н/п 1-кс/640/6354/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 28.07.2017 при дослідженні автомобіля «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м.Харків, вул.. Шевченко, 111-А спеціалістами Харківського НДЕКЦ при МВС встановлено, що номер кузова автомобілю змінений шляхом переварювання номерної панелі, згідно висновку експертного дослідження №21/6341/49Д.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що 28.07.2017 року при дослідженні автомобіля «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовим експертом відділу кримінального дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, виявлено, що номер кузова НОМЕР_2 легкового автомобілю Renault Kangoо д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 змінений шляхом переварювання номерної панелі.
Згідно висновку експертного дослідження №21/6341/49Д від 28.07.2017 номер кузова легкового автомобілю «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору змінений шляхом переварювання номерної панелі.
Оскільки автомобіль «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер двигуна змінений шляхом переварювання номерної панелі, та відповідно до ст. 290 КК України предметом вказаного кримінального правопорушення є шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 28.07.2017 слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Шевченко 111-А, в ході якого вилучені автомобіль «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, ключ від вказаного автомобілю.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 року власником а/м «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий, посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України, вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та має бути використаним для забезпечення цивільного позову законного власника вказаного транспортного засобу. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий також зазначив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені: автомобіль «Renault Kangоo» д.н.з. НОМЕР_1 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , ключі від вищевказаного автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно,яке було вилучене 28.07.2017 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А.
Оскільки добовий строк на подання клопотання закінчився 29.07.2017, тобто у вихідний день, клопотання відповідно до вимог ч.7 ст.115 КПК України подається наступного за ним робочого дня, тобто 31.07.2017.
31.07.2017 слідчим суддею клопотання про арешт вказаного майна повернуто прокурору для усунення недоліків.
У судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання, просила про його задоволення.
Власник автомобіля ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив передати автомобіль йому на відповідальне зберігання в гаражі.
28.07.2017 під час огляду місця події було вилучено автомобіль «Renault Kangoо» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ.
Клопотання про арешт майна подано до суду 02.08.2017.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 28.07.2017, автомобіль, свідоцтво та ключ підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля "Renault Kangoо" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 відчуження, продаж та керування зазначеним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
З вищевказаних підстав на теперішній час передача на відповідальне зберігання транспортного засобу його власнику є передчасною.
Більш того, даних про можливе місце зберігання транспортного засобу, ніж те, що вказано в клопотанні сторони обвинувачення, слідчому судді не надано.
За вказаних обставин, на теперішній час наявні підстави до арешту транспортного засобу та визначення його місця зберігання на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «Renault Kangoо» д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , що перебуває у власності ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Накласти арешт на ключ від автомобіля «Renault Kangoо» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля «Renault Kangoо» д.н.з. НОМЕР_1 , визначити спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Місцем зберігання ключа від автомобіля «Renault Kangoо» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1