№ провадження 11-сс/781/285/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2017 року. м.Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2017 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрії Кіровоградської області, громадянки України, українки, з базовою загальною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-22.12.2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від за ч. 2 ст. 186 , ст. 75 , ст. 104 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком 2 роки;
-21.11.2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 296, ст.71 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
- 10.04.2017 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.75 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком 2 роки
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 14 год. 30 хв. 20.06.2017 року до 14 год. 30 хв. 18.08.2017 року, з визначенням розміру застави у сумі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8000 грн.
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді міськрайонного суду та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Також, підозрювана ОСОБА_8 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та надала слідчому покази, в яких детально розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення та про своє негативне ставлення до свого вчинку, тому вважає, що відсутній ризик впливати на потерпілого та свідків. Зазначає, що по даному кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_8 запобіжний захід раніше не обирався та підозрювана жодним чином не перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні, має бажання сприяти слідству та суду для встановлення істини у справі. Вона не має наміру переховуватися від органів досудового

розслідування чи суду. Крім того, підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання в місті Олександрії, де мешкає з батьками, перебуває в шлюбі, тобто має стійкі соціальні зв`язки, а тому відсутній ризик переховування від слідства та суду.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що вона 02 червня 2017 року близько 22:00 год., перебуваючи біля магазину «Чайка» по вулиці Калініна (Братська) в місті Олександрія Кіровоградської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу з чоловічої сумки, яка перебувала на плечі потерпілого ОСОБА_9 таємно викрала мобільний телефон марки Explay infinity 2, чорного кольору вартістю 397 гривень 40 копійки, в якому була карта пам`яті Micro SD об`ємом 2 Гб, вартістю 50 гривень 00 копійки, що належать ОСОБА_9 . З місця вчинення кримінального правопорушення зникла та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну сумму 447 гривень 40 копійок.
В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2017 року підозрюваній ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14 год. 30 хв. 20.06.2017 року до 14 год. 30 хв. 18.08.2017 року, з визначення розміру застави у сумі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8000 грн.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти років. Слідчим суддею районного суду враховано обставини визначені, у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме повідомлення ОСОБА_8 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, постійного місця проживання.

Крім того, враховано серйозність висунутої підозри ОСОБА_8 , що свідчить про велику суспільну небезпеку кримінального правопорушення у вчиненні якого остання підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності її вини, особу підозрюваної, а тому встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, в дебатах підозрювану ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.
До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є злочином середньої тяжкості, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_8 підозри, що свідчить про її суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваної та обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду міг з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також може впливати на потерпілого свідків, а тому не буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
При цьому, колегія суддів встановлено, що підозрювана ОСОБА_8 не працює, не має постійного доходу, не має зареєстрованого місця проживання, заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та психостимуляторів, на шлях виправлення не стала, підозрюється у вчиненні нового умисного злочину в період іспитового строку.
Більше того, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2017 року по іншому кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, але остання без дозволу слідчого вийшла з дому і вчинила новий умисний злочин.
Окрім того, остання через тяжкість оголошеної підозри та наявних у справі доказів, зможе з метою уникнення відповідальності вчинити спроби на ухилення від органу досудового слідства та суду.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою її процесуальних обов`язків і надасть їй змогу незаконно впливати на потерпілого для формування тверджень обраної нею по кримінальному провадженню правової позиції або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційних скарг про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.
Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає з сім`єю та не має на меті переховуватися від слідства та суду не є підставами для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваної, є його позицією, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких вона підозрюється.
За вказаних обставин слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_8 , а також ту обставину, що ОСОБА_8 , відбуваючи покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2017 року, та знаходячись з 18.05.2017 року під цілодобовим домашнім арештом за вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжила вчиняти кримінальні правопорушення, згідно пред`явленої підозри за даним провадженням, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у діях, не пов`язаних із застосуванням насильства, а тому згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя правильно визначив заставу при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір якої становить 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8000 грн.
При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 днів, а саме з 14 год. 30 хв. 20.06.2017 року до 14 год. 30 хв. 18.08.2017 року, з визначенням застави у сумі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8000 грн. без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4