, після чого вони зустрілись з останнім 12.10.2011 року, в період часу з 22 до 23 години неподалік станції метро «Чернігівська» у м.Києві, при цьому вони спілкувались в салоні автомобіля, за відсутності інших осіб та в ході спілкування потерпілий повідомив, що у нього виникли проблеми, оскільки він не може потрапити в приміщення квартири АДРЕСА_2 , однак будь-який пояснень про причини, що були пов`язані з необхідністю потрапити до вказаної квартири потерпілий не надавав. В подальшому, через декілька днів, коли він знаходився на чергуванні, приблизно о 16-17 годині, йому зателефонував потерпілий, точну дату не пам`ятає та після домовленості в телефонній розмові, того ж дня під`їхав до його місця роботи, при цьому під час зустрічі повідомив, що не може потрапити до вищезазначеної квартири, разом з тим, кому належить дана квартира не повідомляв. В подальшому, потерпілий показав йому паспорт зі штампом реєстрації у вказаному житлі, однак, з яких причин не може потрапити до зазначеної квартири не пояснював. У потерпілого були наявні при собі ключі від вищезазначеної квартири, а тому разом з останнім, вони пішли за вказаною вище адресою, однак потрапити до квартири не видалось можливим, оскільки наявні у потерпілого ключі не підійшли до замка вхідних дверей, а тому він запропонував потерпілому звернутись з заявою до міліції про те, що він не може потрапити до квартири за даною адресою. Після цього, вони вийшли з будинку та розійшлись. В подальшому, потерпілий телефонував йому з пропозицією зустрітись, однак він відмовлявся. Через деякий час, йому стало відомо, що потерпілий звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення шахрайства. Поряд з цим, підсудний ОСОБА_12 зазначив, що не отримував від потерпілого жодних грошових , в тому числі не отримував від свідка ОСОБА_20 , переданих через останнього йому потерпілим грошових коштів, також ніяких розписок щодо отримання грошових коштів потерпілому не писав. Крім того, підсудний в судовому засіданні підтвердив, що дійсно зустрічався з потерпілим 30.09.2011 року та 12.10.2011 року. Що стосується зазначеної в обвинуваченні дати зустрічі 02.10.2011 року, то така зустріч не мала місця. Остання зустріч з потерпілим відбулась 02.11.2011 року, однак щодо дати вказаної в обвинуваченні про зустріч 05.11.2011 року, підсудний зазначив, що у вказану дату мала місце лише телефонна розмова з потерпілим, проте, з останнім вони цього дня не зустрічались. Також, підсудний ОСОБА_12 зазначив, що отримував від потерпілого його паспорт та будь-які дані щодо прописки останнього не вносив.
Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що він підтвердив той факт, що дійсно познайомив ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , разом з тим заперечив, що отримував від ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США для передачі ОСОБА_12 (т.2 а.с.72-83).
Із оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що вона 02.11.2011 року, приблизно о 22 годині, разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 приїхала на станцію метро «Чернігівська» у м.Києві, де у ОСОБА_11 була призначена зустріч. Неподалік, від станції метро «Чернігівська» у м.Києві ОСОБА_11 сів в якийсь автомобіль, а вона в свою чергу очікувала його на вулиці. Коли ОСОБА_11 вийшов з машини, то повідомив їй, що придбав квартиру та показав паспорт зі штампом про прописку (т.2 а.с.1-6).
Із досліджених в судовому засіданні показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_14 вбачається, що обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_12 дій щодо шахрайського заволодіння чужим майном та підробки офіційного документа з його використанням їм не відомі (т.2 а.с.47-58, 84-89).
Також, в судовому засіданні було досліджено дані висновку технічно-почеркознавчої експертизи документів №244/тдд від 28 квітня 2012 року, згідно яких рукописні записи на штампі №3-5 проставленому на 13 сторінці в паспорті громадянина України, виданого ім`я ОСОБА_11 ймовірно виконано не ОСОБА_12 (т.2 а.с.187-199).
З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та перевірки зібраних органом досудового слідства доказів, в тому числі, встановлених органом досудового слідства фактичних обставин справи, судом неодноразово викликалась в судове засідання свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , однак останні до суду так і не з`явились.
У зв`язку з цим, судом неодноразово виносились постанови на адресу органу внутрішніх справ про необхідність здійснення примусового приводу свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 в судове засідання, які залишились без виконання.
З метою усунення неповноти досудового слідства та вищезазначених суперечливих даних, що містились в досліджених судом показаннях свідків під час досудового слідства та з встановленими органом досудового слідства обставинами, судом, в порядку ст.315-1 КПК України, неодноразово надавалось судове доручення органу досудового слідства для встановлення місця знаходження вищезазначених свідків з метою забезпечення їх явки в судове засідання для допиту в суді, яке також залишилось невиконаним у зв`язку з чим, суд був позбавлений можливості з метою усунення протиріч та встановлення істини у справі допитати вищезазначених свідків та вимушений був обмежитись лише оголошенням показань вказаних свідків, які є неконкретними та суперечливими з вказаними в обвинувальному висновку обставинами вчинення інкримінованих ОСОБА_12 злочинів.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що органом досудового слідства при провадженні досудового слідства не було з належною повнотою з`ясовано всі обставини справи, що має значення для прийняття правильного рішення по справі.
Поверхове дослідження показань потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , які є суперечливими між собою, в тому числі з даними висновку технічно-почеркознавчої експертизи документів №244/тдд від 28 квітня 2012 року, що призвело до неповноти та неправильності досудового слідства, оскільки об`єктивно не були встановлені обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_12 злочинів, передбачених ст.ст.190ч.4, 358ч.1, 358ч.4 КК України, які викладені в обвинувальному висновку та є предметом перевірки доказами під час судового розгляду.
Відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий, особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини справи, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Згідно з положеннями ст.64 КПК України до обставин, що підлягають доказуванню в кримінальній справі відносяться, зокрема, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що органом досудового слідства, в порушення вимог ст.64 КПК України не було належним чином встановлено обставин передачі 02.10.2011 року ОСОБА_11 . ОСОБА_12 грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, оскільки обвинувачення містить твердження про передачу вказаних грошових коштів потерпілим безпосередньо підсудному, що заперечував потерпілий ОСОБА_11 , зазначаючи, що дані грошові кошти передавав підсудному через свідка ОСОБА_20 , в тому числі не встановлено конкретно місце такої передачі грошової суми, оскільки в обвинуваченні зазначено лише назву вулиці.
Крім того, органом досудового слідства не вживалось заходів для встановлення автомобілів, в салоні яких відбувались зустрічі підсудного ОСОБА_12 з потерпілим ОСОБА_11 12.10.2011 року та 02.11.2011 року біля станції метро «Чернігівська» у м.Києві, в тому числі не встановлювались особи водіїв, що керували цими автомобілями, яким можуть бути відомі обставини таких зустрічей та зміст розмов під час спілкування підсудного з потерпілим.
Також, органом досудового слідства не встановлено місце передачі ОСОБА_12 ключів начебто від квартири АДРЕСА_2 , оскільки згідно обвинувачення вказана обставина мала місце біля будівлі Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві, що суперечить в цій частині показання потерпілого, який пояснював, що така передача ключів відбулася в автомобілі біля будинку №19-А по вулиці Закревського у м.Києві.
Поряд з цим, слід також зазначити, що органом досудового слідства під час розслідування справи належним чином не встановлено спосіб у який, згідно інкримінованих дій по вчиненню шахрайства, ОСОБА_12 заволодів грошовими коштами потерпілого, оскільки обвинувальний висновок при викладенні обставин вчинення шахрайства міститься посилання на те, що ОСОБА_12 ввів потерпілого в оману, в той час, як дії останнього в цій частині кваліфіковані, як зловживання довірою.
Крім того, органом досудового слідства взагалі не було встановлено обставин вчинення підробки офіційного документу паспорту потерпілого ОСОБА_11 , оскільки обвинувачення взагалі не містить в цій частині викладу таких обставин, крім того, обвинувачення в цій частині містить суперечливі дані, які не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи, зокрема що підробка відбулась шляхом проставлення штампу реєстрації №3-5 ВГІРФО Деснянського РУ, в той час, як в матеріалах справи наявна відповідна довідка ВГІРФО про знищення такого штампу ще 25.03.2011 року, а також міститься посилання про внесення ОСОБА_12 до паспорту потерпілого неправдивих відомостей - запису про реєстрацію в квартирі АДРЕСА_2 , що в той час, як відповідно до висновку технічно-почеркознавчої експертизи документів №244/тдд від 28 квітня 2012 року, рукописні записи на штампі №3-5 проставленому на 13 сторінці в паспорті громадянина України, виданого ім`я ОСОБА_11 ймовірно виконано не ОСОБА_12 (т.2 а.с.187-199).
Поряд з цим слід зазначити, що як вбачається з даних висновку технічно-почеркознавчої експертизи документів №244/тдд від 28 квітня 2012 року, предметом експертного дослідження був паспорт потерпілого ОСОБА_11 , що містить ознаки підробки, разом з тим слідчим вказаний паспорт не визнавався речовим доказом, оскільки є джерелом доказів, даний паспорт в матеріалах справи відсутній та місцезнаходження його не відоме, що також підлягає додатковій перевірці.
Вищезазначена неповнота та неправильність досудового слідства, а також наведені суперечності, встановлені під час судового розгляду мають істотне значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оскільки впливають на вирішенні питань чи мали місце злочини, чи та особа притягнута до кримінальної відповідальності, а також впливають на наявність чи відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , кваліфікацію його дій, а також на вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України.
Враховуючи, що судом були вичерпані, передбачені процесуальним законом можливості перевірки зібраних досудовим слідством доказів по справі на підтвердження доведеності винності ОСОБА_12 та встановлених органом досудового слідства суперечливих фактичних даних, судове доручення органом досудового слідства не виконано, що позбавило суд можливості допитати повне коло свідків та перевірити в судовому засіданні зібрані органом досудового слідства докази по справі, в тому числі встановлені фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному висновку, які є суперечливими, що істотно впливає на повноту і всебічність судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, у зв`язку з невиконанням органом досудового слідства вимог ст.22 КПК України по всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи, що покладається саме на прокурора, слідчого, особу, яка проводить дізнання, а не на суд.
В ході додаткового розслідування необхідно провести відповідні слідчі дії для повного з`ясування та перевірки обставин, зазначених в мотивувальній частині даної постанови для усунення суперечностей та допущеної неповноти.
Дана неповнота проведеного досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні з урахуванням специфіки процесуальної форми судового розгляду.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст.22, 296, 281 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-
клопотання адвоката ОСОБА_10 про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190ч.4, 358ч.1, 358ч.4 КК України для проведення додаткового розслідування - задовольнити.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190ч.4, 358ч.1, 358ч.4 КК України, направити прокурору Дніпровського району м.Києва для організації проведення додаткового розслідування, в ході якого виконати дії, зазначені в мотивувальній частині даної постанови.
Запобіжний захід ОСОБА_12 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання залишити без зміни.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 діб.
Суддя: