В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 Справа №607/12731/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

ОСОБА_3 на початку листопада 2015 року, перебуваючи на території земельної ділянки, що розташована в с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, де зберігались належні ОСОБА_5 будівельні матеріали, вирішив таємно викрасти чуже майно. Для цього, він на початку листопада 2015 року приблизно о 19 год. 00 хв. у вказаному місці, переслідуючи корисливий мотив, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, викрав звідти 15 м. кв. облицювального каменю типу «Соломка», які повантажив в автомобіль-таксі невстановленої марки та в подальшому реалізував на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 550 грн.

Окрім цього, в середині листопада 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території земельної ділянки, що розташована в с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, на якій зберігаються належні ОСОБА_5 будівельні матеріали, вирішив вчинити крадіжку повторно. Реалізуючи такий намір, він в середині листопада 2015 року, приблизно о 18 год. 30 хв., у вказаному місці, переслідуючи корисливий мотив, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, викрав з території даної земельної ділянки 15 м. кв. облицювального каменю типу «Соломка», які повантажив в автомобіль-таксі невстановленої марки та в подальшому реалізував на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2 550 грн.

Також, ОСОБА_3 в середині лютого 2016 року, перебуваючи на території земельної ділянки, що розташована в с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, та на якій зберігаються належні ОСОБА_5 будівельні матеріали, вирішив вчинити крадіжку. Для цього він, в середині лютого 2016 року, приблизно о 18 год. 00 хв. у вказаному місці, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, таємно, викрав з території даної земельної ділянки 15 м. кв. облицювального каменю типу «Соломка», які повантажив в автомобіль-таксі невстановленої марки та в подальшому реалізував на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2 550 грн.

Окрім цього ОСОБА_3 21 лютого 2016 року, перебуваючи на території земельної ділянки, що розташована в с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, та на якій зберігаються належні ОСОБА_5 будівельні матеріали, вирішив вчинити крадіжку. Для цього він, 21 лютого 2016 року приблизно о 20 год. 00 хв. у вказаному місці, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, таємно, викрав з території даної земельної ділянки 20 м. кв. облицювального каменю типу «Соломка», які повантажив в автомобіль-таксі невстановленої марки та в подальшому реалізував на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 400 грн.

Також, ОСОБА_3 в середині березня 2016 року, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи такий свій намір в середині березня 2016 року, приблизно о 11 год. 00 хв. у вказаному місці, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, шляхом вільного доступу, таємно, викрав ванну, виготовлену із оцинкованого металу сірого кольору /балія/, яку в подальшому продав на центральному ринку м. Тернополя, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 180 грн.

Крім цього, 30 липня 2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території будинковолодіння АДРЕСА_3 , вирішив таємно викрасти чуже майно. Для цього він, 30 липня 2016 року приблизно о 22 год. 30 хв. у вказаному місці, з корисливих мотивів, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, викрав з подвір`я даного будинковолодіння велосипед марки «Winner» моделі «Amigo», який в подальшому продав на центральному ринку м. Тернополя, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2 280 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Також обвинувачений відмовився і від дачі показання з огляду на повне визнання вини. В судових дебатах розкаявся у вчиненому, запевнив, що більше подібного не повторить. Просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що обвинувачений його знайомий. Найманим працівником у нього ніколи не був. Викрав у нього, тобто у потерпілого камінь типу «соломка», велику кількість, що знаходився на земельній ділянці в с. Шляхтинці. Потім сам прийшов, зізнався у вчиненому та повернув все викрадене. Також ОСОБА_5 вказує, що вибачив ОСОБА_3 . Вважає, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт чи щось на кшталт цього, аби виховати його.
Потерпіла ОСОБА_6 дала суду показання про те, що ОСОБА_8 живе у неї. Вони не сім`я і не родина. Приблизно один рік тому назад, точної дати вона не пам`ятає, він викрав у неї належну їй ванну, котра була у кімнаті. Матеріальних претензій до нього не має. У питанні покарання для обвинуваченого покладається на думку суду.
Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що проживає у АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 є її знайомим. Літом, точної дати не пам`ятає, приблизно о 01 год. ночі вона чула, як хтось викрадав її велосипед, котрий знаходився біля сходів її будинку, однак баялась вийти, оскільки була одна в дома. Вказує, що шкода їй відшкодована повністю. Обвинуваченого просить суворо не карати; претензій до нього не має.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67, 691 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження та вважає що йому слід призначити покарання як за ч. 1 так і за ч. 2 ст. 185 КК України у виді у виді позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Водночас, беручи до уваги: дані про його особу, зокрема, те, що раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку; відсутність обставин, які обтяжують покарання; зважаючи на позицію потерпілих, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Також на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на 1 /один/ рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на 2 /два/ роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 263 грн. 88 коп.
Речовий доказ: металеву оцинковану ванну залишити у володінні ОСОБА_6 .

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяОСОБА_1