Справа № 308/3569/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді:
ОСОБА_1 (головуючої)
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, одруженому, раніше не судимому, мешканцю АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в строк до 07 червня 2017 року з визначенням застави в розмірі 187 розмірів прожитковуваного мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 299 200 грн. та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 8 листопада 2016 року близько 06:00 год. діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , групою осіб , будучи одягненими у комуфляжний одяг і з масками на голові задля уникнення їх ідентифікації за обличчям, знаходячи на ділянці міжнародної автодороги Київ-Чоп, неподалік с. Ганьковиця, Свалявського району, для примусової зупинки транспортного засобу під керуванням потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проїжджали по цій ділянці дороги на автомобілі марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , застосували саморобну металеву рейку із шипами, яку поставили на смузі їх руху, внаслідок чого від пошкодження шин автомобіль зупинився на узбіччі дороги, після чого підбігли до автомобіля, де із погрозою застосування зброї у вигляді пістолета невстановленого зразка до потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , нанесли ОСОБА_15 тілесні ушкодження і витягли на узбіччя, зв`язали йому руки та ноги клейкою стрічкою, окропили обличчя сльозоточивим газом та одягли на голову мішок, тим часом ОСОБА_16 зумів втекти від нападників, після чого із багажного відсіку автомобіля викрали належні потерпілим грошові кошти в сумі 160 000 грн. та два мобільні телефони «Нокіа», а пАлінчак М.РО. в цей час засобами зв`язку координував дії вищевказаних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , після чого з місця події зникли.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити апеляційний суд нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. Вважає, що визначення підозрюваному застави поряд з обранням йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суперечить вимогам ст. 187 КПК України , оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені розбійного нападу із застосуванням насильства до потерпілих, в тому числі із використанням вогнепальної зброї. Вказує, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, окрім того останній являється одним з організаторів цього злочину, що свідчить про те, що він може перешкоджати відшукуванню доказів, здійснюватиме тиск на свідків та потерпілих.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених у ній підстав, виступи підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України;
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України;
- недостатність застосування до ОСОБА_6 , більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В цій частині висновки слідчого судді апелянтом не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується оцінки визначеної слідчим суддею застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, а саме: слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Встановлені в апеляційному суді обставини щодо висунутої ОСОБА_6 підозри за ч.2 ст. 187 КК України та доводи прокурора про необхідність скасування рішення в частині визначення застави, не переконують апеляційний суд у тому, що суд застосував заставу необгрунтовано. Не зважаючи на те, що на час розгляду клопотання ролі кожного з співучасників злочину не були конкретизовані, але ті відомості, які були надані стороною обвинувачення щодо участі ОСОБА_18 у вчиненні злочину, не вказують про обізнаність його щодо запланованих дій інших співучасників по застосуванню насильства до потерпілих, а також і немає доказів про безпосередню участь його у вчиненні насильницьких дій до потерпілих, як і доказів того, що саме він був організатором вчинення злочину. Встановлено, що інші співучасники злочину перебувають під вартою, отже вплив на них виключається, а щодо свідків, то слідством не зазначено про їх існування, а відтак і тиск на таких, також і не зазначено, які перешкоди та у відшукуванні яких саме доказів може чинити підозрюваний ОСОБА_6 .
В апеляційній інстанції прокурор також не подав вищенаведених доказів.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 заперечив будь-яку участь у вчиненні злочину, за яким йому висунуто підозру. При цьому, просив врахувати, що є пенсіонером, на час вчинення злочину, про який зазначено у підозрі, він працював охоронником санаторію "Шаяни", чим займався його зять ОСОБА_11 , який є затриманим, не знає, але з останнім не мав хороших відносин, вважає, що саме через нього має зараз неприємності. Також просив врахувати стан його здоров`я, який погіршився через вказані обставини.
Оцінюючи наведені доводи сторін, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано в порядку ч.3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному ОСОБА_6 заставу, і підстав для скасування ухвали про її застосування, апеляційний суд вважає, що немає.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2017 року, якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: