Справа № 308/6614/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11кп/777/59/17 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2016.

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Середнє Ужгородського району, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого на посаді старшого інспектора з озброєння Управління поліції охорони в Закарпатській області, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього закрито.
З ухвали суду вбачається, що ОСОБА_6 , у період з 18 по 20.08. 2015, обіймаючи посаду старшого інспектора з озброєння відділу технічної служби та матеріального забезпечення УДСО при УМВС України в Закарпатській області, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки та адміністративно-господарські функції, спільно з невстановленими посадовими особами відділу роздрібних продаж ТОВ «ВОГ Рілейл», у невстановленому місці, склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: договір № К-176 поставки нафтопродуктів, із датою укладення 13.10.2010 між ТОВ «ВОГ Рілейл», в особі ОСОБА_8 та УДСО при УМВС України в Закарпатській області в особі ОСОБА_9 на трьох аркушах, умови якого передбачали поставку нафтопродуктів різних найменувань ТОВ «ВОГ Рілейл» для потреб УДСО при УМВС України в Закарпатській області, зі строком договору, відповідно до п.10.9 до 31.12.2015.

Рішення про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, тяжкістю вчиненого обвинуваченим злочину, відсутністю матеріальних збитків, визнанням вини, та його клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності.

-2-

В апеляційній скарзі, прокурор порушує питання про скасування вказаного судового рішення в зв`язку з його необґрунтованістю та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з направленням кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, зі стадії підготовчого судового провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, звільняючи від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст.45 КК України в підготовчому судовому засіданні, за відсутності відповідних клопотань як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, залишив поза увагою той факт, що обвинуваченим обставини вчинення кримінального правопорушення визнано тільки частково, що унеможливлювало звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, ухвалу скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання, пояснення ОСОБА_6 про безпідставність апеляційної скарги прокурора та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Даних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи наведені прокурором в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухвала суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження на думку колегії суддів є необґрунтованими та безпідставними.

Так, ст.ст.285- 288 КПК України та розділом ІХ КК України , передбачені правові підстави та порядок звільнення осіб від кримінальної відповідальності, зокрема в зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.
Відповідно до положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як убачається з матеріалів провадження, 20.09. 2016 року, до суду першої інстанції надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України (а.к.п. 20).
Відповідно до положень ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

-3-
При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям, суд першої інстанції переконався, що діяння, яке постановлено ОСОБА_6 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, передбаченому ч. 1 ст. 366 КК України, і обвинувачений ОСОБА_6 винний у його вчиненні, та є умови та підстави для такого звільнення.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд першої інстанції перевірив наявність усіх необхідних підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, зокрема, те, що обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, відсутність матеріальних збитків, завданих у результаті його протиправних діянь, а також те, що останній визнав вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
З огляду на пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення, органу досудового розслідування та прокурору були відомі всі обставини справи, які підлягають з`ясуванню в межах кримінального провадження.
Виходячи з категорії вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (зокрема передбаченого розділом XVII «Злочини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг»), активне сприяння полягало в тому, що останній не переховувався від органів досудового слідства, з`являвся на виклики в орган досудового розслідування, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.45 КК України та роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12. 2005 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема, батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Таким чином, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є, у першу чергу, з`ясування питання про те, чи усвідомлює обвинувачений наслідки свого протиправного діяння.

-4-

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є неприпустимим у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 свою вину визнав частково, що не свідчить про його щире каяття, не є слушними, оскільки такі спростовані звукозаписом підготовчого судового засідання. Крім того, дані обставини ОСОБА_6 підтвердив у поданому запереченні на апеляційну скаргу прокурора та в судовому засіданні апеляційного суду.

Разом із тим, законодавець не пов`язує час визнання вини обвинуваченим із можливістю його звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його дійовим каяттям.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи за наявності, передбачених у ст. 45 КК України підстав є обов`язковим для суду.

За таких обставин колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має, а доводи апеляційної скарги є безпідставними, і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення , а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2016 щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: