печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону майор юстиції ОСОБА_7 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000018 від 26.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч. З ст. 368 КК України,за погодженням прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 26.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 , згідно наказу №897-о начальника Київської митниці ДФС від 30.12.2016, перебуває на посаді головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, у зв`язку з чим, відповідно примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Згідно ст. 4 Митного кодексу України органи доходів і зборів це центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Згідно ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України призначенням органів доходів і зборів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України; органи доходів і зборів виконують основні завдання - забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, створення сприятливих умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митн кордон України, здійснення разом з митними органами інших держав заходів щодо удосконалення процедури пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю та митного оформлення, здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перемішуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо.

Однак, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, достовірно знаючи, що створення штучних перешкод при проведенні митного оформлення, які б виразились у довготривалому митному огляді та інші дії призведуть до нанесення значних економічних збитків суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, чим змусить останніх систематично сплачувати грошову винагороду за сприяння при проведенні митного оформлення.

14 квітня 2017 року, о 15 годині 12 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу адміністративної будівлі Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), яка розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зловживаючи службовим становищем головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, вимагав та одержав від директора ТОВ «Електромобілі» громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 250 доларів СІЛА, що, згідно з курсом валют Національного банку України станом на 14.04.2017, становить 6715 (шість тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень, за не створення штучних перешкод під час митного оформлення автомобілів із електричними двигунами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 квітня 2017 року, о 12 годині 13 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу Київського дельфінарію «Немо» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зловживаючи службовим становищем головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, повторно, вимагав та одержав від директора ТОВ «Електромобілі» громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 350 доларів США, що, згідно з курсом валют Національного банку України станом на 26.04.2017, становить 9320 (дев`ять тисяч триста двадцять) гривень, за не створення штучних перешкод під час митного оформлення автомобілів із електричними двигунами

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 травня 2017 року, о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу станції технічного обслуговування за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зловживаючи службовим становищем головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, повторно, вимагав та одержав від директора ТОВ «Електромобілі» громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 600 доларів США, що, згідно з курсом валют Національного банку України станом на 25.05.2017, становить 15756 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень, за не створення штучних перешкод під час митного оформлення автомобілів із електричними двигунами. Того ж дня, ОСОБА_4 було затримано у порядку ст.208 КПК України. У ході особистого обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме грошові кошти у сумі 600 доларів США та у ході обшуку житлового приміщення за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме грошові кошти у сумі 100 доларів СИТА, що співпадають із коштами, які згідно протоколів огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 25 травня 2017 року та 14 квітня 2017 року були оглянуті та вручені громадянину ОСОБА_9 у рамках проведення контролю за вчиненням злочину з метою викриття злочинної діяльності службових осіб Київської митниці ДФС.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, головний державний інспектор відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України.

Таким чином, за викладених вище обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.З ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди, повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

25.05.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, підтверджуються: повідомленнями СБУ про вчинення кримінального правопорушення, заявою ОСОБА_9 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду телефону, протоколами огляду та вручення грошових коштів, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, відповідями на доручення, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий корупційний злочин, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: враховуючи, що ОСОБА_4 є співробітником органу доходів і зборів, користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема документів чи інших відомостей пов`язаних із виконанням обов`язків на займаній посаді, документів щодо свідка у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , а також ряду інших документів;

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у зв`язку із тим, що є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які вже були допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, так і на тих осіб, які встановлюються, яким відомо або можливо відомо про протиправні дії ОСОБА_4 або, які могли діяти спільно з останнім; також, наразі встановлюються дані про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, підозрюваний не будучи тимчасово позбавлений волі, зможе вчинювати тиск на можливих свідків у даному кримінальному провадженні, з метою приховання своєї злочинної діяльності;

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: враховуючи, що злочинна діяльність ОСОБА_4 пов`язана з вимаганням та одержанням неправомірної вигоди, то він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з метою незаконного особистого збагачення.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, або перешкоджати цьому іншим шляхом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи тяжкість злочину, займану посаду ОСОБА_4 , характер вчиненого корупційного кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинене останнім кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі функціонування державних органів, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, беручи до уваги положення ч. З ст. 183 КПК України, згідно якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, прошу при вирішенні даного питання визначити заставу у сумі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки в іншому випадку не буде забезпечено належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не можливо запобігти згаданим ризикам, з передбачених ст. 177 КПК України.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у сумі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на підозрюваного покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи, не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України, носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на відсутність достатніх даних які б свідчили про обґрунтованість підозри, а також заперечували проти застосування найсуворішого запобіжного заходу, та просили з урахуванням міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, утриманців, позитивних характеризуючи даних про особу, застосувати більш м`який запобіжний захід.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема слід врахувати те, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Києві, одружений, має неповнолітню та малолітню дітей, середній дохід, за місцем роботи характеризується виключно позитивно;

Слід врахувати відсутність негативних даних про особу підозрюваного.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,182,184, 192-194,196,198, 205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 25 липня 2017 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1