Ухвала
іменем україни

03 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині рішення зазначив, у чому ОСОБА_5 обвинувачується, але не вказав обставини, встановлені судом першої інстанції, що призвело до постановлення судового рішення, яке не відповідає вимогам КПК.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 23 квітня 2015 року, за попередньою змовою з двома невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, проникли до будинку АДРЕСА_2 та викрали звідти матеріальні цінності й гроші, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 160 374,14 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України в касаційному порядку не оспорюються.

Щодо доводів прокурора, наведених у касаційній скарзі, про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 419 КПК України в ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний зазначити мотиви, з яких він виходив при її постановленні, положення закону, яким він керувався, і, якщо апеляційна скарга залишається без задоволення, зазначити підстави, через які її визнано необґрунтованою.

Також у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обставини, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції.

Як убачається з ухвали, суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу засудженого на вирок суду першої інстанції, проаналізував викладені в ній доводи, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими. Також суд апеляційної інстанції виклав обставини, за яких ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення.
Ухвала апеляційного суду в цілому відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У поданій касаційній скарзі прокурором не наведено обставин, передбачених статтею 412 КПК України, які б свідчили саме про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не встановлені вони й колегією суддів.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3