Справа № 542/132/17
Провадження № 1-кп/542/48/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000675 від 02.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
02.12.2016 року близько 03:00 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2107, держаний номер НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, рухаючись в смт. Нові Санжари Полтавської області по вулиці Незалежності від вулиці Центральної в напрямку вулиці Першотравневої, навпроти будинку № 34/7, діючи в порушення вимог п.п. 2.1 а), 2.9 а), 12 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, не вибрав безпечної швидкості та таких прийомів керування, які б дозволили йому безпечно керувати транспортним засобом, внаслідок чого не справився з його керуванням і допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, з подальшим наїздом на перешкоду для руху у вигляді металевого огородження проїзної частини та лавки для відпочинку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 148 від 29.12.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в області лоба зліва, рани в області середньої третини правої бровної дуги, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи по центру, післятравматичної відсутності 1-го верхнього зуба зліва та 1-го верхнього зуба справа до ясневого краю, садна в області середньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, садна в області проекції гілки нижньої щелепи зліва, перелому між V та VI шийними хребцями в направленні спереду назад з крововиливами темно-червоного кольору в м`які тканини верхньої третини живота, розриву правої та лівої легені, наявності в плевральній порожнині справа до 200 мл рідкої крові, зліва до 150 мл рідкої крові, розриву тканини печінки по передньо-нижній поверхні в середній третині, крововиливу темно-коричневого кольору в жирову капсулу правої та лівої нирки, наявності в черевній порожнині до 1000 мл рідкої крові з послідуючим розвитком травматичного шоку, які утворились від дії тупих обмежених предметів, і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку як такі, що призвели до смерті, причиною якої став травматичний шок внаслідок тупої травми тулуба з ушкодженням внутрішніх органів.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 32 від 23.01.2017 року, в діях водія ОСОБА_4 маються порушення вимог п.п. 2.1 а), 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
2. 1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , знаходилося у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків і останній мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги зазначених вище Правил.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.

Представник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні вказав на щире каяття обвинуваченого, його молодий вік, вказав, що він не офіційно працює, відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, тому прохав застосувати до нього ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що особисто учасником події не був, тому про фактичні обставини справи пояснити нічого не може, матеріальну шкоду та моральну шкоду обвинуваченим йому було відшкодовано в розмірі 20 000 грн., матеріальних та моральних претензій до нього не має, про що надав відповідну заяву (а.с. 38-39). При визначенні міри покарання прохав не позбавляти його волі.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчинених діяннях визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його представника та потерпілого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не засуджувався, за місцем проживання характеризується позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обвинувачений добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдану злочином шкоду у розмірі 20000 грн.

Виходячи із змісту ст. 66 КПК України щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 сприяв розслідуванню згаданого злочину, приймав активну участь у слідчих діях та надавав показання про обставини ДТП, в яких повністю визнавав свою провину в порушенні правил дорожнього руху, які призвели до тяжких наслідків.

З огляду на викладене, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

В силу статті 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги особу обвинуваченого, який вчинив необережне кримінальне правопорушення, що призвело до загибелі людини від необережних дій обвинуваченого, щиро покаявся у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, молодий вік обвинуваченого, фактичні обставини кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної ним матеріальної та моральної шкоди потерпілому, позицію потерпілого, суд, приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, та звільнивши від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Щодо застосування додаткової міри покарання, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з положення п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно якої позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 не має посвідчення водія і ніколи його не отримував (а.с. 37), позбавити його цього права неможливо.

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з підсудного.
Вирішуючи питання речових доказів, суд ураховує вимоги ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом випробувального строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 , судові витрати за проведення експертизи транспортного засобу та судової автотехнічної експертизи в розмірі 1407 грн. 36 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1