АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 658/781/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/791/505/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
іменем України
07 червня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001781 за апеляційною скаргою представника потерпілої захисника ОСОБА_7 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 35 000 грн.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що 13 жовтня 2010 року близько 17.15 год., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в процесі виконання розвороту на автодорозі «Одеса-Мелітополь» 299км.+65м. порушуючи п.10.1., 8.5.1 та розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, яка склалась, та не надав дорогу автомобілю «Мегсеdes Sргіпtег 312d» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в попутному напрямку зі сторони м. Херсона в напрямку м. Мелітополь під керуванням ОСОБА_10 , у результаті чого допустив зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажирам автомобіля «ВАЗ 21011» спричинені тілесні ушкодження: ОСОБА_11 - середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_14 - тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя, що призвели до смерті потерпілої.
В апеляційній скарзі представник потерпілої - захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , порушує питання про зміну вироку в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_9 , просить збільшити суму стягнення. В обґрунтування доводів указує, що судом першої інстанції не було враховано в повному обсязі той факт, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, була спричинена смерть потерпілої ОСОБА_15 , яка у свою чергу спричинила потерпілій ОСОБА_9 великі душевні страждання, так як остатня втратила свою доньку. Приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди - 35 000 грн., суд не врахував вимоги розумності та справедливості, не прийняв до уваги те, що потерпіла є особою похилого віку, а також те, що вона з донькою проживала разом значний проміжок часу, а тому смерть доньки для неї стала незворотною втратою, яка спричинила їй великий стрес та душевні страждання. Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_8 у повному обсязі визнав позовні вимоги ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.. Будь-яких підстав для зменшення розміру моральної шкоди судом установлено не було й своєму рішенні необґрунтовано. Просить змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди та збільшити суму стягнення на користь ОСОБА_9 до 100 000 грн..

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, у дебатах прокурор залишився на своїй попередній позиції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 286 КК України, обґрунтований доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції, щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

Водночас, апеляційна скарга представника потерпілої в частині неправильного вирішення цивільного позову, підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, хоча й послався на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року « Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», але фактично ці роз`яснення не врахував.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, судом порушено кримінальні процесуальні норми, що регулюють порядок судового розгляду цивільного позову в кримінальній справі.

Розглядаючи кримінальне провадження в скороченому порядку, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого обвинувачення та повністю визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., тобто ці обставини обвинувачений не оспорював, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілоїта дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу.

Як убачається з вироку суду першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування завданої моральної шкоди, суд не проаналізував обов`язкові для встановлення засади, зокрема, тяжкість наслідків вчиненого злочину, обставини завдання такої шкоди, а також визнання позовних вимог обвинуваченим ОСОБА_8 , тобто безпідставно зменшив розмір заявленого позовом відшкодування.

Крім того, зменшуючи заявлений розмір з 100 000 грн. до 35 000 грн., суд першої інстанції не вказав, з яких підстав позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню в повному обсязі, та не мотивував належним чином своє рішення.

Вирішуючи питання по суті позовних вимог ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., колегія суддів враховує характер заподіяних моральних та душевних страждань потерпілій, котра в результаті протиправних дій ОСОБА_8 втратила доньку ОСОБА_14 , з якою вона разом проживала, що вона (потерпіла) є особою похилого віку, перенесла стрес і переживає тяжкі душевні страждання через смерть доньки, що є для неї незворотною втратою, внаслідок чого у неї відбулися незворотні зміни у її житті, порушився звичайний для неї уклад життя, а також враховує повне визнання ОСОБА_8 позовних вимог потерпілої.
Отже, розмір стягнення за моральну шкоду в розмірі 35 000 грн., визначений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, є недостатнім для компенсації моральних страждань потерпілій ОСОБА_9 і має бути збільшений до 100 000 грн. Сама така сума буде справедливою і достатньою для відшкодування душевних страждань потерпілої.
З огляду на викладене вище, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_9 відповідно п.3 ч.1 ст. 408 КПК України підлягає зміні шляхом збільшення суми відшкодування до 100 000 грн., що не впливає на обсяг обвинувачення та правову кваліфікацію злочину.

Керуючись ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника потерпілої - захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_9 змінити.

Збільшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди з 35 000 грн. до 100 000 грн..
У решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 07 червня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 07 червня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2