Справа № 361/5997/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/776/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 11.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
11 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчинені у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років з конфіскацією майна; за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7(сім) років з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України обрано остаточну міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 7(сім) років з конфіскацією майна; та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , та проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років з конфіскацією майна.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, 17 липня 2016 року, приблизно о 21:30, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого також знаходилися ОСОБА_10 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, рухався по автодорозі Північно-Східного об`їзду м. Київ, розташованої в межах Броварського району Київської області в напрямку до м. Києва.
У той же час ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий мотив, зупинив автомобіль неподалік АЗС «ОККО», що розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Переяславський шлях, 131, після чого ОСОБА_10 та вказана вище невстановлена досудовим розслідуванням особа вийшли з салону автомобіля з метою викурити цигарок.
Перебуваючи біля АЗС «ОККО» за вищевказаною адресою, приблизно о 21 год. 40 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, нанесла один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_10 , внаслідок якого ОСОБА_10 упав на асфальтне покриття дороги та втратив свідомість. Користуючись безпорадним станом останнього, ОСОБА_8 , який в цей час вийшов з автомобіля з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_10 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, обшукали кишені ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_10 , прийшовши до свідомості, висловив вимогу припинення незаконних дій останніми, однак ОСОБА_8 , не зважаючи на його вимогу, завдав ОСОБА_10 один удар ногою в праву сторону тулуба, один удар ногою по лівій кисті руки та один удар ногою по голові ОСОБА_10 , від якого останній знову втратив свідомість.
ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, користуючись безпорадним станом ОСОБА_10 , відкрито заволоділи майном останнього, а саме грошима в сумі 3000 гривень, паспортом громадянина України, які знаходилися у задній лівій кишені штанів, у які він був одягнений, грошовими коштами в сумі 240 гривень та мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «5228» вартістю 340 гривень, які знаходилися у передній лівій кишені штанів, 5000 гривень та мобільним телефоном марки «Sony» моделі «Xperia ST26i» вартістю 1818,49 гривень, які знаходилися у спортивній сумці, котру ОСОБА_10 залишив у салоні автомобіля.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ділянки зсадення та забійної рани в правій лобно-скроневій області, розлитий синець правої половини обличчя, субкон`юктивальний крововилив правого ока, садна в лобній лівій надбрівній областях, на спинці носу та в області лівого ліктьового суглобу, крововилив та забійну рану в області нижньої шуби з брава, які, згідно висновку СМЕ № 155 від 19.07.2016, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після чого, ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, залишивши ОСОБА_10 на місці вчинення кримінального правопорушення, покинули місце події, завдавши своїми незаконними діями ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 10398,49 гривень.
Крім того, 19 жовтня 2016 року, приблизно о 01:30 годин, знаходячись біля кафе «Берізка» яке розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Москаленка Сергія, 23 у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, виник спільний злочинний умисел на напад з метою заволодіння грошовими коштами, належними ТОВ «Авантаж-7», які знаходились у приміщенні АЗС «Авантаж-7» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Броварської Сотні, 30.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння грошовими коштами, належними ТОВ «Авантаж-7», 20 жовтня 2016 року, приблизно о 02:35 годин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, на автомобілі марки «Chevrolet» моделі «Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, приїхали до АЗС «Авантаж-7» яке розташоване за вище вказаною адресою.
Перебуваючи у вищевказаному автомобілі біля АЗС «Авантаж-7», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, з метою створення сприятливих умов для реалізації свого спільного злочинного умислу, одягнули на голову капюшони із курток, у які були одягнені, та вийшовши із салону автомобіля направилися до операторської АЗС «Авантаж-7».
Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу ОСОБА_8 , приблизно о 02 годин 40 хвилин, підійшов до вікна операторської та повідомив ОСОБА_11 , який працює оператором на вказаній АЗС, щоб той заправив автомобіль, на якому вони приїхали до повного баку. В той час ОСОБА_9 заховався за вхідні двері до операторської. У подальшому, коли ОСОБА_11 відчинив двері та вийшов із приміщення операторської, ОСОБА_8 дістав із передньої правої кишені куртки, предмет ззовні схожий на пістолет, який ОСОБА_11 сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, та відвівши затвор у заднє положення, привів його у готовність направивши канал ствола пістолета в область тулуба ОСОБА_11 , наказавши останньому віддавати грошові кошти, які знаходяться в операторській АЗС «Авантаж-7».
Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через відкриті вхідні двері, проникли до приміщення операторської, куди заштовхали ОСОБА_11 , де ОСОБА_8 погрожуючи ОСОБА_11 застосуванням пістолета, а ОСОБА_12 , наносячи йому удари кулаками рук в голову та корпус тіла, яких було не менше 7-ми, наказали йому відчинити дверцята металевого сейфу, після чого відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 20669 належні ТОВ «Авантаж-7», які знаходилися в металевому сейфі.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, завдавши своїми незаконними діями ТОВ «Авантаж-7» майнової шкоди загальною сумою 20669 гривень.
Не погоджуючись із вироком, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги. Захисник просить змінити вирок та призначити ОСОБА_8 основне покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок в частині вирішення долі речових доказів, та повернути йому мобільний телефон марки «LG» моделі «G350» та сім карту мобільного оператору «Лайфселл».
На думку захисника, вирок є занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, виходячи із наступного. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції, у відповідності до ст. 66 КК України, визнав його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 активно сприяв розкриття злочину, а саме: за час проведення досудового слідства брав участь у всіх слідчих діях, а при судовому розгляді надав повні показання.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, що він позитивно характеризується по місцю проживання, щиро розкаявся в скоєному, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітню дитину, раніше не судимий та має батьків інвалідів. Проте, судом не враховано, що ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном без поєднання із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а погроза застосування такого насильства полягала у демонстрації іграшкового пістолету.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужого майна (розбою), поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше приміщення, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений та його захисник в апеляційних скаргах, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчинених ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 2 ст.187, ч. 3 ст.187 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , врахував тяжкість злочинів, які він вчинив, один з яких є особливо тяжким, дані про особу обвинуваченого його позитивну характеристику по місцю проживання, щире каяття в скоєному, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, утримання ним неповнолітньої дитини та наявність батька інваліда, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставини, які відповідно до ст. ст. 66 КК України пом`якшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Колегія суддів погоджується із мірою покарання, призначеною судом першої інстанції ОСОБА_8 та не вбачає підстав для зміни покарання, призначеного в межах санкції статті, яке відповідає засадам кримінального провадження.
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції статті Особливої частини КК України.
Разом з тим, вказана норма статті надає право суду призначити покарання нижче від найнижчої межі у разі, якщо суд прийде до переконання, що таке покарання дійсно відповідатиме засадам кримінального провадження та меті покарання, з урахуванням всіх обставин вчиненого злочину та особи обвинуваченого. Доводи, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, судом першої інстанції вже враховані при призначенні покарання, а обставини, які мали вплинути на зміну призначеного покарання, захисником не наведено, не вбачає їх і колегія суддів.
Питання, що стосуються долі речових доказів, судом першої інстанції вирішено згідно приписів ч.9 ст.100 КПК України, а тому вимоги апеляційної скарги обвинуваченого про повернення йому мобільного телефону та сім карти, задоволенню не підлягають.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у звязку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого - залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст.187 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з моменту отримання її копії.
Головуючий:
Судді: