Справа № 709/470/17
У Х В А Л А

16 березня 2017 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
захисника особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2017 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
14 березня 2017 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2017 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Вказане клопотання затверджене прокурором 28 лютого 2017 року. Згідно з доданими до клопотання розписками законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 отримали його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування 28 лютого 2017 року.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року у вказаному кримінальному провадженні призначено відкрите підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду. Вважав, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складено відповідно до вимог ст.ст. 291-292 КПК України, а підстави для закриття провадження чи повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відсутні.
Законний представник ОСОБА_4 в частині вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду покладався на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_7 висловив заперечення проти клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по суті, стверджуючи, що його підзахисний ОСОБА_6 здоровий та не потребує поміщення до психіатричного закладу. Водночас проти призначення вказаного клопотання до судового розгляду не заперечував.
Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» у підготовчому судовому засіданні суд має право, з-поміж іншого, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Про повернення матеріалів кримінального провадження (обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) прокурору суд постановляє відповідну ухвалу.
Згідно з ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до вимог, які висуваються до обвинувального акта, є важливим процесуальним документом досудового розслідування, що оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо вчинення особою суспільно-небезпечних діянь, викладаються фактичні обставини вчинення суспільно-небезпечних діянь, які прокурор вважає встановленими, їх юридична кваліфікація з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність
(п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України). Клопотання повинно бути чітким, логічним, переконливим та вмотивованим.
Між тим, вказаним вимогам закону клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 не відповідає.
Зокрема, у клопотанні зазначено, що на період скоєння ОСОБА_6 інкримінованих йому дій та на теперішній час останній виявляв та виявляє ознаки прояву хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії параноїдної з епізодичним перебігом, афективно-маячними психотичними епізодами в минулому та вираженим збудливо-дисоціальним психопатоподібним дефектом особистості, що ускладнений алкоголізацією, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_6 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки стосовно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим типом нагляду.
Разом з тим, при викладі фактичних обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння в клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 діяв умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення.
Однак такі висновки щодо умисних дій ОСОБА_6 суперечать прийнятому під час досудового слідства рішенню про направлення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 як до особи, що під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (ч. 2 ст. 19, п. 1 ст. 93 КК України).
Відповідно до ст. 24 КК України умисел характеризує психічне ставлення особи до вчинюваного нею діяння і його наслідків, та що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала настання таких наслідків або свідомо їх допускала.
Якщо особа визнається винною і її дії кваліфікуються як умисні, то така особа не може вчинити дії в стані неосудності (не може бути визнана неосудною). Вона несе кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення на загальних підставах.
В силу приписів ст. 314 КПК України щодо повноважень суду на стадії підготовчого судового засідання, не вирішуючи питань про наявність чи відсутність умислу в діях ОСОБА_6 , суд звертає увагу на те, що вказані суперечності та недоліки є суттєвими, та такими, що свідчать про невідповідність клопотання про вжиття примусових заходів медичного характеру вимогам КПК України.
З клопотання також вбачається, що органи досудового слідства не визначилася з процесуальним статусом ОСОБА_6 , зазначаючи, що його захисником, як підозрюваного, є
ОСОБА_5 , законним представником, як підозрюваного, є ОСОБА_4 , а запобіжний захід йому, як підозрюваному, обрано у виді поміщення до психіатричного закладу, що виключає його небезпечну поведінку. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування навіть після винесення постанови про зміну порядку досудового розслідування від 14 лютого 2017 року при проведенні процесуальних дій ОСОБА_6 фігурує як підозрюваний, тоді як з клопотання видно, що він має процесуальний статус особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, та яка відповідно до ч. 1 ст. 506 КПК України лише користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи та здійснює їх через законного представника, захисника.
З огляду на викладене, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 підлягає поверненню прокурору Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області, як таке, що не відповідає вимогам КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурором також було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, до 60 (шістдесяти) днів.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначалося, що ризики та обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшилися. Зокрема, вчиненні ОСОБА_6 суспільно-небезпечні дії кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься за ступенем тяжкості до категорії тяжких злочинів. Зазначені у п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати. Крім того, ОСОБА_6 має психічне захворювання та востаннє ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 3 жовтня 2016 року до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечив, а законний представник ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.
Обговоривши у судовому засіданні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, вислухавши думки сторін, виходячи з тяжкості вчинених ним суспільно-небезпечних дій, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Продовження строку застосування запобіжного заходу обґрунтовується обставинами, які дають підстави вважати, що саме ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене
ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а також необхідністю запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші суспільно-небезпечні дії, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий за різні злочини, а востаннє ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 3 жовтня 2016 року до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, а саме не має постійного місця роботи та має психічні розлади.
За таких обставин, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, підлягає до задоволення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 314-315, 369-372, КПК України, суд -
у х в а л и в:
Повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2017 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, з додатками, прокурору Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, на 60 (шістдесят) днів до 14 травня 2017 року включно.
Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, до 14 травня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити законному представнику, захиснику та прокурору.
Копію ухвали направити потерпілому та до Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня».
Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу набирає законної сили негайно та окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала суду в частині повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду в частині повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1