Єдиний унікальний номер 722/1528/16-к
Номер провадження 1-в/722/859/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
та засудженого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Сокирянського районного суду від 21.07.2016 року, -
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_4 28.12.2016 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаною вище заявою, в якій просив роз`яснити, з якої причини суд не зарахував йому в строк попереднього ув`язнення на умовах, передбачених ст.72 ч.5 КК України, час утримання його в СІЗО м.Київ, під час провадження в суді касаційної інстанції, з 20.11.2014 року по 08.12.2015 року.

В даному судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 свою заяву підтримав з підстав, зазначених в заяві. Пояснив, що він не згідний з тим, що суд не зарахував йому до строку покарання вищенаведений період, тому вважає, що ухвала суду є незрозумілою.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки вважав, що ухвала суду є обгрунтованою, мотивованою та цілком зрозумілою.

Дослідивши письмові докази, врахувавши думку учасників, суд встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків:
Ч.1 ст.380 КПК України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ухвалою Сокирянського районного суду від 21.07.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволено частково. Зараховано ОСОБА_4 у строк покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2013 року за ст. ст. 187 ч.1, 115 ч.2 п. 4, 70 КК України, строк його попереднього ув`язнення з 07.05.2011 року по 15.07.2014 року включно, з 28.01.2016 року по 18.05.2016 року включно, з 09.12.2015 року по 27.01.2016 року включно та один день 19.03.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, в мотивувальній частині ухвали суду зазначено наступне:
«Оскільки з 12.11.2014 року по 25.09.2015 року ОСОБА_4 утримувався в Київському СІЗО за ухвалою Ірпінського міського суду Київської області, з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, звідки в судове засідання Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ етапувався тільки 1 день 19.03.2015 року, зарахуванню засудженому в строк покарання як попереднє ув`язнення підлягає тільки один день 19.03.2015 року.
При цьому, суд вважає необгрунтованими вимоги засудженого про зарахування йому до строку покарання як тимчасового ув`язнення періоду часу з моменту набрання законної сили вироком Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2013 року (16.07.2014 року) і до скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 28.01.2016 року ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.07.2014 року, оскільки такі вимоги не узгоджуються з положеннями ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.5 ст.72 КК України».
Тобто, частково задовольнивши клопотання засудженого, суд в своїй ухвалі мотивував прийняте рішення, описавши фактичні обставини справи та зазначивши посилання на норми закону, з посиланням на норми закону, тому рішення є мотивованим та зрозумілим.
Крім того, в мотивувальній частині ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 15.09.2016 року, винесеної по результатах розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сокирянського районного суду від 21.07.2016 року зазначено наступні мотиви, за наявності яких в зазначеній в заяві засудженого частині (щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого за період з 20.11.2014 року по 08.12.2015 року) ухвала Сокирянського районного суду від 21.07.2016 року є обгрунтованою і законною, зокрема:
«Відповідно до п. 24 ст. З КПК України поняття судове провадження включає провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку.

Частиною першою статті першої Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено поняття попереднього ув`язнення, а саме, це запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Як вбачається з матеріалів особової справи, матеріалів кримінального провадження та довідки з особової справи (а.с. 6) ОСОБА_4 був затриманий 07 травня 2011 року за підозрою у вчинення ряду злочинів і в подальшому утримувався під вартою.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим за ч. 1 ст. 187, п. 4 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 14 років. Даний вирок був оскаржений в апеляційному порядку і ухвалою Апеляційного суду Київської рбласті від 16 липня 2014 року залишений без зміни та відповідно до ст. 401 КПК України в редакції 1960 року набрав законної сили. Таким чином, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року щодо ОСОБА_4 був звернений до виконання та 17 липня 2014 року ОСОБА_4 набув статусу засудженого, що відбуває покарання.

Однак, у зв`язку з надходження касаційної скарги, ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року ухвалу від 16 липня 2014 року суду скасовано, а справу направлена на новий апеляційний розгляд.

Таким чином, районний суд обґрунтовано не зарахував у строк попереднього ув`язнення період з 20 листопада 2014 року по 09 грудня 2015 року, про який заявляє апелянт, оскільки до скасування ухвали Апеляційного суду Київської області від 16 липня 2014 року ОСОБА_4 вважався засудженою особою, що відбуває покарання.

Враховуючи вищенаведені вимоги колегія суддів вважає, що Сокирянський районний суд обґрунтовано у строк відбування покарання зарахував ОСОБА_4 час з моменту його затримання та час коли відносно нього був обраний запобіжний захід у виді утримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку тому апеляційні вимоги засудженого ОСОБА_4 не підлягають задоволенню».

Оскільки вищенаведеною ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області ухвалу Сокирянського районного суду від 21.07.2016 року змінено, то зміст і мотивування остаточного судового рішення слід враховувати за сукупністю обох даних рішень.
Таким чином, прийняте судом рішення є мотивованим, обгрунтованим та зрозумілим, тому підстави для його роз`яснення відсутні.
На підставі ст.380 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.07.2016 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .