Дата документу 01.08.2017 Справа № 554/1351/17
Провадження 1-кс/554/5196/2017
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0003017 від 30.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, і погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт нерухомого майна (будинки) за адресою АДРЕСА_1 , яке має значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0003017 від 30.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням установлено, що 11.04.2016 року приватний нотаріус ОСОБА_5 незаконно підмінила у «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно» приватизовану квартиру АДРЕСА_2 на 12/25 частину будинку, а саме видалила записи про державну реєстрацію права власності за № 5126002 та № 5126015 (свідоцтво про право власності на житло від 23.06.1994 р. і Договір дарування від 15.09.2001 р.) та, ігноруючи Рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації, зареєструвала у Державному реєстрі ОСОБА_6 як власника 12/25 частини будинку.

На обґрунтування клопотання слідчий посилається на показання допитаної в якості потерпілої ОСОБА_7 та реєстраційні документи щодо нерухомого майна спадщину за адресою: АДРЕСА_1 , а також результати огляду місця події від 18.03.2017 року.

Слідчий вказує, що зазначений будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003017 від 30.07.2016 року.

Тому, з метою уникнення відчуження 12/25 частини житлового будинку чи вчинення інших протиправних дій, які можуть перешкодити проведенню досудового розслідування, слідчий вважав необхідним накласти арешт (заборону на використання, розпорядження) на вказане майно та просить задовольнити клопотання.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеному у клопотанні, просив його задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У судовому засіданні встановлено, що 30.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та згідно витягу з кримінального провадження зазначені дані про те, що 11.04.2016 року приватний нотаріус ОСОБА_5 незаконно підмінила у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватизовану квартиру АДРЕСА_3 частину будинку, а саме видалила записи про державну реєстрацію права власності за №5126002 та №5126015 (свідоцтво про право власності на житло від 23.06.1994 року і Договір дарування від 15.09.2001 року) та ігноруючи Рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації, зареєструвала у Державному реєстрі ОСОБА_6 як власника 12/25 частини будинку.

У клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на нерухоме майно (будинки) за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 05.05.2017 року по справі №554/1351/17 вже накладено арешт на використання майна, а також заборону на розпорядження майном, а саме на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_6 12/25 частку власності, будинку з господарськими будівлями, житлова площа 60 кв.м., загальною вартістю 19022 грн., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи зазначене, зокрема наявність ухвали слідчого судді, якою вирішене процесуальне питання щодо арешту вказаного майна, та беручи до уваги фактичні обставини справи, слідчий суддя дійшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення даного клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1