гСправа № 187/328/17 Провадження №1-кп/0187/107/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року смт. Петриківка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
28.08.2008 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
27.04.2009 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України позбавлення волі строком 2 роки на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 місяця позбавлення волі вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.08.2008, визначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі;
08.01.2013 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від 23.10.2013 скасовано звільнення від відбуття покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.01.2013 та направлено до відбуття призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;
13.02.2014 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць позбавлення волі по ухвалі Заводського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2013, визначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі; Звільнився 26.06.2014 на підставі ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статтею 263 Кримінального кодексу України,-
24 лютого 2017 року, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу центрального автовокзалу, який розташований в м. Дніпро, Дніпропетровської області, біля однієї з зупинок громадського транспорту виявив поліетиленовий пакет в середині якого знаходились запал та корпус від ручної гранати РГД.
Розуміючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, впевнившись в тому, що вказані корпус та запал являються частинами ручної гранати РГД, ОСОБА_4 вирішив забрати вказані предмети, тим самим придбавши їх, після чого помістив до лівої кишені своєї шкіряної куртки та направився до себе додому в м. Кам`янське, Дніпропетровської області.
У подальшому, цього ж дня о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи заборону вільного обігу вибухових пристроїв та бойових припасів, його карність, не маючи дозволу на зберігання зазначених бойових припасів та вибухових пристроїв в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, пневматичної і холодно зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерством Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року та змінена наказом Міністерством Внутрішніх справ України № 745 від 11.10.2011 року, перебуваючи на автодорозі ( Кам`янське -Магдалинівка), на відстані одного кілометру від с. Єлизаветівка в напрямку смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, був зупинений працівниками Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, у зв`язку з відпрацюванням території Єлизаветівської сільської ради на предмет вчинення крадіжок, де під час поверхневого огляду ОСОБА_4 у порядку ст. ст. 31 та 34 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області виявлено корпус та запал з ручної гранати РГД, які ОСОБА_4 добровільно надав для проведення огляду.
Відповідно до висновку судово-вибухотехнічної експертизи № 35/5.2-96 від 23.03.2017 предмет вилучений під час особистого огляду речей та предметів у ОСОБА_4 а саме металевий предмет прямокутної форми сірого кольору являється - уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ-2 та відноситься до категорії боєприпасів, та спорядженим корпусом ручної осколкової , наступальної гранати РГД-5 та відноситься до категорії вибухових речовин. Металевий предмет овальної форми темно-зеленого кольору з отвором у верхній частині являється - конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 та відноситься до категорії вибухових речовин, які виготовлені промисловим способом та придатні для здійснення вибуху.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці знайшов гранату, та поклавши її до кишені направився до м. Дніпродзержинська, однак був зупинений працівниками поліції, які дану гранату вилучили. Крім того повідомив, що дана граната була у роз`єднаному стані, а тому загрози оточуючим людям не становила. У вчиненому щиро розкаюється.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, вивчив характеризуючи дані на обвинуваченого, матеріали, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в носінні та придбанні, вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є обставинами, які пом`якшують покарання.
Також суд враховує, що обвинувачений не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання є рецидив злочину.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
З урахуванням частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме: вартість проведення судової вибухотехнічної експертизи.
Керуючись статтями 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_4 встановити 2 (два) роки 6 місяців.
Згідно статті 76 частини 1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової вибухотехнічної експертизи №35/5.2-96 від 23.03.2017 року в розмірі 527 грн.. 76 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1