АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1290/16 Справа № 192/2067/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Суданівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20 серпня 2012 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень;
-19 вересня 2013 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року направлений для відбуття покарання за вироком Солонянського районного суду від 19 вересня 2013 року строком на 3 роки позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289КК України та призначено покарання:

-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 рік обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.3 ст.70 КК України приєднано до основного покарання призначеного за сукупністю злочинів, додаткове покарання у виді конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.
На підставі ч.3 ст.71 КК України приєднано до основного покарання призначеного за сукупністю вироків, додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Вироком суду встановлено, що 03 грудня 2015 року, приблизно о 12 годин 00 хвилин ОСОБА_8 , маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшов на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де реалізуючи свій умисел на незаконне повторне заволодіння транспортним засобом, шляхом відкриття незамкнених дверей проник до салону автомобіля ЗАЗ 110307 «Славута» зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 40 000 грн., що належить ОСОБА_9 , скориставшись ключами які перебували в автомобілі в замку запалювання, запустив двигун автомобіля, та не маючи законного права на розпорядження та керування даним транспортним засобом, виїхав з території домоволодіння та зник з місця вчинення злочину, тим самим повторно незаконно заволодів транспортним засобом - ЗАЗ 110307 «Славута» зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 40 000 грн., що належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 40 000 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 того ж дня, тобто 03 грудня 2015 року, близько 12 години 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим злочинним умислом на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих спонукань з метою особистої наживи, знаходячись в салоні автомобіля марки ЗАЗ 110307 «Славута» зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , помітив грошові кошти в сумі 160 грн., а саме 1 купюра номіналом 100 грн., та три купюри номіналом по 20 грн. кожна, що належали ОСОБА_9 , які повторно таємно викрав, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому шкоду на суму 160 грн.
Не погоджуючись з вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції, та направити справу на новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що під час досудового слідства та судового розгляду було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора ОСОБА_6 яка вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, та просила вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Суд вірно встановив фактичні обставини злочину і зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_8 ..

Вина останнього в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі та ретельно дослідженими судом доказами, вказаними у вироку.

Всі докази по справі є достовірними, належними, допустимими і достатніми для встановлення істини по справі і правильного її вирішення.

Крім того, в судовому засіданні районного суду ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що під час досудового слідства та судового розгляду було порушено норми матеріального та процесуального права, колегія суддів розцінює як безпідставні.

Як вбачається із матеріалів справи, суд повно дослідив всі обставини справи, вирішив, у відповідності з законом і дав належну оцінку всім доказам: як тим, що підтверджують вину засудженого, так і тим, на які він посилався на свій захист.

Крім того судова колегія звертає увагу на те, що справа була розглянута в порядку ст.349 КПК України, суд зясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, вияснив, що нема сумнівів у добровільності позиції ОСОБА_8 , а також роз`яснив правові наслідки цього. Таким чином судова колегія вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 не має права оскаржувати обставини скоєння ним злочинів в апеляційному порядку.

Суд 1-ї інстанції, встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов до висновку при винність обвинуваченого ОСОБА_8 в тому об`ємі, що викладено у вироку, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.185, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, як призначене з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи засудженого, який раніше не одноразово судимий за антологічні злочини, з урахуванням обставин які судом встановлено і правильно призначив покарання в межах санкції статті, яке слід вважати справедливим і достатнім.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що увалений щодо ОСОБА_8 вирок є законним і обґрунтованим, а тому будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав для його скасування чи зміни при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Крім, того судова колегія вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з 15 квітня 2016

року по 29 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 15 квітня 2016 року по 29 листопада 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді