Справа № 500/3339/17
Провадження № 1-кп/500/328/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000460 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Нижнього Тагілу Свердловської області, РФ, громадянина України, росіянина, освіта середня спеціальна, одружений, працює токарем на Асфальтна бетонному заводі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 21.02.2017р. приблизно о 22 годині, знаходячись у приміщенні бару «Атланта», розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул. Бессарабська, 34-а, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій скерованих на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись в тому що за ним ніхто не спостерігає, зі столу взяв мобільний телефон марки «HUAWEI», модель CUN-U29, FCC ID:QISCUN-U29, S/N: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , вартістю 1600 грн., який належить ОСОБА_5 , відключивши мобільний телефон, сховав його в траві біля бару «Атланта». Продовжуючи свої умисні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, та доводячи умисел до логічного завершення обвинувачений ОСОБА_4 , повернувся через незначний час до бару «Атланта» та забрав мобільний телефон марки «HUAWEI», після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1600 грн. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав та пояснив, що знаходились разом із потерпілим ОСОБА_6 за одним столом, розпивали спиртні напої, виходили на вулицю, та він, скориставшись відсутністю потерпілого, забрав мобільний телефон та сховав його на вулиці. Коли вони розійшлися, він забрав телефон та пішов додому. Телефон повернув. У скоєному кається, просить призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, крім визнання ним своєї вини, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що він із ОСОБА_7 є друзями. Разом відпочивали в барі, він постійно користувався телефоном, неодноразово виходив на вулицю. Повернувшись з вулиці він не знайшов свого телефону на столі. Через деякий час ОСОБА_7 зізнався та повернув йому телефон. З ОСОБА_7 вони примирилися, та він просить призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу.

Згідно наданої до суду угоди про примирення від 21 липня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; в судовому засіданні повинен вибачитись перед потерпілим ОСОБА_5 , матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладанні угоди були роз`ясненні правила ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України.

Потерпілому ОСОБА_5 при укладенні угоди про примирення було роз`яснені правила ст. 473, 394, 424, 476 КПК України, а також він згоден із запропонованим видом та мірою покарання.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконався поясненнями обвинуваченого, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Укладена угода від 21 липня 2017 року повністю відповідає вимогам ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України та може бути затверджена судом.

Кримінальне провадження передбачене ч.1 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченою є можливим.

Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 21 липня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000460 між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення за ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1