Провадження №11-сс/772/328/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

при участі прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.06.2017, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб до 29.07.2017, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який органами досудового слідства підозрюється за ч. 4 ст. 296 КК України в тому, що він 31.05.2017, близько 10 години в с. Метанівка Теплицького району Вінницької області спільно з 44 іншими особами, з заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень пристроями для відстрілу куль травматичної дії та мисливською зброєю, прибув на територію зернотоку, розташованого по АДРЕСА_2 . Коли до території зернотоку підійшли місцеві жителі, він, діючи за домовленістю з іншими учасниками, вчинили щодо потерпілих хуліганські дії: застосувували насильство, з використанням спеціального засобу - сльозогінного газу «Терен-4», наносили удари прикладами мисливської зброї та стріляли з мисливської зброї та пристроїв для відстрілу куль травматичної дії, в бік місцевих жителів. Внаслідок цього потерпілі отримали ушкодження: ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних саден поперекової діляки, закрита травма черевної порожнини, пошкодження м`яких тканин правого стегна, ОСОБА_11 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синця в ділянці правого стегна, ОСОБА_12 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лівого кульшового суглобу, синця в ділянці лівого кульшового суглобу, ОСОБА_13 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна у скроневій ділянці голови справа, по задній поверхні шиї справа, в ділянці спини справа в лопатковій ділянці, саден та синців в ділянці правого плеча та плечового суглобу, ділянці бокової поверхні грудної клітки справа, на боковій поверхні лівого стегна в верхній третині його, ОСОБА_14 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді рани у вилично-скроневій ділянці, ОСОБА_15 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани правої половини калитки.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, інших осіб у даному кримінальному провадженні, продовжувати свою злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційних скаргах адвокатів, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави, оскільки на їх думку відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та прокурором не доведено жодного із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, батьків похилого віку, працевлаштований та позитивно характеризується.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_9 та його адвокатів, які просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

До початку розгляду скарги по суті адвокат ОСОБА_8 надав суду копії процесуальних документів, що містяться в кримінальному провадженні: витяги з кримінального провадження, протокол огляду місця події та протоколи призначення груп прокурорів та слідчих, рапорти інспекторів поліції в підтвердження допущених процесуальних порушень при збиранні доказів в ході розслідування справи. Також додано диск з видеозаписом події 31.05.2017 року та документи, що характеризують підозрюваного.

Згідно вимог ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Однак сторони збирати докази зобов`язані з дотриманням вимог ст.93 КПК України. Захист пояснив, що відеозапис знайшов в мережі Інтернеті і хто його зробив, як і його автентичність йому не відомо. В зв`язку з цим диск повернуто адвокату без дослідження в судовому засіданні.

Що стосується процесуальних порушень, що, на думку захисту, допущено слідством в ході збирання доказів винуватості його підзахисного, то згідно з п.175 рішення Європейського Суду з прав людини «Нечепорук і Йонкало проти України, на яка захист і посилається в своїх апеляційних скаргах, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королів-ства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Отже на стадії досудового розслідування, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя не встановлює допустимість доказів винуватості підозрюваного, а перевіряє виключно обґрунтованість інформації, що особа могла вчинити правопорушення в якому підозрюється.

Захист заперечує обґрунтованість підозри за ч.4 ст.296 КПК України ще й тим, що ОСОБА_9 мав угоду з власником про охорону об`єкту нерухомості в АДРЕСА_3 .

Однак колегія суддів вважає, що дані обставини також не впливають на обґрунтованість підозри.

Підозрюваний, як і решта 44 затриманих особи, частина з яких була озброєна, розумів незаконність своїх дій, оскільки ні він, ні інші учасники, не були постійними співробітниками охоронної фірми, яких офіційно відрядили для охорони об`єкту, а лише напередодні були найняті раніше не відомими особами. Підозрюваний усвідомлював можливість порушення ними громадського порядку із застосуванням зброї, однак, будучи обєднаний єдиним умислом з іншими учасниками, організовано поїхав в с.Метанівку, де демонструючи явну неповагу до суспільства, в складі озброєних осіб, приймав участь у побитті мешканців села, шістьом з яких заподіяно тілесні ушкодження, а тому колегії суддів вважає підозру за ч.4 ст.296 КПК України обґрунтованою.

Висновок колегії суддів узгоджується з постановою Верховного Суду України від 04.10.2012 року №5-17кс12, в якій зазначено, що для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться посилання на обставини, що враховані слідчим суддею при обрані запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України та ризики зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, що стали підставою застосування запобіжного заходу:

-наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у причетності до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень;

-з врахуванням підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 є підстави вважати, що перебуваючи на волі, усвідомлюючи факт застосування відносного нього покарання, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, та інших осіб у даному кримінальному провадженні, продовжувати свою злочинну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має міцні соціальні зв`язки не є переконливими, враховуючи не лише тяжкість кримінального правопорушення, а й характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється. А те, що у підозрюваного батьки люди похилого віку, взагалі не відповідає дійсності. Згідно наданої довідки про склад сім`ї, батьки підозрюваного не є людьми похилого віку: мати 1969 року народження, батько 1966 року народження.

Зухвалий же прояв явної неповаги до суспільства, що став відомим навіть за межами України, породжує обґрунтовані сумніви в можливості Держави забезпечити захист прав людини і її основоположних свобод, закріплених Європейською конвенцією, а тому застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатньою гарантією від вчинення подібного правопорушення підозрюваним в іншому місці.

З врахуванням того, що підозрюваний представляє підвищену суспільну небезпеку для громадського порядку, на думку колегії суддів, слідчим суддею встановлено та достатньо повно і переконливо наведено в ухвалі наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які дають всі підставі вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Щодо не визначення розміру застави слідчим суддею при постановленні ухвали про застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то це узгоджується з вимогами п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а тому порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.06.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4