Справа № 308/7403/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

09.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/186/2017 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 01.12.2016.
Цим вироком ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, непрацюючий, не судимий, засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком у два роки та з покладенням на нього обов`язку не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що за попередньою змовою з невстановленими особами, на АДРЕСА_2 таємно викрав:
- 12.10.2014 у період з 01 до 06 години, з належної ОСОБА_12 новобудови, розташованої на ділянці під № 23 «а»: один літр ґрунтовки «Сerezit-99» вартістю 83 грн. 38 коп., п`ять рулонів мінеральної вати «Knauf Insulation» по ціні 363 грн., металевий лом («фомку») вартістю 66 грн. 95 коп., металевий лом вартістю 37 грн. 62 коп., драбину вартістю 323 грн.10 коп., двадцять сім кг шпаклівки «Sniezka Acryl-Puts FC-20 finicsh» вартістю 245 грн., дві кирки по ціні 256 грн. 72 коп., два рулони пластмасової сітки по ціні 419 грн. 85 коп., три термоголовки марки «Schlosser Diamant» по ціні 410 грн., кувалду вартістю 283 грн., три лопати по ціні 39 грн., а загалом - майно на суму 5554 грн. 19 коп.;
- у період з 00 год. 12.10.2014 по 09:00 15.10.2014 з належної ОСОБА_13 огородженої ділянки під № 17: два прожектори по ціні 261 грн.92 коп., п`ятсот кг арматури вартістю 5500 грн., два приводи до системи автоматичних воріт «Roger» по ціні 225 грн. 39 коп., два блоки управління по ціні 1682 грн. 96 коп., дві сигнальні лампи з антенами по ціні 380 грн. 81 коп., а загалом майно на суму 15 802 грн. 16 коп..
ОСОБА_8 в апеляційній скарзі стверджує, що вирок є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим; що він ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, а викладені у ньому висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Вважає, що докази, на яких ґрунтується вирок, сфальсифіковані, що його показання не перевірені, не спростовані, у вироку перекручені: твердження про часткове визнання ним вини не відповідає дійсності, записи з камери відеоспостереження доказів його вини не місять. Просить перевірити всі докази обвинувачення, дати їм належну оцінку, вирок скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України: за відсутністю доказів, достатніх для доведення його винуватості.
Представник потерпілих і прокурор в своїх апеляційних скаргах доведеності вини ОСОБА_8 і правильності кваліфікації кримінального правопорушення не оспорюють, та просять скасувати вирок тільки в частині призначення покарання, вважаючи його зам`яким.
Прокурор вважає, що суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за умисні корисливі злочини, не працює, що останній злочин вчинив за обставини, яка обтяжує покарання за попередньою змовою групою осіб; вини і позови потерпілих не визнав, завданої шкоди не відшкодував, а суд не навів у вироку переконливих доводів на користь застосування ст. 75 КК України. Просить призначити ОСОБА_8 покарання у виді трьох років позбавлення волі, а в решті вирок залишити без змін.
Представник потерпілих також просить призначити ОСОБА_8 реальне покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Вказує, що він вчинив тяжкий корисливий злочин за відсутності пом`якшуючих обставин, вини не визнав, а суд, відзначивши останнє, як намагання уникнути кримінальної відповідальності, водночас дійшов висновку, який суперечить цьому судженню: про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Мінімальне з передбачених ч.3 ст. 185 КК України покарання, на думку представника потерпілих, також не відповідатиме ні ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, ні його особі.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення обвинуваченого і захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого і заперечили проти апеляційних вимог прокурора і представника потерпілих, промови представника потерпілих і прокурора, які підтримали кожний свою апеляційну скаргу і заперечили проти апеляційних вимог обвинуваченого, дослідив за клопотанням сторони захисту докази обвинувачення, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, обговорив доводи апеляційних скарг і приходить до переконання, що вони підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Свій висновок про фактичні обставини кримінального провадження суд першої інстанції обґрунтував наступними доказами: показаннями обвинуваченого, потерпілих, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , даними протоколів прийняття заяви від ОСОБА_18 , огляду місця події по вул. Ізумрудній 17, по вул. Ізумрудній 23 «а», тимчасового доступу до камери відеоспостереження, огляду відеофайлів з лазерного диску, обшуку у ОСОБА_8 від 29.04.2015, огляду місця події, в т.ч. «фомки», від 29.04.2015, огляду місця події, в т.ч. автоматики для воріт, від 30.04.2015, пред`явлення фомки для впізнання від 11.06.2015, огляду місця події від 11.06.2015, висновками експерта про вартість майна.
Між тим, ці докази не містять фактичних даних, достатніх для висновку про доведеність всього обсягу обвинувачення ОСОБА_8 , вказаного у вироку.
З показань ОСОБА_8 в судовому засіданні вбачається, що він визнав свою вину у викраденні приладдя для автоматичних воріт, яке складається з двох приводів, двох блоків управління та двох сигнальних ламп з антенами, з огородженої ділянки під АДРЕСА_3 і просив врахувати їх повернення потерпілій при визначенні міри покарання.
Обвинувачення ОСОБА_8 в цій частині доведено також даними протоколу обшуку в гаражі, належному ОСОБА_16 , від 29.04.2015 у присутності свідка ОСОБА_18 , якими підтверджено факт виявлення в ньому, зокрема, складових автоматичних воріт і металевого лому («фомки»), який свідок ОСОБА_18 упізнав, як свій, викрадений з будівництва по АДРЕСА_4 , показаннями свідка ОСОБА_17 , який працював на будівництві по АДРЕСА_4 і упізнав цей лом за індивідуальними ознаками, показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що належний йому гараж, в якому 29.04.2015 було проведено обшук, у нього орендує ОСОБА_8 і саме йому належать речі, виявлені там під час обшуку, в тому числі металевий лом синього кольору («фомка») та приладдя від автоматичних воріт.
Ці докази узгоджуються між собою, сумнівів щодо своєї достовірності не викликають і в сукупності спростовують доводи ОСОБА_8 у свій захист.
Решта доказів обвинувачення, на які послався суд у вироку, вини ОСОБА_8 у викраденні чужого майна не доводять.
Показаннями потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , як і даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_18 , підтверджено тільки факт викрадення у них майна, показаннями свідка ОСОБА_15 наявність певного майна на будівництві по АДРЕСА_4 , даними протоколів огляду місця події по вул. Ізумрудній 23 «а» від 13.10.2014, по вул. Ізумрудній, 17 від 30.04.2015 обстановка в зазначених місцях, даними тимчасового доступу до відеозапису з камери спостереження ТОВ «ТЕК Захід ТрансСервіс» і відеозаписом з камери спостереження факт проїзду автомобіля «Нива» по вул. Ізумрудній в с. Минай в ніч на 12.10.2014, однак саме ОСОБА_8 в викраденні решти вказаного в обвинуваченні майна вони не викривають.
Не вбачає Апеляційний суд серед доказів обвинувачення і такі, які доводили б факт співучасті у вчиненні кримінальних правопорушень ще й інших осіб, а також наявність кваліфікуючої ознаки проникнення в житло та/або сховище.
У зв`язку з цим Апеляційний суд визнає необхідним виключити з обвинувачення визнаного судом першої інстанції доведеним, викрадення ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими особами:
- 12.10.2014 у період з 01 до 06 години, з належної ОСОБА_12 новобудови, розташованої на ділянці під № 23 «а»: одного літра ґрунтовки «Сerezit-99» вартістю 83 грн.38 коп., п`яти рулонів мінеральної вати «Knauf Insulation» по ціні 363 грн., металевого лому вартістю 37 грн. 62 коп., драбини вартістю 323 грн.10 коп., двадцяти семи кг шпаклівки «Sniezka Acryl-Puts FC-20 finicsh» вартістю 245 грн., двох кирок по ціні 256 грн. 72 коп., двох рулонів пластмасової сітки по ціні 419 грн. 85 коп., трьох термоголовок марки «Schlosser Diamant» по ціні 410 грн., кувалди вартістю 283 грн., трьох лопат по ціні 39 грн., а загалом - майна на суму 5487 грн. 24 коп.;
- у період з 00 год. 12.10.2014 по 09:00 15.10.2014 з належної ОСОБА_13 огородженої ділянки під № 17: двох прожекторів по ціні 261 грн.92 коп., п`ятисот кг арматури вартістю 5500 грн., а загалом майна на суму 11 223 грн. 84 коп..
Отже, Апеляційний суд визнає доведеним, що ОСОБА_8 на АДРЕСА_2 таємно викрав:
- 12.10.2014 у період з 01 до 06 години, з належної ОСОБА_12 новобудови, розташованої на ділянці під № 23 «А» металевий лом («фомку») вартістю 66 грн. 95 коп.;
- у період з 00 год. 12.10.2014 по 09:00 15.10.2014 з належної ОСОБА_13 огородженої ділянки під № 17 два приводи до системи автоматичних воріт «Roger» по ціні 225 грн. 39 коп., два блоки управління по ціні 1682 грн.96 коп., дві сигнальні лампи з антенами по ціні 380 грн. 81 коп., а загалом майно на суму 4 578 грн. 32 коп..
Ці дії Апеляційний суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Відповідно до засад ч.2 ст. 65 КК суд призначає покарання у межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня його тяжкості, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.1 ст. 75 КК суд вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, з випробуванням у разі, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції також не додержав.
Міру покарання суд визначив у межах санкції частини статті кримінального закону, за яким кваліфікував учинене ОСОБА_8 , проте не врахував ступеня тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу винного. ОСОБА_8 вчинив дві крадіжки чужого майна, одну з них поєднану з демонтажем воріт, притягується до кримінальної відповідальності не вперше. Судження у вироку про позитивну характеристику особи ОСОБА_8 ніякими фактичними даними не підтверджені, висновок про можливість його виправлення без відбування покарання не вмотивований. Що стосується визнання вини, то ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційної інстанції заявив, що вини не визнає, тому ця обставина при визначенні міри покарання, яка така, що його пом`якшує, врахована бути не може.
Отже, рішення про застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК не відповідає ні ступеню тяжкості злочину ні особі обвинуваченого, а призначене йому покарання є явно несправедливим внаслідок м`якості. Тому Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг представника потерпілих і прокурора щодо м`якості призначеного покарання заслуговують на увагу.
Клопотань про зміну застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу Апеляційному суду не подано.
Цивільні позови потерпілих Апеляційний суд вважає необхідним задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_8 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в межах обвинувачення, визнаного доведеним, а моральну шкоду з урахуванням характеру кримінального правопорушення, ступеня вини ОСОБА_8 , глибини душевних страждань потерпілих, вимог розумності і справедливості.
Апеляційний суд виходить з того, що протиправне позбавлення потерпілих майна призвело до втрати ними можливості користуватись і розпоряджатись цим майном на власний розсуд, втрати спокою і почуття безпеки, гарантованого державою у статтях 30 та 41 Конституції, змусило докладати додаткових зусиль до відновлення можливості користуватись цим майном, витрачати особистий час і нести додаткові витрати на участь у заходах, пов`язаних з розкриттям кримінального правопорушення, досудовим розслідуванням і судовим розглядом кримінального провадження.
Разом з тим Апеляційний суд приймає до уваги і те, що питання про скасування або зміну вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілі та їх представник в апеляційній скарзі не порушили. У зв`язку з цим, з огляду на приписи ст. 404 КПК, погіршити становище обвинуваченого в цій частині Апеляційний суд не вправі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК, Апеляційний суд
У Х В А Л И В :
апеляційні скарги обвинуваченого, прокурора і представника потерпілих задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 01.12.2017 щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати, в частині обсягу обвинувачення, визнаного доведеним, правової кваліфікації кримінального правопорушення та майнових стягнень змінити.
Виключити з обсягу обвинувачення, визнаного доведеним обвинувачення в крадіжці:
- одного літра ґрунтовки «Сerezit-99» вартістю 83 грн. 38 коп., п`яти рулонів мінеральної вати «Knauf Insulation» по ціні 363 грн., металевого лому вартістю 37 грн. 62 коп., драбини вартістю 323 грн.10 коп., двадцяти семи кг шпаклівки «Sniezka Acryl-Puts FC-20 finicsh» вартістю 245 грн., двох кирок по ціні 256 грн. 72 коп., двох рулонів пластмасової сітки по ціні 419 грн. 85 коп., трьох термоголовок марки «Schlosser Diamant» по ціні 410 грн., кувалди вартістю 283 грн., трьох лопат по ціні 39 грн., а загалом - майна на суму 5487 грн. 24 коп. 12.10.2014 у період з 01 до 06 години, з належної ОСОБА_12 новобудови, розташованої на ділянці під № 23 «а»;
- двох прожекторів по ціні 261 грн.92 коп., п`ятисот кг арматури вартістю 5500 грн., а загалом майна на суму 11 223 грн. 84 коп. у період з 00 год. 12.10.2014 по 09:00 15.10.2014 з належної ОСОБА_13 огородженої ділянки під № 17.
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК і призначити йому покарання у виді 2 років 5 місяців обмеження волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК зарахувати в строк відбуття ОСОБА_8 покарання час його попереднього ув`язнення з 30.04.2015 до 14.12.2015 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Визнати ОСОБА_8 таким, що відбув покарання, призначене за цим вироком.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_13 2289 грн. 16 коп. у відшкодування матеріальної шкоди і 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
В решті вирок Ужгородського міськрайонного суду від 01.12.2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений касаційним порядком безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: