Справа № 742/2929/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/141/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000948 за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , обвинувачуваного за ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області: 1) 15.11.2012 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 2) 05.11.2013 року за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185, 69, 70, 71, 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців, з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 09 жовтня 2015 року по відбуттю строку покарання, застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочено невідбутої частини строку покарання наполовину, обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Даним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 років.

ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 18 жовтня 2016 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 18 жовтня 2016 року.

Стягнуто із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку, на користь ОСОБА_13 5980 грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 7980 грн.; на користь ОСОБА_14 28230 грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 33230 грн.; на користь ОСОБА_15 3253 грн 76 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 4253 грн 76 коп., в решті позовних вимог відмовлено; на користь ОСОБА_16 7436 грн 04 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, в решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в розмірі 440 грн 20 коп. та 440грн. 20коп. за проведення судово-трасологічної експертизи.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що на початку травня 2016 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникли до будинку, що за адресою АДРЕСА_4 , де таємно, повторно викрали чотири рулони тканини, вартістю 832 гривні, пилосос марки «Ракета», вартістю 350 гривень, соковижималку марки «Росинка-106», вартістю 450 гривень, аудіо-програвач марки «Весна», вартістю 120 гривень, що належали ОСОБА_17 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_17 матеріальні збитки на загальну суму 1752 гривень.

В період з 10 по 11 травня 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникли до гаражу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , звідки таємно, викрали електрозварювальний апарат марки «Дніпро М» ММА 250 Д, вартістю 2296 грн 32 коп., болгарку марки «Штурм 150», вартістю 347 грн 16 коп., електродриль, вартістю 552 грн, бензопилу марки «Штиль М8 180», вартістю 3239 грн, каміння до болгарки, вартістю 12 грн, автомобільний акумуляторний зарядний пристрій, вартістю 290 грн, електричний паяльник для пластикових труб, вартістю 223 грн 04 коп., набір для нарізання різьби, вартістю 180 грн 40 коп., мідні дроти для зварювального апарату, вартістю 117 грн. 64 коп., пластикову маску для зварювання, вартістю 178 грн 48 коп., які належали ОСОБА_16 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_16 матеріальні збитки на загальну суму 7436,04 грн.

В кінці травня 2016 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникли до господарства, що за адресою АДРЕСА_6 , де із гаражного приміщення таємно, викрали два електродвигуни, потужністю по 3 кВт, загальною вартістю 2847 грн 40 коп., дві алюмінієві головки двигуна від автомобілів ГАЗ-24 та ГАЗ-53, загальною вартістю 2890 грн, що належали ОСОБА_18 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_18 матеріальні збитки на суму 5737 грн 40 коп.

На початку червня 2016 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникли до господарства, що за адресою АДРЕСА_7 , де із підсобного приміщення таємно, викрали електричний двигун, потужністю 3 кВт, вартістю 1608 грн 75 коп., електродрель, сірого кольору, вартістю 215 грн 74 коп., мідний електричний дріт, довжиною 100 м, вартістю 446 грн, що належали ОСОБА_19 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_19 матеріальні збитки на загальну суму 2270 грн 49 коп.

На початку червня 2016 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникли до господарства, що за адресою АДРЕСА_8 , де із підсобного приміщення таємно, демонтували та викрали електричний двигун, потужністю 3 кВт, вартістю 2785 грн 76 коп., 10 шт. водяних кранів, вартістю 468 грн, що належали ОСОБА_15 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_15 матеріальні збитки на суму 3253 грн. 76 коп.

В ніч на 02 червня 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, зайшли до господарства, що за адресою АДРЕСА_9 , де повторно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникли до приміщення сараю, звідки таємно, викрали електровелосипед марки «Sкуmotо», модель ЕКD), із зарядним пристроєм, вартістю 5980 гривень, що належав ОСОБА_13 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 5980 грн.

В ніч на 10 червня 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, перелізши через паркан, проникли до господарства, що за адресою АДРЕСА_6 , де таємно, викрали 15 м алюмінієвої сітки, вартістю 525 гривень, яка обгороджувала господарство ОСОБА_20 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_20 матеріальні збитки на суму 525 грн.

В період часу з 10 до 11 год. 12 червня 2016 року, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, через вікно проник до будинку, що за адресою АДРЕСА_10 , де таємно, викрав чоловічий золотий браслет, вартістю 9262 грн 50 коп., золотий жіночий ланцюжок, вартістю 3610 грн, золоті сережки, вагою 3 г, вартістю 2778 грн 75 коп., золоті сережки, вагою 6 г, вартістю 5557 грн 50 коп., золотий хрестик, вартістю 3610 грн, золоту підвіску-кулончик у формі слона, вартістю 926 грн 25 коп. та ноутбук марки «Асег», модель А8 5742-6864, вартістю 3961 грн, що належали ОСОБА_14 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 29706 грн.

Не погоджуючись із вироком суду сторони кримінального провадження подали апеляційні скарги:

Перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 , який, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинувачених просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості, просить ухвали новий вирок, яким визначити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання: ОСОБА_9 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_8 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченим у строк покарання час їх тримання під вартою в період з 18.10.2016 року по день набрання судовим рішенням законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Прокурор, який брав участь у суді першої інстанції прокурор Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі також просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання в наслідок м`якості та визнати обвинувачених винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання: ОСОБА_9 у виді 5 років позбавлення волі, ОСОБА_8 5 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 також не погодилися із вироком суду та подали апеляційні скарги, в яких просять вирок змінити в частині стягнення з них матеріальної та моральної шкоди.

Захисник адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання внаслідок його суворості та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, а також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання час його тримання під вартою в період з 18.10.2016 року по день набрання судовим рішенням законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обґрунтування вимог апеляційних скарг прокурорів зводяться до того, що при призначенні судом першої інстанції покарання обвинуваченим не в повній мірі було враховано тяжкість вчинених 8 епізодів злочинів, які є тяжкими, те що вчинені вони упродовж короткого часту з травня по червень, поєднані із проникненням у житло та інше приміщення, заподіяні збитки потерпілим не відшкодовані, ряд обтяжуючих вину обставин, зокрема, вчинення злочинів щодо особи похилого віку, рецидив злочину ОСОБА_8 , повторність, за попередньою змовою групою осіб. Не в повній мірі враховано і особи обвинувачених, які, попри працездатний вік, ніде не працюють, а обрали злочинний спосіб матеріального забезпечення, перебувають на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, у тому числі алкоголю, синдром залежності. ОСОБА_8 , після звільнення від відбування покарання через незначний час продовжив злочинну діяльність, що, на переконання прокурорів, вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення. А тому вважають, що обвинувачені заслуговують на більш суворе покарання, ніж призначене їм судом першої інстанції.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в поданих апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеності їх вини та кваліфікації дій, заперечують стягнену із них матеріальну шкоду на користь ОСОБА_21 у сумі 5980 грн, оскільки електровелосипед було повернуто та стягнення 2000 грн моральної шкоди, оскільки вважають, що завдання останньої не було доведено.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 в обґрунтування поданої ним апеляційної скарги зазначає, що судом при призначенні покарання його підзахисному не в повній мірі було враховано пом`якшуючі його вину обставини, зокрема, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, зазначає, що крім нанесення збитку у розмірі вартості викраденого, інші тяжкі наслідки не наступили, часткове відшкодування завданої шкоди, оскільки обвинувачені повернули потерпілій елекровелосипед та обіцяли в подальшому відшкодовувати шкоду. Зазначає, що злочини були вчинені із господарств, тому обвинувачений не міг завчасно знати про вік потерпілих, що виключає обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, а також зазначає, що судом безпідставно враховано обтяжуючою вину Шевченка обставиною рецидив злочину, оскільки при кваліфікації дій врахована ознака повторності.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

До початку апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відмовилися від поданих ними апеляційних скарг, про що надали письмові заяви.

Заслухавши суддю доповідача; прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги першого заступника прокурора області та частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та не заперечував проти відмови обвинувачених від поданих ними апеляційних скарг; обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відмовилися від поданих ними апеляційних скарг, в задоволенні апеляційних скарг прокурорів просили відмовити; захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду щодо його підзахисного в частині призначеної йому міри покарання та просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг прокурорів; адвоката ОСОБА_12 , яка погодилась з думками обвинувачених та адвоката ОСОБА_22 і заперечувала проти доводів прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані із проникненням у житло та інше приміщення.

В суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вину повністю визнали, зокрема і щодо завданої ними матеріальної та моральної шкоди потерпілим та кваліфікації їх дій, що дало суду підстави розглядати кримінальне провадження за положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому на даний час посилання захисника у апеляційній скарзі на невірну кваліфікацію дій обвинувачених та встановлені як досудовим, так і судовим слідством обтяжуючі вину обставини не можуть бути взяті до уваги в силу ч. 2 ст. 394 КПК України, оскільки останні не заперечувалися в суді першої інстанції, внаслідок чого їх дослідження було визнано судом недоцільним.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнали повністю, підтвердили фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та у вироку суду.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При обранні обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; обставини, що пом`якшують їх покарання, зокрема щире каяття та сприяння у розкритті злочину, обтяжуючі їх вину обставини: вчинення злочину відносно особи похилого віку, а ОСОБА_23 рецидив злочину, дані щодо осіб обвинувачених.

Крім цього, суд врахував, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняті та не погашені судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, вчинив 8 епізодів крадіжок.

Враховано судом і особу ОСОБА_9 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинив 8 епізодів крадіжок.

Також судом враховано і заподіяння матеріальної та моральної шкоди потерпілим, яка не відшкодована, внаслідок чого останні мають до обвинувачених претензії та наполягали на реальній мірі покарання.

Більше того, судом було враховано, що обвинувачені засуджувалися за вчинення корисливих злочинів, що, на переконання суду першої інстанції, характеризує їх як осіб, схильних до вчинення умисних злочинів та розцінено судом як підвищена суспільна небезпечність обвинувачених, що дало суду підстави дійти обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинувачених лише в ізоляції від суспільства, без надання іспитового строку та з призначенням міри покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальної санкції статті.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання кожному обвинуваченому мають суворо виконуватися загальні засади призначення покарання: принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону дотримався, а щодо доводів апеляційної скарги прокурорів про посилення покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і призначення його в межах максимальної санкції статті, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки всі обставини, на які прокурори посилаються як на підстави для посилення покарання, судом першої інстанції були враховані, а тому законних підстав для посилення покарання, не вбачається.

Істотних порушень кримінального-процесуального закону під час розгляду в суді першої інстанції, які б могли бути підставою для скасування обвинувального вироку, як і порушень права на захист обвинувачених не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 418 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Прийняти відмову від апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Апеляційні скарги першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без змін.

В порядку ст. 404 КПК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строк перебування під вартою з 19 жовтня 2016 року по 27 лютого 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою у той же строк з моменту отримання ними копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4