Провадження № 1-о/161/8/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 15 лютого 2017 року
Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В :
В поданій заяві ОСОБА_2 зазначив, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року він визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.176 ч.1, 176 ч.2, 231, 15 ч.2 231, 361 ч.1, 361 ч.2 КК України та призначено покарання :

-за ч.1 ст.176 КК України у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням всіх примірників матеріальних носіїв комп`ютерних програм, баз даних та знарядь і матеріалів, які спеціально використовувалися для їх виготовлення ;

-за ч.2 ст.176 КК України у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з конфіскацією та знищенням всіх примірників матеріальних носіїв комп`ютерних програм, баз даних та знарядь і матеріалів, які спеціально використовувалися для їх виготовлення ;

-за ст.231 КК України у виді штрафу в розмірі 130 000(сто тридцять тисяч) гривень;

-за ч.2 ст.15, ст.231 КК України у виді штрафу в розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень;

-за ч.1 ст.361 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких вчинено несанкціоноване втручання, які є його власністю, з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 (два) роки;

-за ч.2 ст.361 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких вчинено несанкціоноване втручання, які є його власністю, з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією та знищенням всіх примірників матеріальних носіїв комп`ютерних програм, баз даних та знарядь і матеріалів, які спеціально використовувалися для їх виготовлення, з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких вчинено несанкціоноване втручання, які є його власністю, з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_2 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В решті позову відмовлено.

Цивільний позов ДП Єврософпром до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ДП Єврософпром матеріальну шкоду в розмірі 91 890 (дев`яносто одна тисяча вісімсот дев`яносто) гривень 20 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення комплексної компютерно-технічної експертизи та експертизи авторського права та суміжних прав в сумі 391 (триста дев`яносто одна) гривень 20 копійок, а також двох експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів, кожна в сумі по 2 754 (дві тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок, а всього в загальній сумі 5 899 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 20 копійок.

Арешт накладений на майно залишити без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2015 року апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2014 року повернуто.

Касаційну скаргу на Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 26.06.2015 року - не задоволено.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року набрав законної сили 08.07.2014 року.

Також, ОСОБА_2 зазначив, що після проголошення вищезгаданого рішення та набрання ним законної сили, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, які йому не були відомі раніше, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути та які могли б вплинути на рішення Луцького міськрайонного суду.

Так, згідно ч.2 ст.459 КПК України ново виявленими обставинами визнаються штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначив, що в січні 2017 року, при зустрічі з колишнім працівником їхніх контрагентів, йому стало відомо про нові обставини вищевказаної справи, а саме про правочини, які нібито укладались позивачкою для його обвинувачення та стягнення на її користь матеріальної шкоди.

Окрім того, ОСОБА_2 вважає, що громадянка ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та в суді давала суперечливу, а точніше абсолютно протилежну за змістом інформацію, що в свою чергу, призвело до винесення необґрунтованого та незаконного судового рішення.

Вказана громадянкою ОСОБА_3 інформація щодо нього є недостовірною з огляду на наступне, оскільки в свідченнях потерпілої ОСОБА_3 наявні ряд розбіжностей, згідно свідчень потерпілої ОСОБА_3 вказано, що заробітна плата останньої сплачувалась у конверті, та не в повному обсязі, заборгованість по заробітній платі - 25000 грн., натомість в заяві про вчинення кримінального правопорушення вх..№27-р від 03.07.2013 року ОСОБА_3 вказує : при звільненні, вона та ОСОБА_2 один до одного претензій не мали, у заяві про вчинення кримінального правопорушення вх..№27-р від 03.07.2013 року ОСОБА_3 вказала, що створила кілька електронних скриньок, натомість у протоколі допиту потерпілого від 09.07.2013 року ОСОБА_3 вказує про звільнилась із ОСОБА_2 , у протоколі допиту потерпілого від 09.07.2013 року : ОСОБА_3 вказує, що у червні 2013 року вела перемовини з ТОВ Карпатська джерельна, для яких повинна була розробляти та розміщати рекламу та у зв`язку із нібито несанкціонованим доступом до скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні відмовились від співпраці з нею.

Отже, у зв`язку з наданням громадянці ОСОБА_3 завідомо неправдивої недостовірної інформації відносно нього, завдаючи цим йому моральної та матеріальної шкоди у значному розмірі, і саме ці обставини, на його думку, є недослідженими судом та вплинули на необґрунтоване, незаконне прийняття рішення судом першої інстанції

Разом з тим, вважає, що вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року щодо нього прийнятим без повного та належного судового та досудового розгляду, виходячи з неповноти судового розгляду.

Окрім того, докази вини обвинуваченого, на які посилався прокурор відповідно до вимог ст.86 КПК України, є недопустимими та не можуть бути використані при постановці рішення.

Таким чином, вважає, що неповнота дослідження доказів на досудовому розслідуванні та в суді призвела до винесення судом вироку, в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, при істотному порушенні вимог кримінально-процесуального закону.

Таким чином, вважає, що неповнота дослідження доказів на досудовому розслідуванні та в суді призвела до винесення судом вироку, в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року є таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, висновки, які суд вважав обґрунтованими не підтверджені належними та допустимими доказами, натомість рішення суду мотивоване суперечливими доказами.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначив, що не визнання обвинуваченим цивільного позову позбавляло суд першої інстанції розглядати кримінальне провадження на підставі ст.349 ч.3 КПК України.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з виявленням нових обставин, односторонністю та неповнотою як досудового так і судового слідства, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, керуючись ст.460 КПК України,

просив суд :

Винести ухвалу про прийняття даної заяви про перегляд вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року у справі №161/20739/13-к (провадження № 1-кп/161/36/14) за ново виявленими обставинами, в якій повідомити про час і місце розгляду заяви у судовому засіданні.

Суддя, перевіривши заяву ОСОБА_2 щодо відповідності вимогам до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналась, або могла дізнатися про ці обставини.

Однак, в поданій заяві засуджений ОСОБА_2 посилається на обставини, які встановлювались Луцьким міськрайонним судом під час судового розгляду до постановлення вироку 12 травня 2014 року та перевірялись Апеляційним судом Волинської області.

Разом з тим, всупереч п.4 ч.2 ст.462 КПК України, в поданій заяві ОСОБА_2 не зазначив обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та йому, під час судового розгляду.

Згідно ч.3 ст.464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, застосовуються правила ч.3 ст.429 КПК України.

Згідно п.3 ч.3 ст.429 КПК України, заява повертається якщо вона подана після закінчення строку визначеного на подачу заяви, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку.

Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.461,462,464КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року по кримінальному провадженні за №0000010 за нововиявленими обставинами - повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику, разом із заявою про перегляд кримінальної справи за нововиявленими обставинами.

Роз`яснити засудженому, що повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не позбавляє права повторного звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1