Справа № 509/4556/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року
смт.Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь Одеської області клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
07.12.2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначили, що 27.04.2009р. слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 була порушена кримінальна справа №2 по факту шахрайства та підробки документів за ознаками складів злочинів, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.1 ст.358 КК України.

20 липня 2009 року слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 в рамках кримінальної справи № 2 винесена Постанова №4/3070 про накладення арешту на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

29 березня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси винесено постанову, якою кримінальну справу №2 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 припинено у відповідності з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію», звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.358 КК України.

Однак, при винесенні постанови від 29.03.2010р. по справі №1-1206/410 про закриття кримінальної справи Приморським районним судом м. Одеси не вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування, та на підставі якої за матеріалами кримінальної справи судом прийнято остаточне рішення у кримінальній справі.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. N 12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 15 травня 2013 року розглянув справу № 6-26 цс 13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Відповідно до частини другої статті 114 ЦПК заяви про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є іпотекодержателями земельних ділянок, що знаходяться в Одеській області, Овідіопольському районі, на території Таїровської селищної ради, масив № НОМЕР_1 , що підтверджується наступним.

У 2007 році між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 («іпотекодавці» або «боржники») з однієї сторони і ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (первісний кредитор) з іншої, були укладені кредитні договори, № 014/0029/85/76249, 014/0029/85/76236, 014/0043/85/76218, 014/0043/85/76220, 014/0043/85/76217, № 014/0029/85/76452, 014/0029/85/76436, 014/0043/85/76414, 014/0043/85/76412, 014/0029/85/76245, 014/0029/85/76252, 014/0029/85/76243, 014/0043/85/76219, 014/0043/85/76222, № 014/0043/85/76418, 014/0043/85/76410, 014/0035/85/77176, 014/0035/85/77187, 014/0035/85/77185, 014/0035/85/77181, 014/0035/85/77195, 014/0035/85/77199.

У 2008 році між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 з однієї сторони і ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (первісний іпотекодержатель) було укладено договори іпотеки № 428, 414, 479, 477, 484, 80, 71, 76, 64, 431, 437, 444, 481, 475, 78, 84, 410, 423, 434, 425, 416, 412, посвідчені приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу в Одеській області ОСОБА_30 , у зв`язку з посвідченням яких було накладено заборону відчуження зазначених в договорах земельних ділянок для ведення садівництва, що знаходяться в Одеській області, Овідіопольському районі, на території Таїровської селищної ради, масив № НОМЕР_1 .

29.08.2016 р. було укладено договори відступлення права вимоги № 29-08/16/2, № 29-08/16/1, № 29-08/16/3, за якими кредитор передає (відступає) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , Новим кредиторам за плату, а Нові кредитори приймають належні кредитору права вимоги до боржників за кредитними договорами.

30.08.2016р. було укладено договори про відступлення прав за договорами іпотеки, які посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_31 та зареєстровано в реєстрі за №1654, №1656 та №1652, відповідно до умов яких у зв`язку з укладенням сторонами договорів відступлення прав вимоги № 29-08/16/2, № 29-08/16/1, № 29-08/16/3 за кредитними договорами Кредитор відступає та передає, а нові іпотекодержателі приймають та набувають всіх прав, належних іпотекодержателю за іпотечними договорами № 428, 414, 479, 477, 484, 80, 71, 76, 64, 431, 437, 444, 481, 475, 78, 84, 410, 423, 434, 425, 416, 412, посвідченими приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу в Одеській області ОСОБА_30 , які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами.

Тобто, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 згідно договорів відступлення права вимоги № 29-08/16/2, № 29-08/16/1, № 29-08/16/3 від 29.08.2016 р. та договорів про відступлення прав за договорами іпотеки №1654, №1656 та №1652 від 30.08.2016р. перейшли права вимоги до Боржників.

Дані обтяження зареєстровані у державному реєстрі заборон і відчужень об`єктів нерухомого майна: від 08.02.2012р. за номерами - 16122116, 16122099 та від 12.02.2008р. за номерами - № 16122131, 16122129, 16122124.; а також в державному реєстрі іпотек від 08.02.2012р. за номерами - 6557432, 6556779 та від 12.02.2008р. за номерами - № 6577223, 6577753, 6577663, 6557432, 6556779; від 23.01.2008р. за номерами - 16122020, 16122068, 16122093, 16122097 та від 08.02.2008р. за номерами - № 16122102, 16122111, 16122118 і від 12.02.2008р. за номерами - № 16122137, 16122145; а також в державному реєстрі іпотек від 23.01.2008р.- за номерами № 4448498, 6448180, 6448398, 6448081 та від 08.02.2008р. за номерами - № 6557584, 6557225, 655777 і від 12.02.2008 за номерами - № 6577427, 6577954; від 23.01.2008р. за номерами - 16122096, 16122090, та від 08.02.2008р. за номерами - № 16122174, 16122168, 16122165, 16122159, 16122154, 16122148; а також в державному реєстрі іпотек від 23.01.2008р.- за номерами № 6448558, 6448464 та від 08.02.2008р. за номерами - № 6558846, 6558661, 6558726, 6558604, 6558784, 6558894.

08.11. 2016р. ОСОБА_3 звернувся до Слідчого управління ГУНП в Одеській області з запитом про надання інформації стосовно кримінальної справи, по якій слідчим ОСОБА_6 була прийнята постанова про арешт нерухомого майна №4/3070 від 20.07.2009р. СУ ГУМВС України в Одеській області та наданням копій відповідних документів.

Заявники отримали відповідь Слідчого управління ГУ Національної поліції в Одеській області від 13.11.2016р., в якій зазначалось, що кримінальна справа № за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст. 358, ч.3 ст.358 КК України, спрямована до суду 26.10.2010р.

«07» листопада 2016р. ОСОБА_3 від імені заявників звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з запитом про видачу справи для ознайомлення та виготовлення копій. Однак, з матеріалів справи вбачається, що питання скасування арешту на майно, не було вирішено, у матеріалах справи №1-1206/410 відсутня постанова про накладення арешту майна.

Враховуючи те, що за матеріалами кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешти на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 прийнято остаточне рішення по справі, при цьому не вирішено питання про скасування арештів майна та виходячи з того, що зазначені арешти порушують право власності заявників, як іпотекодержателів, а саме через існування зазначених арештів вони не можуть укласти договори про задоволення вимог кредиторів та, відповідно, оформити право власності на земельні ділянки, заявники просять скасувати накладені арешти на зазначені земельні ділянки.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, однак, надали суду клопотання про розгляд справи без участі заявників, в якому просили, розглядати клопотання про скасування арешту майна за їх відсутності та повідомили, що вони підтримують зазначене клопотання в повному обсязі та просили суд задовольнити його.

Прокурор звернулась до суду з заявою, відповідно до якої проти задоволення клопотання не заперечує.

Ознайомившись з клопотанням, дослідивши надані до клопотання письмові докази, вваю клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується письмовими доказами, 27.04.2009р. слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 була порушена кримінальна справа №2 по факту шахрайства та підробки документів за ознаками складів злочинів, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.1 ст.358 КК України.

20 липня 2009 року слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 в рамках кримінальної справи № 2 винесена Постанова 4/3070 про накладення арешту на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

29 березня 2010 року Приморським районним судом м.Одеси винесено постанову, якою кримінальну справу №2 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 припинено у відповідності з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію», звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.358 КК України.

Однак, при винесенні постанови Приморського районного суду м.Одеси від 29.03.2010р. по справі №1-1206/410 про закриття кримінальної справи не вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування, та на підставі якої за матеріалами кримінальної справи судом прийнято остаточне рішення у кримінальній справі. Наведеними матеріалами справи підтверджується, що необхідність в подальшій дії арешту, накладеного згідно оскаржуваної постанови, на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відпала.

Таким чином, арешт на земельні ділянки накладений в порядку КПК України в редакції 1960 року та не скасований при розгляді кримінальної справи судом.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Стаття 126 КПК України 1960 року зазначає, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Таким чином, нормами КПК України 1960 року передбачено прямий обов`язок слідчого щодо вирішення питання про зняття арешту з майна на стадії досудового розслідування.

Враховуючи, що за матеріалами кримінальної справи №1-1206/410 відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 КК України прийнято остаточне рішення, та на стадії досудового розслідування були накладені арешти на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що при винесені постанови про закриття кримінальної справи № 1-1206/10, на стадії судового розгляду не вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання заявників про скасування арешту на зазначені земельні ділянки, оскільки необхідність в продовженні арешту цього майна відпала.

Крім того, відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005р. № 12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Вимогами ст. 126 КПК України в редакції 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

З прийнятого судом рішення у кримінальній справі N 1-1206/10 слідує, що цивільний позов у зазначеній кримінальній справі, в рамках якої накладено арешти на земельні ділянки, та яка з обвинувальними висновками направлена до суду, не заявлявся, та не вирішувався судом при постановленні постанови про закриття кримінальної справи N 1-1206/10 відносно обвинуваченого.

Земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться в іпотеці у заявників та не належать обвинуваченому у кримінальній справі N 1-1206/10, а відтак продовження арешту майна, яке не належить обвинуваченому у зазначеній кримінальній справі, порушує права заявників.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вимогами ст. 282 КПК України 1960р. передбачено порядок закриття кримінальної справи у випадках передбачених законом.

Одночасно, вимогами ст. 324 КПК України 1960р. визначено, що при постановленні вироку суду, суд повинен вирішити питання щодо майна, описаного для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Враховуючи той факт, що постанова про закриття кримінальної справи винесена в рамках розгляду кримінальної справи N 1-1206/10 як остаточне судове рішення у справі, та у вказаній постанові не вирішувалося питання щодо скасування арешту майна, накладеного в рамках досудового розслідування зазначеної кримінальної справи, вважаю, що потреба в арешті майна відпала, а відтак арешт на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.126, 273, 282 КПК України в редакції 1960 року, ст.174 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати повністю арешти нерухомого майна, накладені постановою 4/3070 слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 в рамках кримінальної справи № 2, а саме: на земельні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,328 га, земельна ділянка № НОМЕР_4 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_5 , площею 0,329 га, земельна ділянка № НОМЕР_6 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_7 , площею 0,401 га земельна ділянка № НОМЕР_8 , площею 0,409 га, земельна ділянка № НОМЕР_9 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_10 , площею 0,327 га, земельна ділянка № НОМЕР_11 , площею 0,322 га, земельна ділянка № НОМЕР_12 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_13 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_14 , площею 0,327 га, земельна ділянка № НОМЕР_15 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_16 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_17 , площею 0,326 га, земельна ділянка № НОМЕР_18 , площею 0,272 га, земельна ділянка № НОМЕР_19 , площею 0,274 га, земельна ділянка № НОМЕР_20 , площею 0,272 га, земельна ділянка № НОМЕР_21 , площею 0,273 га, земельна ділянка № НОМЕР_22 , площею 0,271 га, земельна ділянка № 1/6, площею 0,269 га.

Скасувати записи про обтяження та виключити їх з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:

-реєстраційний номер обтяження № 8932423 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932246 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932581 від 31.07.2009.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932177 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932098 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932339 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932556 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932399 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932462 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932001 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8931941 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932484 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932140 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932437 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932517 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8933372 від 01.08.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932089 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932662 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932216 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932153 від 31.07.2009 р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932048 від 31.07.2009р.,

-реєстраційний номер обтяження № 8932286 від 31.07.2009р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1