Справа № 171/119/16-к
У х в а л а
29 грудня 2016 року слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0001244 слідчим ОСОБА_6 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

встановив:
26.12.2016 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 09.11.2015 року близько 20:30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на ділянці місцевості, прилеглій до будівлі автостанції «Апостолове» за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Вокзальна, буд. 35, де побачив ОСОБА_7 , яка, перебуваючи у стані вагітності, прямувала від автостанції «Апостолове» в напрямку будинку по вул. Вокзальна, буд. 37 «А» і мала при собі жіночу сумку.

У вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на здійснення нападу на ОСОБА_8 з метою заволодіння будь-яким чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбійний напад, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, припускаючи, що у жіночій сумці може знаходитись цінне майно, ОСОБА_5 09.11.2015 близько 20:31 год. впритул наблизився до ОСОБА_8 ззаду і в момент, коли остання озирнулася, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_8 один удар рукою в область підборіддя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя, уламкового перелому нижньої щелепи праворуч в проекції 3-го зуба, травматичної екстракції 1-го зуба на нижній щелепі праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад 3тижні/21 добу (загоєння кісткової тканини перевищує 21 добу). Продовжуючи виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 зірвав із плеча потерпілої жіночу сумку зі штучної шкіри марки «Bolijiaoer», у якій знаходився гаманець з коштами на загальну суму 2400 гр. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

23.08.2016 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст.135, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами огляду, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами тимчасового доступу до речей і документів, протоколом пред`явлення особи для впізнання, висновками судово-медичного експерта.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші корисливі злочини. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєнні тяжкого злочину, а також наявність вказаних вище ризиків, спробам яких необхідно запобігти і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вказаним ризикам. Слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозрюваний вчинив тяжкий злочин, після вчинення якого залишив постінйне місце проживання, в зв`язку з чим було оголошено розшук підозрюваного. Крім того, існують ризики, що підозрюваний зможе впливати на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, а також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні даного клопотання, посилаючись на те, що не надано доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує причетності до вчинення вищевказаного злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, підозрюваний жодного разу не викликався до слідчого, з місця проживання виїхав на заробітки з метою отримання коштів для відшкодування завданої потерпілій шкоди. Крім того, підозрюваний має батьків, які потребують догляду, підозрюваний має захворювання легенів і йому рекомендовано лікування, жодних намірів ухилитися від слідства чи суду він не має. Вважає, що у слідчого не було жодних підстав для оголошення розшуку підозрюваного та зупинення досудового слідства. Просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашній арешт, заборонивши підозрюваному залишати житло вночі, щоб він мав можливість працювати.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання, оскільки він має сім`ю та матір, яка постійно хворіє та потребує стороннього догляду, намірів ухилятися від слідства чи залишити постійне місце проживання він не має. Крім того, його після проведення впізнання не викликали до слідчого, з місця проживання він виїхав з метою пошуку роботи, а не в зв`язку з переховуванням від слідства. Періодично він спілкувався зі своєю мітар`ю, але вона йому не говорила, що його розшукують працівники поліції. Про вчинений злочин він розповів своїй матері після того, як його впізнала потерпіла, тобто в квітні 2016 року, і він вирішив шукати роботу, щоб відшкодувати завдану шкоду, але в м. Апостолове роботи не було, тому приблизно на початку серпня місяця він виїхав в с. Мішурин Ріг Верхньодніпровського району, де працював по найму, що заробити кошти.

Допитана у якості свідка ОСОБА_16 пояснила, що вона являється матір`ю підозрюваного, її син в кінці липня 2016 року виїхав на заробітки, на початку серпня місяця син повідомив, що працює, після цього син з нею не зв`язувався до кінця листопада 2016 року. 23.08.2016 року працівники поліції вручили їй повідомлення про підозру, з якої їй стало відомо, що син вчинив грабіж відносно ОСОБА_17 . До цього часу вона не знала про вчинення сином грабежу. Щоб допомогти сину, вона відшукала потерпілу та відшкодувала завдану сином шкоду. Про отримання повідомлення про підозру вона сину не говорила, а лише 26.12.2016 року, коли син приїхав додому, вона повідомила, що його шукають працівники поліції, після чого син пішов до Апостолівського ВП. Працівники поліції приходили до неї не один раз та запитували про сина, але вони були в цивільному, тому вона гадала, що то були друзі сина, тому не повідомляла жодних відомостей про нього.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що вона проживає в с. Мішурін Ріг Верхньодніпровського району, де у вересні 2016 року познайомилася із ОСОБА_5 , через деякий час вони почали проживати разом і проживають по цей час. ОСОБА_5 розбив свій телефон, тому брав телефон у неї або її матері, щоб подзвонити своїм рідним. ОСОБА_5 телефонував батькам приблизно раз в неділю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, документи, надані захисником на обґрунтування заперечень проти клопотання, допитавши свідків, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: заявою ОСОБА_19 від 09.11.2015 року про вчинення злочину та показами ОСОБА_7 у якості потерпілої, яка повідомила про обставини вчинення відносно неї грабежу та викрадене у неї майно, висновком експерта від 25.05.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя, уламкового перелому нижньої щелепи праворуч в проекції 3-го зуба, травматичної екстракції 1-го зуба на нижній щелепі праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; протоколом огляду місцевості від 09.11.2015 року, з якого встановлено, що поблизу пішохідного переходу між авто мийкою та АЗС в м. Апостолове виявлено та вилучено сумку чорного кольору з пляшкою молока, йогуртами, журналом, пакетами чаю та іншими продуктами; протоколом огляду матеріалів відеозапису з камер відеоспостереження АЗС ПАТ «Укрнафта», з якого встановлено, що на відеозаписі зафіксовано 2-х осіб, яких потерпіла впізнала як осіб, що перебували на автостанції перед вчиненням відносно неї грабежу; протоколом пред`явлення особи для впізнання, з якого встановлено, що потерпіла впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила на неї розбійний напад 09.11.2015 року.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що слідчим вживалися заходи щодо виклику підозрюваного ОСОБА_5 з метою вручення йому повідомлення про підозру, але ОСОБА_5 за місцем проживання був відсутній, його матір ОСОБА_16 , допитана у якості свідка 23.08.2016 року, пояснила, що їй не відомо, де її син, оскільки останній виїхав на заробітки, зв`язок із сином у неї відсутній.

В зв`язку з не встановленням місця проживання/перебування ОСОБА_5 слідчий у відповідності до положень ст.ст.135, 278 КПК України вручив повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, його матері ОСОБА_16 як дорослому члену сім`ї та 31.08.2016 року оголосив розшук підозрюваного ОСОБА_5 , зупинивши провадження у справі.

25.12.2016 року оперативним підрозділом Апостолівського ВП було встановлено місце перебування ОСОБА_5 с. Мішурин Ріг Верхньодніпровського району, на підставі чого 26.12.2016 року досудове слідство було відновлено.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , який є працездатним, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики з місця служби та місця проживання, відсутність судимостей.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , зазначені вище, а також враховуючи, що підозрюваний, достовірно знаючи, що відносно нього проводиться досудове слідство, з місця постійного проживання виїхав на тривалий термін, не повідомивши про це орган досудового слідства, слідчий суддя приходить до висновку, що дійсно існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя критично оцінює показання свідка ОСОБА_16 та підозрюваного щодо їх відносин після вчинення підозрюваним вищевказаного злочину, оскільки дані показання є суперечливими. Так, підозрюваний пояснив, що у квітні 2016 року після проведення впізнання він розповів своїй матері ОСОБА_16 про вчинення злочину, ОСОБА_16 пояснила, що вона дізналася про вчинення сином грабежу 23.08.2016 року після отримання повідомлення про підозру; свідок ОСОБА_18 та ОСОБА_5 кожен окремо пояснили, що ОСОБА_5 періодично телефонував матері, ОСОБА_5 також пояснив, що кожного разу матір говорила, що все в порядку, і лише 26.12.2016 року повідомила, що його шукає поліція, ОСОБА_16 пояснила, що в кінці листопада 2016 року вона повідомила сина, про те що його шукають працівники поліції. Також ОСОБА_16 пояснила, що їй було відомо, де проживає та працює син, а згідно протоколу допиту на досудовому слідстві вказаний свідок пояснювала, що у неї відсутні відомості щодо місця перебування сина і жодних зв`язків вона із сином не підтримує.

Враховуючи вищевказані показання та дослідженні в судовому засіданні докази, слідчий суддя приходить до висновку, що мало місце переховування ОСОБА_5 від органу досудового слідства.

Слідчий суддя не бере до уваги направлення ОСОБА_5 на госпіталізацію в зв`язку із захворюванням легень, оскільки у вказаному направленні відсутні відомості щодо посади особи, яка його видала, прізвища вказаної посадової особи, печатки лікаря та лікувального закладу, а також дати видачі направлення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, тому слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 , який вчинив тяжкий злочин проти власності із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілої, тримання під вартою, оскільки потреби суспільства вимагають запобігати вчиненню таких злочинів.

Слідчий суддя бере до уваги доводи слідчого та прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не зможуть запобігти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду.

Зазначені висновки слідчого судді засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та після вчинення злочину переховувався від органу досудового розслідування.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного таких видів запобіжного заходу як особисте зобов`язання, особиста порука.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, слідчий суддя вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя вважає за необхідне скористуватися правом, наданим ч.4 ст.183 КПК України, та не визначати розмір застави.

Визначаючи строк, на який слід обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання, слідчий суддя враховує ту обставину, що слідчим виконано майже всі слідчі дії по даному кримінальному провадженню, тому слідчий суддя вважає за можливе обрати запобіжний захід на строк 30 днів.

Керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 199, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Апостолове Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів з моменту затримання підозрюваного, тобто з 13 год. 29 грудня 2016 року по 13 год. 27 січня 2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: