Справа № 357/5092/16-к
1-кп/357/81/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_6

законних представників обвинуваченого ОСОБА_7

та ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

представника кримінальної поліції ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №3 в м. Біла Церква матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004675 від 12.11.2015 року відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Біла Церква, Київської області, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 індефікаційний номер НОМЕР_1 ,засудженого 29.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом, Київської області за ч.2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_6 скоїв розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Злочини було вчинено за таких обставин:

06.11.2015 року близько 01 години неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись на зупинці громадського транспорту поблизу будинку №214-а, що по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, помітив ОСОБА_12 , який проходив неподалік вказаної зупинки та рухався по тротуару в напрямку буд. АДРЕСА_2 та вирішив вчинити розбійний напад на останнього з метою заволодіння його майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підняв із асфальтного покриття предмет, схожий на гранітний камінь та побіг із ним вслід за ОСОБА_12 , який в цей час підходив до буд. АДРЕСА_2 . Наздогнавши ОСОБА_12 ззаду, ОСОБА_6 наніс один цілеспрямований удар камінцем, який він тримав в руках перед собою, в потиличну частину голови останнього, від чого потерпілий впав на асфальтне покриття, після чого ОСОБА_6 наніс йому ще один удар у правою ногою в ліву частину голови. Після цього ОСОБА_6 зняв із ОСОБА_12 куртку чорного кольору, в якій знаходилися гроші в сумі 142 гривні, ліхтарик, в`язка ключів та пачка цигарок, належні останньому, залишивши місце вчинення злочину, та в послідуючому розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток основи та склепіння черепа, крововиливи в м`які покриви голови, в тканину і шлуночкову систему головного мозку, дифузної травми головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 , який помер від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Білоцерківської МЛ №2.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_6 вину в скоєнні злочинів не визнав, та показав, що він повністю не визнає своєї вини у вчинені інкримінуємих йому злочинів, вважає, що свідок ОСОБА_13 навмисно оговорює його у вчинені даних злочинів, тому що вони перебувають у неприязних відносинах, а решта свідків оговорюють його за просьбою ОСОБА_13 . Як в день ймовірного вчинення ним злочину за обвинувальним актом так і в послідуючі дні листопада місяця 2015 року він перебував лише по місцю свого постійного проживання, так як хворів, окрім до сусідки по сіль він з дому не виходив, з свідком ОСОБА_13 та іншими свідками не зустрічався.

Не дивлячись на невизнання вини в скоєнні вказаних злочинів самим обвинуваченим ОСОБА_6 його вина повністю підтверджується зібраними доказами в їх сукупності, а саме:

- свідок ОСОБА_13 суду показав, що він тривалий час товаришував з обвинуваченим ОСОБА_6 та мали спільних друзів, неодноразово перебували один в другого по місцю постійного проживання. 05.11.2015 року вони також зустрілися в м. Біла Церква, разом відпочивали та гуляли по місту, та у нічний час пішки поверталися додому. Близько 00 години 30 хвилини 06.11.2015 року коли вони рухалися по вул. Сквирське шосе він помітив, що в нього розшнурувався шнурок на черевиках, тому зайшов на зупинку громадського транспорту « Стройіндустрія» , де присів на лавку і став зашнуровувати шнурки. ОСОБА_6 також перебував на цій зупинці. В цей час мимо них по тротуару пройшов незнайомий чоловік, одягнений в чорну куртку та кепку, по якому було видно що він випивший і який продовжив рухатися в сторону центральної прохідної Білоцерківського ДБК, за яким також пішов ОСОБА_6 . Зашнурувавши шнурки він вийшов із зупинки на тротуар і помітив, як в цей час ОСОБА_6 ззаду наніс потерпілому удар по голові каменем, в зв`язку із чим побіг в їхню сторону. Коли він пробігав автомийку «Анастасія» то помітив, що ОСОБА_6 наніс ще один удар ногою в голову потерпілого. Коли він підбіг до місця події, десь між автомийкою «Анастасія» та першим пішохідним переходом через дорогу, до центрального входу в Білоцерківський ДБК, то помітив, що потерпілий лежав на землі, на голові у нього була кров, він при цьому хрипів. В цей час ОСОБА_6 знімав з потерпілого курточку, а коли він зняв курточку, то вони разом залишили місце події, перейшли на іншу сторону дороги, де ОСОБА_6 провірив вміст карманів куртки, та виявив гроші, ключі , цигарки і ліхтарик. Крім цього ОСОБА_6 також прихватив з собою пакет потерпілого, в якому виявились продуктові лотки. Забравши собі гроші в сумі більше ста гривень, ОСОБА_6 залишив решту речей прямо на парапеті тротуару. Після чого вони пішли до нього по місцю проживання, де ОСОБА_6 залишив куртку потерпілого, повісивши її на вулиці біля туалету. Після цього вони пішли до місця проживання ОСОБА_6 , по дорозі біля критого ринку останній за викрадені гроші купував їм багет та чай в нічному магазині, після чого вони розійшлися. Протягом одного-двох днів ОСОБА_6 прийшов до нього по місцю проживання та забрав куртку, яку він викрав у потерпілого. Свідок також пояснив, що був вражений незаконними діями ОСОБА_6 , про що сказав останньому відразу по дорозі додому. Приблизно на протязі двох днів після цього, вони разом зустрічалися із спільними знайомими, яким ОСОБА_6 сам особисто розповідав обставини, при яких він побив незнайомого чоловіка та забрав у нього гроші. В послідуючому йому стало відомо, що потерпілий помер, тому через деякий час він сам повідомив поліцію про незаконні дії ОСОБА_6

- потерпіла ОСОБА_14 суду показала, що про факт побиття чоловіка дізналася від лікарів, бачила чоловіка побитого в лікарні, після проведення йому операції, але з ним не спілкувалася, так як він був без свідомості. Курточку чоловіка вона впізнала, та добровільно надала слідчому каптур від цієї куртки, який знаходився вдома.

- свідок ОСОБА_15 суду показав, що він впізнав речі батька, пред`явлені йому слідчим, а саме ключі від гаража, квартири та домофону.

- свідок ОСОБА_16 суду показав, що в ніч з 5 на 6 листопада 2015 року близько 2 години ночі він рухався по вул. Сквирське шосе від горбатого моста в сторону вул. Піонерської вздовж огорожі Білоцерківського ДБК. Рухався він по тротуару, ліхтарі вже не горіли, коли він не дійшов до повороту дороги на крупзавод, спочатку почув звук, а потів помітив чоловіка, який сидів на алеї, в стороні від тротуару. Коли він підійшов поближче до нього, то впізнав в ньому свого сусіда, тому став його розпитувати, що с ним сталося, але внятної відповіді від нього не отримав. При цьому сусід був без куртки, без взуття, без головного убору, хоча на вулиці було сиро, так як напередодні ішов дощ. На його запитання, де знаходиться його взуття та одяг він йому показав в сторону горбатого моста, він пішов в тому напрямку і метрів за п`ятсот, біля зупинки громадського транспорту, дійсно знайшов кросівки та кепку потерпілого. Знайдені речі він приніс потерпілому, та зробив двічі спроби підвести потерпілого та допомогти йому пройти додому, але це їм не вдалося, так як йти він не міг, ступнувши декілька кроків відразу присідав на землю, але при цьому не падав. В потерпілого він помітив рану на затилку, також відчув запах спиртного. Впевнившись, що не зможе сам допомогти потерпілому, він залишив його сидіти на землі, а сам пішов на автостоянку, яка була приблизно метрів за 400 в сторону вул. Піонерської, щоб зателефонувати в швидку медичну допомогу, про що попросив зробити сторожа автостоянки, повідомивши йому місце перебування потерпілого, а сам став повертатися до потерпілого, та зустрів по дорозі двох жінок, які поверталися з роботи зі сторони горбатого моста. При цьому він попросив їх також зателефонувати на швидку, та почекати її прибуття. Коли вони підійшли до місця , де він залишив сидячого потерпілого, то виявив що той самостійно перемістився на деяку відстань в інше місце. Через деякий час під`їхала швидка, вони допомогли погрузити потерпілого та розійшлися по домах.

- свідок ОСОБА_17 суду показала, що 06.11.2015 року вона з подругою близько 3 години ночі поверталися з нічної зміни з ПП «Лентюгов».По дорозі, коли вони проходили мимо забору Білоцерківського ДБК до них підійшов молодий хлопець, та попросив передзвонити на швидку медичну допомогу, так як він знайшов тяжко побитого чоловіка, а сам цього зробити не може, так як в його телефоні сіла батарея. Вона викликала швидку, та разом з хлопцем вони підійшли до того місця, де знаходився потерпілий. Було це приблизно посередині між горбатим мостом та центральним входом до Білоцерківського ДБК. Там вона побачила потерпілого, який лежав на землі, був в крові, без верхньої одежі, без штанів та взуття. Біля нього стояло взуття, лежали мокрі спортивні штани та кепка. Як пояснив цей хлопець, потерпілий пояснив йому де знаходяться його речі, він повертався за ними майже до горбатого моста. Вона стала розмовляти з потерпілим, щоб він не заснув, він на це реагував, робив спроби піднятися, але не зміг. Весь час просив їх дати йому одіяло, щоб укритися, бо сильно замерз. Коли приїхала швидка хлопець допоміг погрузити потерпілого і вони розійшлися.

- свідок ОСОБА_18 суду показав, що він працює сторожем на автостоянці « Стройіндустрія», 06.11.2015 року в нічний час до нього прийшов хлопець, який поросив викликати швидку медичну допомогу, так як він знайшов побитого чоловіка, який лежав на алеї біля забору Білоцерківського ДБК. Хлопець пішов до потерпілого, а він викликав швидку, яка через деякий час приїхала та як він побачив зупинилася в районі центрального входу до комбінату.

- свідок ОСОБА_19 суду показав, що приблизно 07.11.2015 року він зустрів знайомого ОСОБА_20 , який розповів йому, що напередодні вночі близько другої години ночі він ішов по алеї біля огорожі Білоцерківського ДБК в сторону вул. Піонерської, та на землі побачив сидячого чоловіка, в якому він упізнав їх сусіда ОСОБА_21 , який був кимось побитий. Він спробував довести його додому, але ОСОБА_22 не зміг пересуватися, тому він збігав на автостоянку, та попросив сторожа викликати швидку медичну допомогу, яка забрала його до лікарні.

- свідок ОСОБА_23 суду показала, що 06.11.2015 року близько другої години ночі вона з подругою повертались з роботи, ліхтарі вже не горіли, було темно, пройшовши від зупинки громадського транспорту біля горбатого моста половину шляху до повороту вулиці на крупзавод вони помітили одного чоловіка, який стояв на алеї, а другий сидів на землі. Вони не зупиняючись пройшли мимо них, та пішли додому. Такі ж покази суду дала свідок ОСОБА_24

- свідок ОСОБА_25 суду показала що знає тривалий час ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , вони дружать з її молодшою сестрою, та часто відпочивали компанією в магазині, де вона працює продавцем. Одного вечора на початку листопада місяця 2015 року ОСОБА_6 з ОСОБА_13 прийшли до неї по місцю її проживання , вони стояли в коридорі, розмовляли та курили, під час чого розповіли їй, як ОСОБА_6 в районі Білоцерківського ДБК побив та пограбував незнайомого чоловіка, забравши в нього курточку та гроші.

- свідок ОСОБА_26 суду показав, що близько 3-х років знає ОСОБА_6 . Одного разу він зустрівся в місті з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Коли вони залишилися вдвох, так як ОСОБА_27 пішов вперед, ОСОБА_6 розповів йому, що він пограбував та убив людину. Подробиці цього вбивства він пізніше довідався від ОСОБА_13

- свідок ОСОБА_28 суду показав, що коли він заступив на зміну 08.11.2015 року в кімнаті охорони побачив ключі від гаража, квартири та домофону, які на вулиці знайшов охоронник ОСОБА_29 . Ці ключі вони передали слідчому.

- свідок ОСОБА_30 підтвердив суду, що освітлення по вул. Сквирське шосе вимикалося на початку листопада місяця 2015 року о1 годині 30 хв.

- допитаний спеціаліст ОСОБА_31 суду показав, що за аналізом інформації, щодо користувача мобільного телефону № НОМЕР_2 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_6 як 5 так і 6 листопада 2015 року він здійснював дзвінки з різних районів міста Біла Церква, а саме: 05.11.2015 року о 15 год 55 хв. з району Сквирське шосе, Вокзал, 0 19 год вул. Коновальця-район Піоенерська, о 23 год45 хв.- з району вул. Вокзальної. 06.11.2015 року о 9 год. 30 хв. район Клоновальця, о 10 год 17 хв.- Леваневського, о 13 год 59 хв. Коновальця.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені вказаного злочину підтверджується:

- Протоколом огляду місця події від 11.11.2015 року та таблицею зображень до нього, відповідно до якого о 13 годині 45 хв. в приміщенні паталогоанатомічного відділення Білоцерківської МЛ №2 в присутності понятих оглянуто та описано труп ОСОБА_12 /т.2 а.с.85-88/;

- Протоколом огляду місця події від 17.11.2015 року, відповідно до якого о 11 годині в приміщенні приймального відділення Білоцерківської МЛ №2в присутності понятих виявлено та вилучено одяг померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 . Виявлені при цьому речі: кофта, спортивна кофта, джинси, футболка, труси, кашкет, кросівки постановою слідчого від 1.12.2015 року визнані речовими доказами, та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області / т.2 а.с.82- 83/;

- Заявою ОСОБА_8 щодо дозволу працівникам Білоцеківського відділу поліції провести слідчу дію огляд місця події квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 /т.2 а.с.64/;

- Проколом огляду квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 від 07.12.2015 року /т.2 а.с.66-72/;

- Протоколами пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2015 року, відповідно до яких син померлого ОСОБА_15 впізнав батькові ключі / т.2 а.с. 92-93/;

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2015 року, відповідно до яких син померлого ОСОБА_15 впізнав батькову курточку, яка була вилучена по місцю проживання ОСОБА_6 / т.2 а.с. 94/;

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.12.2015 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_32 впізнала курточку свого чоловіка, яка була вилучена по місцю проживання ОСОБА_6 / т.2 а.с. 89-91/;

- Карткою виклику екстренної медичної допомоги та виїзду екстренної медичної допомоги /т.2 а.с. 95-96/;

- Витягом із ЄРДР /т.2 а.с.98-99/;

- Висновком експерта №536 від 15.01.2016 року щодо визначення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 та причини його смерті, відповідно до якого, при вивченні медичної карти стаціонарного хворого № 12862 , зовнішнього, внутрішнього та лаборатоних досліджень трупа ОСОБА_12 були встановлені тілесні ушкодження, від яких наступила його смерть, встановлено причинний зв`язок з настанням смерті, тяжкість цих ушкоджень , виключено їх виникнення від падіння з висоти росту потерпілого, та визначений час їх настання /т.2 а.с. 169-172/;

- Протоколом слідчого експеременту від 22.10.2014 року /т.3 а.с.100-101/.;

- Додатковими висновками експерта №89-536 від 23.03.2016 року, № 179-536 від30.04.2016 року, та №43-536 від 25.02.2016 року щодо визначення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 , / т.2 а.с.173-176/;

- Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 № 536 від 13.11.2015 року/ т.2 а.с.179/;

- Протоколами проведення слідчих експерементів від 22.01.2016 року та від 27.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_13 / т.1 а.с. 86-88, т.2 а.с.188/;

- Протоколом проведення слідчого експеременту від 26.11.2015 року за участі свідка ОСОБА_16 /т.1 а.с.89-94/;

- Висновком експерта № 4-04/10 від 19.02.2016 року щодо чоловічої куртки/ т.2 а.с. 75-81/;

Враховуючи вище наведені обставини, суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Суд не вбачає належних підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 щодо визнання висновків експерта недопустимими доказами, оскільки вони були отримані на підставі не процесуальних дій, а саме: слідчий призначив експертизу не вилучивши при цьому медичну карту померлого і не надавши її за рішенням слідчого судді певного статусу. При цьому суд враховує, що допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_33 суду пояснила, що вказані експертизи проводила на підставі постанов слідчого про призначення експертиз, відповіді в своїх висновках надавала на поставлені слідчим питання, при проведенні експертиз керувалась наданими матеріалами слідчим, та трупом померлого і медичною картою стаціонарного хворого № 12862. Як пояснила експерт, порядок проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи передбачений Правилами, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за №257/793. Саме в п.1.10 цих правил вказано, що у випадку смерті у лікувально-профілактичних установах особи, яка померла внаслідок насильства або при підозрі на нього, керівник даної установи зобов`язаний надіслати разом з трупом до моргу оригінал історії хвороби та одяг померлого, якщо він не був вилучений органами дізнання або не був виданий родичам померлого.

Таким чином, суд вважає, що обов`язок надання експерту трупа та оригіналу історії його хвороби покладена саме на керівника установи, в якій померла дана особа, вказана історія хвороби не є докуметом, доступ до яких заборонено або які містять охоронювану законом таємницю відповідно до ст.ст. 161,162 КПК України, тому підстав для визнання висновків експерта недопустимими суд не вбачає.

Не вбачає суд також підстав для визнання недопустимими процесуальних документів слідчого щодо огляду квартири по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , вилучення при цьому куртки померлого, оскільки в судовому засіданні встановлено, що огляд квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 було проведено слідчим за письмовим дозволом його матері ОСОБА_8 , вказана процесуальна дія була проведена слідчим у відповідності до ст.ст. 234,237 КПК України, вилучення куртки було проведено у відповідності до п.5 ст. 237 КПК України, так як вона мала значення для кримінального провадження, за поданням слідчого ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 08.12.2015 року на вилучене майно накладено арешт, після чого проводилась експертиза за постановою слідчого.

Не вбачає суд також ніякої невідповідності між показами свідків щодо місця скоєння злочину, як на це посилається захисник, оскільки з показів свідка ОСОБА_13 вбачається місце скоєння злочину ОСОБА_6 «…десь між автомийкою «Анастасія» та першим пішохідним переходом через дорогу, до центрального входу в Білоцерківський ДБК», вказані покази свідка ні ким не спростовані. Суд вважає, що саме в цьому місці близько 1 години ночі було скоєно злочин, і що саме на цьому місці ОСОБА_6 залишив потерпілого. Вказана відстань є незначною до місця первоначального знаходження свідка ОСОБА_13 , після того як він закінчив зав`язувати шнурки та вийшов на тротуар в зону видимості місця знаходження ОСОБА_6 та потерпілого. При включеному нічному освітленні вулиці свідок ОСОБА_13 міг бачити як перший удар нанесений обвинуваченим потерпілому, так значно краще міг бачити і другий удар нанесений ногою в голову потерпілого, оскільки побачивши перший удар, з його слів він побіг до місця скоєння обвинуваченим злочину, при цьому встиг значно наблизитися до них, тому й краще розгледів дії обвинуваченого.

В той же час свідок ОСОБА_16 суду показав де він побачив потерпілого близько 02 години ночі, а саме: він сам пройшов стоянку громадського транспорту біля горбатого мосту в сторону вул. Піонерської і в проміжку між цією стоянкою та поворотом дороги до крупзаводу побачив потерпілого, який сидів на землі. Такі ж покази надали свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_34 та ОСОБА_24 . Таким чином, достовірно встановлено, що протягом приблизно години, з часу заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження він пересувався самостійно, і на цей час перебував на значній відстані від місця скоєння злочину, Більше того, він спілкувався з свідками, свідомість при них не втрачав до прибуття швидкої допомоги. Більше того, він повідомив свідка ОСОБА_16 де залишив свої речі, який їх дійсно відшукав у вказаному місці біля зупинки громадського транспорту «горбатий міст», що свідчить про те, що потерпілий самостійно, при тяжкій травмі дійшов до цієї зупинки, частково там роздягнувся, а затим повернувся метрів на 500 назад ( зі слів свідка ОСОБА_16 який вказав, що знайшов його речі саме на такій відстані від того місця, де знайшов потерпілого). Вказав також свідок ОСОБА_16 про те, що коли він залишив потерпілого і пішов шукати телефон, щоб зателефонувати до швидкої допомоги, повернувшись до потерпілого разом із свідками помітив, що той самостійно перемістився на інше місце.

Обираючи покарання обвинуваченому неповнолітньому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, як пом`якшуючі обставини те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин неповнолітнім.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

При наявності цих обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що його подальше перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При цьому, суд враховує вимог ст. 98 КК України та не застосовує до неповнолітнього ОСОБА_6 додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, суд вважає за необхідне обрати остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 шляхом часткового складання призначених покарань.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 має непогашену судимість, а саме: 29.07.2015року засуджений Білоцерківським міськрайонний судом по ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки і вважає за необхідне за ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази по кримінальному провадженню: особисті речі померлого кофту коричневого кольору, спортивну кофту чорного кольору, джинси чорного кольору, футболку чорного кольору, сірі труси, кашкет чорного кольору, кросівки чорно-червоного кольору та куртку чорного кольору за думки потерпілої слід знищити.

Куртку жовтого кольору вилучену у ОСОБА_6 слід повернути обвинуваченому.

Цивільний позов по справі потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити попередній, зарахувавши йому в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 11.12.2015 року по 15.11.2016 року, та з 23.01.2017 по 20.06.2017 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та 3 21.06.2017 року по день вступу вироку в силу з розрахунку день за день.

Суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 468 грн. 80 коп. процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 369 376,484 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання за:

- ч.4 ст. 187 КК України у вигляді 8( восьми) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- ч.2 ст.121 КК України у вигляді 7( семи) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України обрати остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 9(дев`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК Україниза сукупністю вироків приєднати до покарання частково не відбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 29.07.2015 року, та визначити остаточну міру покарання ОСОБА_6 у вигляді десяти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з 23.01.2017 року з 15години.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 11.12.2015 року по 15.11.2016 року, та з 23.01.2017 по 20.06.2017 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та 3 21.06.2017 року по день вступу вироку в силу з розрахунку день за день.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній- тримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 468 грн. 80 коп. процесуальних витрат.

Речові докази по кримінальному провадженню: особисті речі померлого кофту коричневого кольору, спортивну кофту чорного кольору, джинси чорного кольору, футболку чорного кольору, сірі труси, кашкет чорного кольору, кросівки чорно-червоного кольору та куртку чорного кольору - знищити.

Куртку жовтого кольору вилучену у ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_35

ОСОБА_36

Суддя