ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/687/16-к
Провадження по справі № 1-кп/514/44/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000085 від 05 березня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Теплиця Арцизького району Одеської області, зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим слідством встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 29 лютого 2016 року близько 23 години, знаходячись по АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого умислу, направленного на таємне викрадення телефонного кабеля виготовленого з мідного дроту, який проходить вздовж вулиці Садова с. Рівне Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, усвідомлюючи, що кабель телефонної комунікації належить Одеській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі стовпа, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_1 відрізок кабеля телефонної комунікації типу ТПП 10/2/4 довжиною 100 м вартістю 3 гривні за один метр, загальною вартістю 300 гривень. Після чого з місця скоєння кримінального злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому Одеській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» матеріальних збитків на загальну суму 300 гривень. На теперішній час матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях та пояснив, що дійсно він 29 лютого 2016 року о 23 годині знаходився на АДРЕСА_1 таємно викрав зі стовпа, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_1 відрізок кабеля телефонної комунікації, який заніс додому, обпалив та здав у пункт прийому.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи, що між потерпілим Одеською філією Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, а саме 26 травня 2016 року була укладена угода про примирення, за якою обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у вчиненому злочині за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся, між сторонами була досягнута домовленість про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та звільнення від його відбування з випробуванням, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд, у відповідності до ч. 1 ст. 473 КПК України та ч. 5,7 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому Одеській філіі ПАТ «Укртелеком» в особі представника ОСОБА_5 їх права та наслідки укладення та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як і потерпілий Одеська філія ПАТ «Укртелеком» в особі представника ОСОБА_5 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження зазначеної вище угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального злочину та особі обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про примирення затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 376, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУД И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 травня 2016 року між потерпілим Одеською філією Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000085 від 05 березня 2016 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від вібування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 грудня 2016 року.

Речові докази у справі, а саме:

опалений металевий дріт із алюмінієвими кріпленнями «10/2» довжиною 100 м, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області повернути власнику Одеській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі представника потерпілого ОСОБА_5 ;

металеві плоскогубці, які знаходяться на відповідальному зберіганні обвинуваченого ОСОБА_4 конфіскувати в дохід держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1