Справа № 183/2628/17
№ 1-кс/183/469/17

У Х В А Л А
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 підтримавши його в судовому засідання і мотивуючи тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 23 травня 2017 р., близько 01 год. 00 хв., знаходився у лісопосадці, яка розташована поблизу військової частини « НОМЕР_1 » у смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_7 , який знаходився за вище вказаною адресою. У вказаний час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов у притул до ОСОБА_7 та штовхнув його у груди, від чого ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_6 , тримаючи ОСОБА_7 однією рукою, іншою з його кишені кітеля витягнув мобільний телефон марки «Samsung GT-C3782», сім карту мобільного оператора «МТС», карту пам`яті на 16 Gb, військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій, тим самим відкрито заволодів його майном. В подальшому ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік у невідомому напрямі та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
Продовжуючи свою злочину діяльність, 23 травня 2017 р., близько 01 год. 05 хв., ОСОБА_6 , знаходився у лісопосадці, яка розташована поблизу військової частини « НОМЕР_1 » у смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_8 , який знаходився за вище вказаною адресою. У вказаний час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов у притул до ОСОБА_8 та штовхнув його у груди, від чого ОСОБА_8 впав на землю, а ОСОБА_6 , тримаючи ОСОБА_8 однією рукою, іншою з його кишені штанів витягнув мобільний телефон марки «Nokia 105», сім карту мобільного оператора «МТС», карту «ПриватБанка», після чого зірвав з ОСОБА_8 куртку «фліска» тим самим відкрито заволодів його майном. В подальшому ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік у невідомому напрямі та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду.
Дії, ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто заволодіння чужим майном, (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід, так як він буде з`являється до слідчого і не буде порушувати свої обов`язки підозрюваного.
Захисник ОСОБА_4 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, та своєчасно буде з`являтися до слідчого, тому можливо обрати йому запобіжний захід домашній арешт, або особисте зобов`язання. Слідчим не доведено необхідність застосування самого суворого запобіжного заходу, та не обґрунтовано можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
07 червня 2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання від трьох до шести років позбавлення волі.
Однак суд вважає, що ці підстави не можуть бути беззаперечною та достатньою основою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, так як встановлено судом ОСОБА_6 постійно проживає за однією адресою, запевнив суд, що буде своєчасно з`являтися до слідчого, суду, що свідчить про відсутність у нього наміру ухилятися від слідчого. Крім того судом встановлено, що на сьогодні ОСОБА_6 виконує свої процесуальні обов`язки та своєчасно з`являється до суду для участі у розгляді кримінального провадження.
Таким чином суд вважає, що ризик на який посилається слідчий не є беззаперечною підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1 п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,
в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , строком два місяці до 12 серпня 2017 р.
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1