Справа № 545/262/17
Провадження № 1-в/545/112/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, посилаючись на те, що засуджений відбув встановлені законом ? строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшла заява провести судове засідання в його відсутність, у якій він клопотання підтримав.

Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації установи, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком апеляційного суду Полтавської області від 26.03.2008 року за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 13 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14.08.2008 року. Згідно з протоколом затримання ОСОБА_4 затриманий 23.07.2007 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.02.2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 23.07.2007 року до 14.08.2008 року.
Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_4 мав 12 стягнень, які на день звернення до суду погашені та 9 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Як вбачається з характеристики від 04.02.2017 року, ОСОБА_4 характеризується задовільно.

Аналізуючи встановлені обставини суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 26 днів від відбування покарання за вироком апеляційного суду Полтавської області від 26.03.2008 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1