Справа № 171/632/17-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000186 від 12.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколкі Мамадишського району, Татарія, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 11 лютого 2017 року приблизно о 18 годині ОСОБА_4 , приїхав разом з ОСОБА_6 , до території місцевості поблизу технічної водойми ПАТ «ДТЕК Криворізька ТЕС», розташованої за м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, де вони почали здійснювати полювання на диких тварин.

В ході полювання ОСОБА_4 застосовував мисливську рушницю ТОЗ-34 ЕР, 12 калібру № НОМЕР_1 , на зберігання та носіння якої, мав дозвіл № НОМЕР_2 , виданий 18.11.2008 Апостолівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, строком дії до 27.03.2017 року.

Згідно пунктів розділу 3 Положення про правила проведення полювань, поводження із зброєю та порядок видачі ліцензій на добування мисливських тварин, затвердженого Наказом міністерства аграрної політики та продовольства України № 549 від 17.10.2011 року встановлено, що:
- умовою безпечного користування мисливською зброєю є чітке виконання правил користування нею та суворе дотримання правил безпеки поводження зі зброєю всіма мисливцями під час полювання;
- мисливська зброя є предметом підвищеної небезпеки; власник відповідає за її технічний стан;
- забороняється, зокрема, направляти зброю на людину чи домашніх тварин, навіть якщо вона не заряджена;
- при заряджанні і розряджанні зброї її ствол повинен бути направлений вгору або в землю;
- під час долання перешкод (канав, струмків, огороджень тощо) зброю потрібно розрядити;
- полювання проводиться лише в умовах повної видимості (повністю розвидниться, розсіється туман, припиниться сильний дощ чи снігопад);
- забороняється стріляти на шум, шарудіння, по невиразно видимій цілі;
- рушницю з внутрішніми курками заборонено тримати з відкритим запобіжником;
- стрільбу мисливець має вести із особливою обережністю і попередньо переконавшись у тому, що в напрямку пострілу немає людей чи домашніх тварин.
Незважаючи на вказані заборони, в ході полювання, ОСОБА_4 , 11.02.2017 року, приблизно о 22 год. 10 хв., тобто в темний період доби, в час коли здійснювати полювання заборонено вищевказаним положенням та Законом України «Про мисливське господарство та полювання», порушуючи правила поводження зі зброєю, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме смерті ОСОБА_6 , від вчиненої ним дії, хоча повинен був і міг її передбачити, не встановив спусковий механізм вищевказаної рушниці на запобіжник.

Так, ОСОБА_4 , долаючи перешкоди, під час руху по ґрунтовій поверхні, на якій щільно росте очерет, перебуваючи позаду потерпілого на відстані приблизно 1 метра, при цьому тримаючи заряджену рушницю її стволом в бік ОСОБА_6 , перечепився на нерівному ґрунтовому покритті місцевості та здійснив ненавмисний постріл з вищевказаної рушниці, в область спини потерпілого ОСОБА_6 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 36 від 13.03.2017 року, потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді : сліпе проникаюче вогнепальне дробове поранення поперекового відділу спини ліворуч, яке починається вхідною шкіряною раною у поперековому відділі спини, на відстані 97 см вище від підошвової поверхні стопи з напрямком ранового каналу ззаду-наперед, знизу-вверх; з ушкодженням по ходу ранового каналу поперекового відділу хребта, тонкого та товстого кишківника, сальника, м`язів черевної стінки та сліпо закінчується сторонніми тілами (дробовими снарядами) у підшкірно-жировій клітковині передньої поверхні тулуба; довжина ранового каналу не менше 24,0см. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці.

Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_6 настала від сліпого проникаючого вогнепального дробового поранення поперекового відділу спини ліворуч з ушкодженням хребта, тонкого та товстого кишківника, сальника, яке ускладнилося гострою крововтратою, що підтверджується наявністю ушкоджень, даними судово-медичної експертизи трупа та даними додаткових методів дослідження.

Внаслідок злочинної недбалості, що виразилась в порушенні ОСОБА_4 правил поводження з мисливською вогнепальною зброєю, що призвело до ненавмисного пострілу, настала смерть потерпілого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, визнав повністю, підтвердив що визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, від дачі показань відмовився, щиро розкаявся у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини його вчинення і не заперечують проти недоцільності дослідження доказів щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні та ухвалив дослідити лише висновок судово-медичної експертизи № 36 (12.02.2017 р.-13.03.2017 р.), протокол проведення слідчого експерименту від 16 березня 2017 року та документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

-Висновком судово-медичної експертизи № 36 (12.02.2017 р.-13.03.2017 р.) (а.с.35-39) встановлено:
- Смерть ОСОБА_6 настала від сліпого проникаючого вогнепального дробового поранення поперекового відділу спини ліворуч з ушкодженням хребта, тонкого та товстого кишківника, сальника, яке ускладнилося гострою крововтратою, що підтверджується наявністю ушкоджень, даними судово-медичної експертизи трупа та даними додаткових методів дослідження.
- При судово-медичній експертизі виявлено наступні тілесні ушкодження: сліпе проникаюче вогнепальне дробове поранення поперекового відділу спини ліворуч, яке починається вхідною шкіряною раною у поперековому відділі спини, на відстані 97,0 см вище від підошвової поверхні стопи з напрямком ранового каналу ззаду-наперед, знизу-вверх; з ушкодженням по ходу ранового каналу поперекового відділу хребта, тонкого та товстого кишківника, сальника, м`язів черевної стінки та сліпо закінчується сторонніми тілами (дробовими снарядами) у підшкірно-жировій клітковині передньої поверхні тулуба; довжина ранового каналу не менше 24,0 см.
На характер вогнепального дробового поранення вказують наступні морфологічні особливості: зяюча форма рани за рахунок наскрізного дефекту шкіри у центрі по типу «мінус-тканина», нерівні, з ділянками осадження краї рани; наявність пластмасового деформованого контейнеру патрону в черевній порожнині, 8-ми дробових зарядів в м`яких тканинах по ходу ранового каналу та підтверджуються даними медико-криміналістичного дослідження (акт № 223-МК від 13.03.2017 року).
Вогнепальне дробове поранення (сукупність тілесних ушкоджень) прижиттєве, що підтверджується наявністю крововиливів у м`яких тканинах по ходу ранового каналу, виникло незадового до настання смерті від дії компактно діючого снаряду, який володів великою кінетичною енергією та пробивною дією, в склад якого входили сполучення свинцю, сурьми, олова та заліза; додаткових факторів пострілу (дії полум`я, порохових газів, кіптяви пострілу, порохових зерен та ін.) на дослідженому шматку шкіри навколо вхідного отвору не виявлено, що могло бути обумовлено пострілом з дистанції поза межами дії супутніх факторів пострілу, пострілом через перешкоду (наприклад, предмети одягу) або іншими обставинами (акт № 223-МК від 13.03.2017 р.); за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя.
-При судово-токсикологічному дослідженні крові, вилученої з трупа спирту не виявлено.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16 березня 2017 року вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії в присутності понятих за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та судово-медичного експерта відтворено події, пов`язані з спричиненням вогнепального поранення спини ОСОБА_6 , внаслідок чого настала його смерть, до протоколу додано фототаблицю (а.с.62-64).
Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.119 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні виду та міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, щодо якого за місцем проживання скарг та зауважень немає (а.с.97), позитивну характеристику, як члена мисливської громадської організації (а.с.91-93,98), не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога (а.с.94-95), раніше не судимий (а.с.90), його стан здоров`я (а.с.96), думку потерпілої ОСОБА_5 - матері загиблого ОСОБА_6 , яка просить призначити покарання обвинуваченому, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки у них з ОСОБА_4 залишилися спільні онуки (діти потерпілого ОСОБА_6 ), яким потрібно в подальшому надавати допомогу.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину.

Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.119 КК України у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 положення ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме мисливську рушницю ТОЗ-34 ЕР, № НОМЕР_3 , що передана до камери зберігання речових доказів Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області конфіскувати; 5 набоїв 12 калібру, 1 гільзу, куртку, комбінезон, кофту, светр, штани спортивні, труси, що передані до камери зберігання речових доказів Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; мисливську рушницю ТОЗ -34 ЕР, № НОМЕР_4 , належну загиблому ОСОБА_6 , передану на зберігання до дозвільної системи Апостолівського ВП - конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи у справі в сумі 880 грн. 40 коп. на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1