Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/46/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2017 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого Закути Дана,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000201 від 29.06.2015 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого Закути Дана адвоката ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, єврея, громадянина Ізраїля, із вищою освітою, одруженого, рабіна Кіровоградської іудейської релігійної громади, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним засуджено та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнуто з Закути Дана на користь потерпілої ОСОБА_7 3517 грн. 74 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Закути Дана на користь держави витрати пов`язанні із залученням експерта у сумі 2150 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції Закуту Дана визнано винним та засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 29.06.2015 року близько 11.00 год., Закута Дан, керуючи автомобілем марки «KIA Ceed», державний номер НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_11 , порушуючи вимоги: п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.3 (д) цих Правил, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху.

Закута Дан, рухаючись навпроти автозаправки «ОККО» по вул. Кропивницького, зі сторони вул. Шевченка, в напрямку вул. Яновського, в м. Кіровограді, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та його напрямок, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. Під час руху на прямому відрізку дороги, порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, побачивши пішохода ОСОБА_7 не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась біля правого краю проїзної частини по вул. Кропивницького у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 були спричиненні тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми голови, струсу головного мозку, рани в ділянці носа, часткове пошкодження колатеральної малогомілкової зв`язки та задньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, забій м`яких тканин попереку, які згідно висновку експерта № 1003 від 24.07.2015 року та №23 від 24.05.2016 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого Закути Дана адвокат ОСОБА_9 просив вирок суду першої інстанції змінити в частині вирішення цивільного позову та стягнення на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не врахував, що в ході розгляду кримінального провадження ОСОБА_12 відшкодував добровільно 3131 грн., що підтверджується наданими суду документами. Вказав, що транспортний засіб, який використовував ОСОБА_12 , є забезпеченим транспортним засобом, що підтверджується полісом страхування цивільно-правової відповідальності АЕ/3339064 від 26.05.2015 року (а.с. 88), що свідчить про можливість відшкодування завданої шкоди за рахунок страхової компанії. Таким чином, підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальна шкода в розмірі 386 (триста вісімдесят шість) грн. 74 коп. = (3517,74-3131). Окрім того, засуджений ОСОБА_12 не погоджується з визначеною судом першої інстанції сумою моральних збитків в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн., що підлягають стягненню з нього на користь потерпілою ОСОБА_7 . Обвинувачений ОСОБА_12 не заперечує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій була завдана моральна шкода, але сам факт вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди був спровокований діями самої потерпілої. Судом не враховані протиправні дії самого пішохода ОСОБА_7 та причинний зв`язок з настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Суд першої інстанції не прийняв до увагу, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 рухався на транспортному засобі без будь-яких порушень Правил дорожнього руху України: по правій частині вулиці Кропивницького, біля правого краю дороги, зі швидкістю 45-50 км/год., що не перевищує дозволену в цьому місці швидкість. Будь-яких вимог дорожніх знаків або розмітки на проїжджій частині він також не допускав. Вказав, що із протоколу огляду місця події вбачається, що при наявності пішохідної доріжки (незрозуміло з яких причин потерпіла заперечувала її наявність), вона рухалася не по пішохідній доріжці, а по проїжджій частині дороги на зустріч транспортним засобам, створюючи небезпеку дорожнього руху. На фото № 2 до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди чітко видно, що перед місцем контактування автомобіля Закути Дана та пішохода ОСОБА_7 знаходиться місце для стоку води, закрите металевим люком, що означає, що пішохід вимушена була, маючи при собі металевий візок з вантажем, оминати його та віддалятися при цьому від краю проїжджою частини (бордюру). Таким чином, поведінка самого пішохода ОСОБА_7 , рух за межами пішохідної доріжки (тротуару) стала визначальним фактором виникнення ДТП. Зазначив, що суд першої інстанції також недостатньо врахував матеріальне становище засудженого Закути Дана, який є годувальником сім`ї, має на утриманні трьох малолітніх дітей, отримує свої прибутки виключно у вигляді пожертв. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи наслідки дорожньо-транспортної пригоди, вважає, що належним розміром відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 є 5 000 грн.

У судовому засіданні захисник та ОСОБА_12 вказали, що заявлений потерпілою позов в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 3517 грн. 74 коп. визнають в частині стягнення моральної шкоди визнають частково. Просили зменшити розмір стягнутої моральної шкоди до 5000 грн.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_9 та самого обвинуваченого Закуту Дана, які підтримали апеляційну скаргу захисника, потерпілу ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляції, прокурора, який просив відмовити в апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок суду щодо Закути Дана в частині доведеності фактичних обставин, вини, кваліфікації його дій та призначеного виду і міри покарання, учасниками провадження не заперечується, а тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині та вважає, що вина обвинуваченого Закути Дана доказана повністю, його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, пом`якшуючі покарання обставини - вчинення злочину з необережності вперше та відсутність обтяжуючих покарання обставин та призначив покарання у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім для виправлення Закути Дана та попередження вчинення нових злочинів.

Дослідивши обґрунтування апеляційної скарги, матеріали провадження, колегія суддів доходить переконливого висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді кримінального провадження у тому числі при вирішення заявленого цивільного позову потерпілою та дійшов обґрунтованого та правильного висновку, що в результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_14 потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості та, що є безпосередній причинний зв`язок між діями обвинуваченого та отриманими тілесними ушкодженнями потерпілою, в результаті чого остання перебувала на лікуванні на яке витрачала кошти, тобто їй була завдана матеріальна шкода та того, що останній також була завдана моральна шкода, оскільки в результаті ДТП ОСОБА_7 терпіла моральні страждання.
Доводи захисника обвинуваченого викладені в апеляції з приводу того, що слід зменшити розмір матеріальної шкоди, оскільки ОСОБА_12 під час розгляду справи судом першої інстанції відшкодував добровільно 3131 грн. потерпілій ОСОБА_7 , що підтверджується копією квитанції, наявною в матеріалах кримінального провадження (а. с. 235), не підлягають задоволенню, оскільки як вбачається із довідки Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Кіровоградської дирекції № 294/26-04 від 02.12.2016 року потерпіла ОСОБА_7 не отримала вказані кошти та вони були повернуті Закуті Дану, що він у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував.

Доводи захисника щодо неврахування судом першої інстанції того, що вчинена ОСОБА_14 дорожньо-транспортна пригода була спровокована діями самої потерпілої, та того, що визначена судом першої інстанції сума моральних збитків в розмірі 15 000 грн. призначена без врахування матеріального становища засудженого Закути Дана, який є годувальником сім`ї, має на утриманні трьох малолітніх дітей, отримує свої прибутки виключно у вигляді пожертв є необґрунтованими та безпідставними.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в результаті порушення правил дорожнього руху Закутою Даном потерпіла ОСОБА_7 відповідно висновку експерта №1003 від 24.07.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми голови, струсу головного мозку, рани в ділянці носа, часткове пошкодження колатеральної малогомілкової зв`язки та задньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, забій м`яких тканин попереку. Дані тілесні ушкодження утворились в результаті травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що могло бути в строк та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, зазначених в постанові, та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я ( т.1 а.с.116-117). Будь-які дані в матеріалах кримінального провадження стосовно того, що вказане дорожньо-транспортна пригода була спровокована та сталася по вині потерпілої ОСОБА_7 відсутні.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що потерпіла ОСОБА_7 заявила позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. Проте суд першої інстанції позов задовольнив частково та стягнув з обвинуваченого значно меншу суму у розмірі 15 000 грн. тобто фактично врахував обставини справи та матеріальний стан обвинуваченого. На переконання колегії суддів районний суд стягнув співрозмірну суму у відшкодування завданої моральної шкоди потерпілій.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дослідивши в судовому засіданні докази, що стосуються цивільного позову, у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, обґрунтовано стягнув з Закути Дана на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 3517 грн. 74 коп. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить переконливого висновку, що апеляція захисника задоволенню не підлягає, підстави для зміни вироку у частині вирішення цивільного позову та зменшення стягнутої суми на користь потерпілої у відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого Закути Дана адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2016 року стосовно Закути Дана за ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4