Справа 688/1520/17
№ 1-кс/688/334/17
Ухвала
Іменем України
10 липня 2017 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу, -

встановив:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , в порядку ст.201 КПК України, звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Як зазначено в клопотанні,слідчим відділом Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 23.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України..

Ухвалою слідчої судді Шепетівського міськрайонного суду від 02.06.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначену ухвалу мотивовано тим, що у кримінальному провадженні наявні вагомі докази вчинення правопорушення підозрюваним; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, спосіб вчинення якого поєднаний із застосування насильства, раніше судимий, відсутність міцних соціальних зв`язків; такі обставини свідчать про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може ухилитись від слідства та суду, впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 безграмотний, писати та читати не вміє, не володіє та не розуміє українську мову, а тому за клопотанням захисту йому забезпечено перекладача. В матеріалах кримінального провадження відсутні копії вироків суду на підтвердження судимостей підозрюваного, характеристики з місця проживання.

У зв`язку із зміною обставин, що слугували підставою ухвалення зазначеного рішення, у захисту виникла об`єктивна потреба у зверненні до слідчого судді із клопотанням про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу. Зокрема, захисник зазначає, що у кримінальному провадженні порушено право на захист підозрюваного, відсутні достатні докази його причетності до злочину, а здобуття нових доказів не є можливим, ризики враховані під час обрання запобіжного заходу відпали.

Підозрюваний з часу звільнення з місця позбавлення волі у 2015 році проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 , у них є спільна дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, на утриманні ОСОБА_5 є дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати ОСОБА_11 , яка хворіє. Отже, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, потерпілий ОСОБА_12 претензій до нього не має, ОСОБА_5 від слідства та суду не ухилявся, хоча не визнає своєї причетності до вчинення злочину, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодував, порушень умов застосованих запобіжних заходів не допускав, наявність повідомлення у вчиненні іншого кримінального правопорушення відсутнє, а тому на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшились та до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали подане клопотання, прокурор та слідчий щодо задоволення клопотання захисника заперечили.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000109, слідчий суддя дійшов до наступник висновків.

Органом досудового розслідування здобуті об`єктивні дані про те, що 22.01.2017 року близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в парку ім. В.Котика, розташованого по вул. 400 річчя Шепетівки в м. Шепетівка Хмельницької області, побачив потерпілого ОСОБА_12 , який в цей час йшов по алеї вздовж вказаного парку та керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне особисте збагачення вирішив заволодіти майном останнього.

Того ж дня близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_12 зі сторони спини останнього та наніс невідомим предметом удар в ліву сторону підборіддя потерпілому, таким чином спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні значного набряку м`яких тканин на підборідді, яке відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, вирвав із рук потерпілого ОСОБА_12 поліетиленовий пакет біло-синього кольору, вартістю 5 грн. в якому знаходилися зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Lenovo А-1000», вартістю 50 грн., а також камуфляжні рукавиці, вартістю 50 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 , бажаючи умисно заволодіти іншим майном потерпілого ОСОБА_12 , скориставшись його безпорадним станом, оглянув вміст кишень одягу останнього та відкрито викрав з лівої кишені сорочки мобільний телефон марки «Lenovo А-1000» чорного кольору, вартістю 950 грн., в якому знаходилася сім-карта «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 25 грн. у чохлі чорного кольору вартістю 57 грн., а також з правої кишені куртки відкрито викрав мобільний телефон марки «Nokia 2700» чорного кольору, вартістю 800 грн. в якому знаходилася сім-карта «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 14 грн. із картою пам`яті Micro-SD на 2 ГБ, вартістю 100 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне особисте збагачення, ОСОБА_5 , зняв з безіменного пальця правої руки потерпілого золоту обручку вагою 3 гр. вартістю 2400 грн., а також з шиї потерпілого металевий ланцюжок (біжутерія), вагою близько 20 гр., вартістю 150 грн., із срібним хрестиком, вагою близько 4 гр., вартістю 280 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 4856 грн. та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

30.05.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2017 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 липня 2017 року включно.
Також, 28 червня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, відповідно до якої, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2017 року близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в парку ім. В.Котика, розташованого по вул. 400 річчя Шепетівки в м. Шепетівка Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_12 зі сторони спини останнього та наніс невідомим предметом удар в ліву сторону підборіддя потерпілому, таким чином спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні значного набряку м`яких тканин на підборідді, яке відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

У подальшому, ОСОБА_5 , бажаючи умисно заволодіти майном потерпілого ОСОБА_12 , скориставшись його безпорадним станом оглянув вміст кишеньодягу останнього та відкрито викрав з лівої кишені сорочки паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на імя ОСОБА_12 , виданного 21.04.1999 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області. Отже, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 357 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000109, зокрема: протоколом огляду місця події від 23.01.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 23.01.2017 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 від 09.02.2017 року, ОСОБА_11 від 04.03.2017 року, заявою ОСОБА_11 про видачу мобільного телефону «Lenovo А-1000» чорного кольору, висновком судово-медичної експертизи №30 від 24.01.2017 року, висновком товарознавчої експертизи №415т від 17.05.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_12 від 03.05.2017 року, речовим доказом у вигляді мобільного телефону марки «LenovoA-1000», протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2017 року, проведенного за участю потерпілого ОСОБА_14 .

Відповідно до ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається із змісту ст.ст.194, 201 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої ст.194 КПК України.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ст.194 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує, наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, відомості про наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, неможливість запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, а також обставини, що наявні ризики не зменшились. Крім того, слідчий суддя при вирішення вказаного питання враховує положення ст. 183 КПК України.
Так, матеріали досудового розслідування свідчать, що ОСОБА_5 , раніше судимий за злочини проти власності, а саме:

- 01.12.2010 року вироком Костянтинівського міського суду Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, покарання за яким повністю не відбув, оскільки як вбачається з фотокопії довідки про звільнення №30098, виданої незаконним формуванням ДНР, на території непідконтрольній Україні, був умовно-достроково звільнений 18.08.2015 року з Торезької виправної колонії на підставі ухвали Харцизського міськрайонного суду на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 11 днів;

- 06.03.2017 року вироком Шепетівського міськрайонного суду за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Викладене свідчить про стійку злочинну спрямованість ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 проживає у фактичних шлюбних відносинах в с.Судилків Шепетівського району, зареєстрованим значиться в м.Барвінкове Харківської області, у м.Краматорськ Донецької області у останнього проживає матір ОСОБА_11 , яка видала викрадений ним у потерпілого телефон, а тому місця постійного проживання не має, не працює.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , яка є матір`ю підозрюваного, та ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною підозрюваного, підтвердили, що ОСОБА_5 постійно змінює місце проживання, власного нерухомого майна не має, постійної роботи також. Факти утримання двох неповнолітніх дітей та хворої матері, на які посилається захисник у своєму клопотанні не підтверджені належними та допустими доказами, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний батьком неповнолітніх ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтвах про їх народження не значиться. З пояснень свідка ОСОБА_11 вбачається, що остання заробляє на життя самостійно шляхом підробітків, назвати суму коштів, що надає син ОСОБА_5 на її утримання не змогла.

В судовому засіданні спростовано також посилання захисника ОСОБА_6 на відсутність повідомлення про оголошення підозри ОСОБА_5 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна письмова підозра про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, яка була пред`явлена ОСОБА_5 вже після застосвування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: 28.06.2017 року.
Поясненнями слідчого та прокурора спростовано також посилання захисника на завершення досудового розслідування та неможливість здобуття нових доказів, оскільки досудове розслідвання триває та слідчим проводяться необхідні слідчі дії.
Не заслоговують на увагу посилання захисника про неграмотність підозрюваного ОСОБА_5 , не вміння останнім писати, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться написані власноруч підозрюваним заяви, в тому числі про відмову від послуг захисника, чого останній не заперечував і у данному судовому засіданні. Також, ОСОБА_5 під час застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та у судовому засіданні під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу підтвердив, що під час останнього відбування покарання у виправній колонії отримав свідоцтво про неповну середню освіту, що об`єктивно ставить під сумнів такі посилання захисника.
З урахуванням поведінки ОСОБА_5 , застосування фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_12 під час вчинення злочину, характер та спосіб нанесеного останньому тілесного ушкодження, дають суду підстави вважати, що останній може також незаконно впливати на потерпілого, свідків, які судом ще не допитані, з метою зміни їхніх показань в сторону покращення свого становища та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні, в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк до шести років, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
З огляду на викладене вище, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Дані обставини досліджувались при застосуванні відносно ОСОБА_5 02.06.2017 року запобіжного заходу. Ризики, які враховувались при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились.
Крім цього, при вирішенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим. Інші обставини, які встановлені в суді, зокрема, наявність у ОСОБА_5 місця проживання в с.Судилків, позитивна характеристика з місця цього проживання, родини, майновий стан, в даному випадку не є визначальним і таким, що б давало можливість змінити запобіжний захід на не пов`язаний з позбавленням волі.
Доводи захисту, викладені у поданому до суду клопотанні, не спростовують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя оцінює їх в сукупності із наявними ризиками, що відображені в ухвалі слідчого судді від 02.06.2017 року, тому слідчий суддя вважає, що застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчинених злочинів, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на сьогодні є достатнім та дієвим запобіжним заходом, при цьому будь-які інші запобіжні заходи передбачені ст. 176 КПК України не спроможні забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не усувають існування встановлених ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язаний із застосування насильства до потерпілого, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається на підставі ч.4 ст.183 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню.

У ст.201 КПК України не вказано про можливість оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Статтею 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Виходячи з наведеного, вважаю можливим апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, прийнятої за результатами клопотання про зміну запобіжного заходу, в строки, передбачені ч.2 ст.395 КПК України.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 201 КПК України,
ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1