Справа № 135/728/16-к
Провадження №11-кп/772/74/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 07.12.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.05.2016 щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в с. Басаличівка, Гайсинського району, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 05.11.1998 року Терновським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 143, ст. 42 КК України(в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 22.08.2001 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 81, ст. 208, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 4 місяців позбавлення волі;

- 15.03.2004 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 14.07.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 25.03.2011 року відмінено іспитовий строк та направлено для відбуття покарання, призначеного Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. 23.11.2015 року звільнений від відбування покарання у зв`язку з відбуттям строку покарання.
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
за участю секретаря: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
адвоката: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.05.2016 рокуОСОБА_5 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що 05 грудня 2015 року близько 20 години ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вирішили викрасти чуже майно, яке належить фермерському господарству «Усадьба» та знаходиться в тамбурі сторожового приміщення на охоронюваній території фермерського господарства «Усадьба» за адресою: Вінницька область, м. Ладижин вул. К.Маркса, 2/а.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прибули до території вищевказаного фермерського господарства. Після чого, близько 21 год.10 хв., ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та що охоронника території поруч немає, проникнув, перелізши через паркан, на охоронювану територію фермерського господарства «Усадьба». В цей час ОСОБА_6 , підійшовши до паркана фермерського господарства, залишився чекати ОСОБА_5 на вулиці та спостерігати за навколишньою обстановкою, оскільки фізично не міг подолати висоту паркану. В подальшому ОСОБА_5 шляхом вільного доступу через вхідні двері з тамбура сторожового приміщення умисно, таємно, з корисливого мотиву, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, протиправно, незаконно викрав дві бензопили марки «STIHL МS 361», вартістю 9890 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень кожна, які передав через паркан фермерського господарства ОСОБА_6 , що залишився його чекати на вулиці та спостерігати за навколишньої обстановкою.

Вищевказаними діями ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 завдали фермерському господарству «Усадьба» матеріального збитку на загальну суму 19780 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині призначеного покарання, подав апеляційну скаргу, у якій вказує, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що є підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції. Вказує, що судом при ухваленні вироку не враховано його ставлення до вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що він не ухилявся від кримінальної відповідальності, активно сприяв розслідуванню злочину, також відсутні обставини, які б обтяжували покарання. Зазначає, що судом не досліджували мотиви, з яких він скоїв злочин в супереч вимогам ППВСО № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». Також судом не враховано, що матеріальну шкоду заподіяну протиправними діями було відшкодовано. Враховуючи зазначене, вважає, що його виправлення можливе і за умов призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Просить вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року змінити, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст. 185 КК України при обставинах викладених у вироку суду та кваліфікація його дій за вказаними статтями, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому злочину доказана та підтверджується наданими суду доказами.

Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, а саме відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, також судом було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 врахував як пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину і те, що представник потерпілої особи вказав, що претензій до обвинуваченого не має і просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 найнижчу міру покарання. Також було враховану обтяжуючу обставину, а саме перебування обвинуваченого ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

Суд першої інстанції обираючи обвинуваченому покарання, виходив із встановленої ст. 50 КК України мети, не тільки кари, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів

Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 про суворість призначеного йому покарання та прохання про його пом`якшення не підлягає до задоволення, так як покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. За таких обставин, висновки суду першої інстанції про винуватість та призначене покарання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, є законними, обґрунтованими та належним чином мотивованими у вироку.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року залишити без задоволення.
Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 3-х місяців до касаційної інстанції.

Судді:

З оригіналом згідно суддя: