АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/3041/15-к
Номер провадження : 11-кп/791/330/17 Головуючий в І-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року квітня місяця 06 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7
Захисника: ОСОБА_8 ,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001382 від 31.05.2015 р., за апеляційною скаргою прокурора на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 січня 2017 року щодо: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 16.07.1993 року Дніпровським районним судом м. Херсон, за ст. 140 ч.2 КК України (1960 р.), до 2 років позбавлення волі; 2) 02.02.1994 року Цюрупинським районним судом за ст.81 ч.4, 17, 81 ч.3, 42, 43 (по вироку від 16.07.1993) КК України (1960 р.), до 6 років позбавлення волі; 3) 12.11.1998 року Цюрупинським районним судом за ст. 140 ч.2, 215-3 ч.2, 42, 43 (по вироку від 02.02.1994 року) КК України (1960 р.), до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.12.2001 року у зв`язку із відбуттям строку покарання; 4) 28.03.2002 року Дніпровським районним судом м. Херсон, за ст. 185 ч.3 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнений 24.12.2005 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 5) 01.04.2009 року Білозерським районним судом за ст. 162 ч.1 КК України, до 1 року 3-х місяців обмеження волі; 6) 15.03.2010 року Білозерським районним судом за ст. 185 ч.1, 71 КК України, до 1 року 3-х місяців позбавлення волі. 06.05.2011 року, звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання; 7) 19.03.2012 року Білозерським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 31.07.2014 року, на підставі постанови Миколаївського районного суду від 23.07.2014 року ст. 81 КК України, звільнений, умовно - достроково, не відбутий строк складає 11 місяців ,
в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та один місяць.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного цим вироком покарання, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 19.03.2012 р. та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та два місяці.
Строк відбування покарання за вироком обчислювати починаючи з 25.11.2016 року тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення починаючи з 25.11.2016 р. по 23.01.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 245,52 грн. Речові докази велосипед марки «Україна» зеленого кольору, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишено у її володінні. За вироком суду та в апеляційному судді встановлено що ОСОБА_7 30.05.2015 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, із корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу з території двору який розташований по АДРЕСА_3 , таємно від оточуючих, здійснив крадіжку велосипеду марки «Україна», вартістю 500 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого внаслідок м`якості.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , не дотримався вимог ст.65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а лише формально послався на врахування ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, даних про особу обвинуваченого.

Так, поза увагою суду залишилося те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком та остаточно призначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.

Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, 71 КК України, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого умисного злочину та під час умовно-дострокового звільнення знову вчинив корисливий злочин.

Таким чином, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Тому доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання .

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст.50, ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого умисного злочину та під час умовно-дострокового звільнення знову вчинив корисливий злочин, особу винного, що пом`якшує покарання, суд визнає те що він розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується посередньо, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409,413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 січня 2017року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 19.03.2012 року, де він не відбув 11 місяців позбавлення волі, остаточно призначити 2 роки 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення починаючи з 25.11.2016 р. по 06.04.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: ОСОБА_2 /підпис/

Судді: ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2