Справа № 638/8337/17
Провадження № 1-кп/638/713/17
02.08.2017
02 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?20.07.2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст. 110 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлений іспитовий строк тривалістю 2 роки,
про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,
23 грудня 2016 року, приблизно о 23-00 год., ОСОБА_7 прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перебування в квартирі за вказаною адресою ОСОБА_8 показала ОСОБА_7 свій мобільний телефон марки «LG» модель «KE 770 gold» IMEI НОМЕР_1 , після чого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
24 грудня 2016 року, приблизно о 09-00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу в кімнаті ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон марки «LG» модель «KE 770 gold» IMEI НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1308 від 27.03.2017 року 183,33 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у сумі 183,33 грн.
Крім того, 19 лютого 2017 року, приблизно об 11-00 годин, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих спонукань, а також переслідуючи мету наживи, прийшов до своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон він не має наміру, та користуючись довірою ОСОБА_8 , попрохав у останньої у тимчасове користування її мобільний телефон «SAMSUNG» модель «GT-E1282T» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1308 від 27.03.2017 року 283,33 грн., під приводом необхідності зателефонувати знайомому. Отримавши від ОСОБА_8 вказаний мобільний телефон, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись отриманим шахрайським шляхом майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у сумі 283,33 грн.
Потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов не заявлений.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав в повному обсязі та детально виклав про обставини скоєння ним зазначених правопорушень.
За обставин, що ОСОБА_7 визнав свою провину в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведеною.
Його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна; за ч.2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий, вказані кримінальні правопорушення скоїв у період умовного засудження за попереднім вироком, не перебуває на обліку у лікаря нарколога в Первомайській центральній районній лікарні, перебуває на обліку у лікаря психіатра в Первомайській центральній районній лікарні з діагнозом: F60.1, Змішаний розлад особистості, офіційно не працює.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №390 від 29.05.2017 року ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі змішаного розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають кримінальні правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, середню тяжкість скоєних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої.
Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття.
Відповідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства.
В силу ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_7 суд до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Куп`янським міськрайонним судом Харківської області від 20.07.2015 року.
ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України.
Нормою ст. 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального Кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі і на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На підставі вимог Закону України від 26.11.2015 року, який набув чинності 24.12.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року,частину п`яту ст. 72 Кримінального Кодексу України викладено в наступній редакції:
« зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…».
У відповідності з матеріалами кримінального провадження строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 становить: 1) дата затримання: 30.05.2017 року, дата набрання чинності Закону України № 2046- VІІІвід 18.05.2017 року: 20.06.2017 року.
По кримінальному провадженню судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому наступне покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Куп`янським міськрайонним судом Харківської області від 20.07.2015 року, та кінцеве визначити ОСОБА_7 до відбування покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний заход відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).
Строк покарання засудженому ОСОБА_7 відраховувати з моменту фактичного затримання з 30 травня 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року), зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в період з 30 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 351,84 грн. (триста п`ятдесят одна грн. 84 коп.).
Речові докази, які були передані потерпілій ОСОБА_8 під розписку, залишити в її розпорядженні.
На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.
Головуючий: суддя