Справа № 645/66/17
Провадження №1-кс/645/284/17
У Х В А Л А
Іменем України

14 серпня 2017 року Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №3- ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ечміадзін (Вірменія), громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, раніше неодноразово засуджений, востаннє 21.10.2015 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 2 років 3 міс. позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду із вказаним клопотанням, де зазначила, що в проваджені СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000074 від 12.01.2017 р. за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України про те, що ОСОБА_4 11.01.2017 р. приблизно з 16.00 год. до 16.30 год., перебуваючи біля будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , розбив праве бокове скло автомобіля «DAEWOO Lanos» д.н.з, НОМЕР_1 , припаркований поблизу під`їзду № 4, який належить ОСОБА_6 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон «DЕХ GS-105», який знаходився на панелі в салоні автомобіля «DAEWOO Lanos », сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 990,0 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 .
За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області 05.01.2017 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 11.01.2017 приблизно з 16.00 год. до 16.30 год,, точний час органами досудового слідства не встановлено, перебуваючи біля будинку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 18, побачив припаркований поблизу під`їзду № 4 автомобіль «Daewoo Lanos», жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 ,. виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна яке знаходилось в салоні зазначеного транспортного засобу, повторно. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином ОСОБА_4 '., підійшов до вище вказаного автомобіля, переконавшись що за його злочинними діями ніхто не спостерігає скориставшись наявним при собі уламками керамічного виробу, які з силою кинув в переднє праве бокове скло автомобілю, чим розбив зазначене скло, з метою незаконно заволодіти майном потерпілого, яке знаходилося в салоні автомобілю.
Продовжуючи свої злочинні дії, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, бажаючи довести свій умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та наслідки, які можуть настати, взяв, тобто таємно викрав мобільний телефон «DЕХ GS-105», який знаходився на панелі в салоні автомобіля «Daewoo Lanos », сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 який належить потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно висновків судово-товарознавчої експертизи №591 від 20.01.2017 вартість майна, викраденого ОСОБА_4 та завданих збитків потерпілому ОСОБА_6 становить 990,0 грн.
12.01.2017 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Постановою від 27.01.2017 об`єднано кримінальні провадження № і 000019,№ 0000022,№ 0000074 в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000019 та 27.01.2017 року перекваліфіковано на ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.
14.02.2017 року оперативному підрозділу Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області було надано доручення у порядку ст. 40 КПК України на встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4
27.02.2017 року до СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області надійшли матеріали в ході яких було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 30.01.2017 року.
Під час досудового розслідування, 23.02.2017 була допитана в якості свідка ОСОБА_7 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка в ході допиту повідомила, що в останній час ОСОБА_4 ,. за місцем мешкання не з`являється, останній раз вона бачила ОСОБА_4 приблизно 30.01.2017 року, на теперішній час місце його знаходження їй не відомо. Також остання пояснила, що останні 20 років він проживав за вище вказаною адресою.
Крім того 23.02.2017 була допитана в якості свідка ОСОБА_8 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . яка в ході допиту повідомила, що в останній час ОСОБА_4 за місцем мешкання не з`являється, останній раз вона бачила ОСОБА_4 приблизно 30.01.2017 року, на теперішній час місце його знаходження їй не відомо.
Так 06.03.2017 року було відправлено повістку про виклик за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 на явку до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області про явку 09.03.2017 року на 09:00 годину, але останній до органу досудового слідства не з`явився та не повідомив про причини не явки.
Також 06.03.2017 року було відправлено повістку про виклик за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 на явку до Немишлянського ВП ГУ НІГ-в Харківській області про явку 13.03.2017 року на 09:00 годину, але останній до органу досудового слідства не з`явився та не повідомив про причини не явки.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..
Враховуючи, що органу досудового розслідування невідомо місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , який з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів
досудового розслідування, в матеріалах кримінального провадження маються данні що підтверджує те, що ОСОБА_4 за місцем свого мешкання не проживає, тому на думку слідчого, є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Обставини кримінального правопорушення містять достатні докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, які можуть бути використані ним з протиправною метою і зашкодити досудовому розслідуванню, що доводить наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, експерта, потерпілого, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення), у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, підозрюваний проти клопотання не заперечував.
Дослідивши надані матеріали, суд вважає клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, у відповідності зі ст.214 КПК України, 05.01.2017 р. до ЄРДР за № 0000074 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, та розпочате досудове розслідування.
12.01.2017 р. прокурором здійснено повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Постановою слідчого від 27.01.2017 р. дії ОСОБА_4 перекваліфіковані на ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.
Подане слідчим клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Слідчий суддя вважає встановленим, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ;
2)наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України;
3)недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні п. 48 рішення Європейського суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, враховуючи викладені обставини кримінального правопорушення, беручи до уваги майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 неоподатковуваних прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 32000 грн..
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
П о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого - задовільнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ХУВП (№27), на строк до 12.10.2017 року.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 32000,00 грн., які необхідно внести на рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1