УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Одеса
Під час досудового розслідування встановлено: 23.05.2017 до ГУНП в АР Крим та м. Севастополі надійшло звернення ліквідатора ТОВ «Будмонтажполімер» ОСОБА_5 , щодо підроблення документів від його імені, як ліквідатора ТОВ «Будмонтажполімер» невстановленими особами, а саме: акт приймання-передачі квартири № 15 від 12.12.2014 року та довідки № 154 від 15.12.2014 року, яке відбулось в АР Крим м. Феодосія.
07 липня 2014 року на сайті Вищого господарського суду України було розміщене повідомлення про визнання ТОВ «Будмонтажполімер» банкрутством та відкриття ліквідаційної процедури.
11 вересня 2014 року відповідні відомості були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
На адресу ліквідатора ТОВ «Будмонтажполімер» надійшов лист від 13.02.2017 року №4993 від «феодосийский городской суд республіки Крым» разом з «определением о подготовке дела к судебному разбирательству».
До даного листа додана «позовна заява про визнання прав власності на квартиру в багатоквартирному житловому домі», як додатками до вказаної позовної заяви прикріплені: - акт приймання-передачі квартири № 15 від 12.12.2014 року; - довідка про право на придбання у власність об`єкту будівництва № 154 від 15.12.2014 року;
Вищевказані документи скріплені підписом особи виконуючої обов`язки директора ТОВ «Будмонтажполімер» та печаткою товариства.
В змісті акту приймання-передачі квартири № 15 від 12.12.2014 року, відображена, зокрема наступна частина: «ООО «Будмонтажполимер», в лице исполняющего обязанности директора ОСОБА_5 , действующего на основании Устава».
В указаному акті в графі «Застройщика ООО «Будмонтажполимер», вказане прізвище ОСОБА_6 .
Зі змісту довідки від 15.12.2014 року № 154 вбачається, що вона видана від імен ТОВ «Будмонтажполімер» в особі «И.О. директора ООО «Будмонтажполимер» ОСОБА_5 ».
Як зазначалось вище, постановою господарського суду Черкаської області від 24.06.2014 року у справі № 10/5026/183/2011 ліквідатором ТОВ «Будмонтажполімер» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 . Тобто, починаючи з 24.06.2014 року, арбітражний керуючий ОСОБА_5 здійснює повноваження ліквідатора ТОВ «Будмонтажполімер» на підставі вищевказаної постанови, що спростовує наведену в змісті як акту приймання-передачі квартири № 15 від 12.12.2014 року, так і довідки від 15.12.2014 року № 154 інформацію, оскільки ліквідатор як станом на 12.12.2014 року, так і на 15.12.2014 року не був виконуючим обов`язків директора ТОВ «Будмонтажполімер».
15 листопада 2013 року арбітражним керуючим ОСОБА_5 було прийнято круглу печатку ТОВ «Будмонтажполімер» від ОСОБА_7 , та по сьогоднішній день кругла печатка ТОВ «Будмонтажполімер» знаходиться у віддані арбітражного керуючого ОСОБА_5
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного вище державного майна на нього, слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на майно, що перебуває у власності ТОВ «Будмонтажполімер» , а саме на багатоповерхову будівлю, за адресою: АР Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шоссе, буд. 41-Б.
Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, що перебуває у власності ТОВ «Будмонтажполімер», а саме на багатоповерхову будівлю, за адресою: АР Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шоссе, буд. 41-Б.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ ГУНП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, що перебуває у власності ТОВ «Будмонтажполімер» , а саме на багатоповерхову будівлю, за адресою: АР Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шоссе, буд. 41-Б.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора прокуратури АР Крим ОСОБА_4 , або за їх дорученням відповідно до ст.. 40 КПК України, оперативних співробітники ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1