Справа № 363/4911/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/691/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 21.06.2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженцям. Губаха , Російська Федерація, мешканця АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України , освіта середня , не працюючого ,не одруженого , раніше судимого 15.03.2011 року згідно вироку Бородянського районного суду Київської області за ст.185 ч.3 , 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі , звільнений 07.11.2013 року ухвалою Апеляційного суду Київської області умовно-достроково на 7 місяців 8 днів , 20.07.2016 року засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області за ст.396 ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України строком на 2 роки,
визнано винним і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 /три / роки позбавлення волі ;
Відповідно до ст.71ч.1 КК України частково приєднано не відбуте покарання згідно вироку Бородянського районного суду Київської області від 20.07.2016 року та остаточно призначено покарання 3/три/ роки 6/шість/ місяців позбавлення волі.
Речові докази по справі , які знаходяться у потерпілого , залишено потерпілому,
в с т а н о в и л а :
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна , (крадіжку) , поєднану з проникненням в житло , повторно.
Так , 23.11.2016 року близько 12 години , ОСОБА_6 перебував в садовому товаристві „Лотос в с.Хотянівка , Вишгородського району Київської області , та проходячи поблизу земельної ділянки №10 помітив ОСОБА_8 , який займався особистими справами неподалік будинку на власній земельній ділянці.
В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_9 , після чого він переліз через паркан , яким огороджена земельна ділянка, та через вхідні двері , шляхом вільного доступу проник всередину садового будинку, звідки вчинив крадіжку планшету марки *ProcessorDualCope А23 модель МІD-756* в корпусі темно сірого кольору , в шкіряному чохлі чорного кольору , який лежав на тумбі в одній з кімнат будинку, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 870 гривень та грошових коштів в сумі 120 гривень , які знаходились в гаманці на тумбі в одній з кімнат будинку.
Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
На вищезазначений вирок, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене судом першої інстанції покарання, застосувати положення ст.69 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши суддю-доповідача,

вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 кваліфікація його дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.

Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , керувався вимогами ст.65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу підсудного.

Як пом`якшуючу покарання обставину суд першої інстанції врахував враховується визнання вини , щире каяття , та активне сприяння розкриттю злочину , відшкодування спричиненої шкоди. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Доводи обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого покарання з застосуванням положень ст.69 КК України є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції врахував всі обставини вчинення злочину, його особу, вчинення ним злочину в період іспитового строку та призначив ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України в мінімальних межах санкцій даної статті. Остаточне покарання ОСОБА_6 призначено із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи та ухваленні вироку, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 23.03.2017 по 21.06.2017 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
(підпис)(підпис)(підпис)