Справа № 610/2435/16-к
Провадження № 1-кп/610/9/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2017 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі судових засідань: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

перекладачів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія матеріали кримінального провадження № 0000797 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.05.2006 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 04.12.2013 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гянджа Азербайджан, громадянина Азербайджанської Республіки, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 30.04.2016 близько 20.35 години, діючи за попередньою змовою, знаходячись в автомобілі ВАЗ 21099, д.р.н. « НОМЕР_1 », що був під керуванням його власника ОСОБА_7 ,який їхав з м. Балаклія Харківської області в сторону с. Щурівка Балаклійського району Харківської області, під приводом справити природні потреби, попросили ОСОБА_7 зупинити автомобіль на узбіччі, що останній і зробив, зупинивши автомобіль в безлюдному місці на відстані 1 км від с. Щурівка Балаклійського району Харківської області. Далі, діючи з умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, шляхом застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, ОСОБА_8 , який сидів на пасажирському сидінні позаду водія, став здавлювати обома руками шию ОСОБА_7 , а в свою чергу ОСОБА_10 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, почав наносити удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 . В результаті здавлювання шиї потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість, а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 витягнули його з автомобіля, зв`язали йому руки та ноги, заклеїли рот липкою стрічкою, нанесли декілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_7 та заволоділи грошовими коштами останнього в сумі 4500 гривень, чоловічим гаманцем (барсеткою), вартістю 69 гривень, ліхтарем марки «Police BL-8468 20000W», вартістю 74 гривні, мобільним телефоном марки «Samsung S5282», вартістю 400 гривень.
Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, залишили ОСОБА_7 на узбіччі дороги, а самі, незаконно заволодівши його транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21099, д.р.н. « НОМЕР_1 », вартістю 66442 грн., зникли з місця вчинення злочину, чим заподіяли ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 71485 гривні.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_8 свою вину по пред`явленому обвинуваченню не визнав та пояснив, що 30.04.2016 він разом з ОСОБА_10 , з яким був знайомий близько двох місяців, приїхав до м. Балаклія Харківської області шукати роботу. Щоб доїхати до села де їм обіцяли роботу, вони винайняли таксі. Водієм був ОСОБА_7 . ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське сидіння, а він на заднє. По дорозі між водієм ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка з приводу новин, які лунали з приймача. Коли вони зупинились справити природні потреби, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 почали битися, причому удари наносили як один так і інший. Він їх розборонив і, вирішивши, що конфлікт вичерпаний розвернувся і пішов пішки в сторону м. Балаклія Харківської області. Пройшовши кілька десятків метрів, його наздогнав ОСОБА_10 на автомобілі ОСОБА_7 . Самого ОСОБА_7 в автомобілі не було. ОСОБА_10 сказав сідати в машину і вони поїдуть додому. Він сів і вони поїхали в Барвінкове Харківської області. По дорозі їх затримали працівники поліції.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що визнає свою вину лише в незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_7 , вказав, що розбою не вчиняв. При цьому від дачі будь-яких пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 та часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , їх винність підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що іноді займається таксуванням. 30.04.2016, приблизно о 20.20 год., він на своєму автомобілі ВАЗ 21099, д.р.н. « НОМЕР_1 », стояв біля кафе «Мрія» в м. Балаклія Харківської області і чекав на клієнтів. До нього підійшли двоє чоловіків, як він потім дізнався ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , та запропонували поїхати в с. Щурівка Балаклійського району Харківської області. Він погодився. ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське місце, а ОСОБА_8 на заднє за водійським. Коли проїхали кафе «У Каміна» в м. Балаклія Харківської області, вони попросили зупинити автомобіль, щоб справити природні потреби. Він зупинився. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вийшли, трохи постояли і знову сіли в машину. ОСОБА_8 постійно розмовляв по телефону і комусь казав, що вони скоро приїдуть. Проїжджаючи біля с. Байрак Балаклійського району Харківської області, йому зателефонувала дружина і він, поговоривши з нею, поклав телефон в боковий карман куртки. Під`їжджаючи до с. Червона Гусарівка Балаклійського району Харківської області, він зателефонував своєму знайомому, який проживає в цьому селі, і сказав, що скоро заїде до нього. Це було приблизно о 20.30. Проїхавши с. Червона Гусарівка, на повороті на с. Щурівка Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знову попросили зупинити автомобіль. Він почав зупиняти автомобіль на узбіччі і коли автомобіль майже зупинився, ОСОБА_10 навалився на нього і почав правою рукою наносити йому удари в обличчя. ОСОБА_8 в цей час почав ззаду здавлювати йому шию руками зі словами «Давай кончай его» «Реж его». Він почав хрипіти та втратив свідомість. Він прийшов до тями вже на асфальті, лежачи паралельно автомобілю зі сторони водія, головою до задніх колес. Ноги в нього вже були зв`язані липкою стрічкою. ОСОБА_10 знову вдарив його ногою по голові. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підняли його, ОСОБА_8 почав тримати його, а ОСОБА_10 зв`язував липкою стрічкою руки та заклеїв рот. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_10 кинули його на узбіччя біля поля, підійшли почали бити ногами та вткнули його обличчям в рілля. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сіли в його автомобіль та поїхали. Коли він прийшов до тями, почав звільняти себе від липкої стрічки. Перевіривши кармани куртки, він зрозумів, що в нього зникли гаманець, в якому були кошти в сумі 4500 грн, ключі від квартири та ліхтарик, які лежали в карманах куртки. Звільнивши рот, руки та ноги від липкої стрічки, він вийшов на асфальт та пішов в напрямку с. Червона Гусарівка. Зрозумівши, що в нього в верхньому кармані куртки лежить телефон, він подзвонив 102 та повідомив працівникам поліції про напад. Також пояснив, що в його автомобілі, яким заволоділи ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , знаходився його другий телефон;

- показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що працює у Барвінківському ВП ГУНП в Харківській області. 30 квітня 2016 року він разом з ОСОБА_16 був на чергуванні. Близько 21-22 год. в чергову частину відділку надійшов виклик про розбійний напад. Його з ОСОБА_16 направили в с. Грушеваха Барвінківського району Харківської області, яке межує з Балаклійським районом Харківської області. Приблизно о 22.30 год., не доїжджаючи близько 2 км. до с. Велика Комишуваха Барвінківського району Харківської області, вони побачили автомобіль ВАЗ 21099, що рухався у зустрічному напрямку і за ознаками підпадав під орієнтування. Вони розвернулися, ввімкнули проблискові маячки і почали наздоганяти автомобіль. Коли вони наздогнали автомобіль, він відразу зупинився. З автомобіля вийшли двоє чоловіків, як потім з`ясувалося ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . За кермом сидів ОСОБА_10 . На прохання надати документи, ОСОБА_10 пред`явив свої водійські права і техпаспорт на автомобіль. ОСОБА_8 на їх питання відповідав, що ОСОБА_10 не знає і просто попросив попутну машину його підвезти. ОСОБА_10 сказав, що їде з міста Ізюм Харківської області. Оскільки автомобіль був той самий, що і в орієнтуванні, вони затримали ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , провели їх поверхневий огляд шляхом простукування кишень, після чого повідомили в райвідділок і почали чекати оперативно-слідчу групу. Заборонених предметів у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вони не виявили, обшук автомобіля не проводили, а лише оглянули салон через відкриті двері. Коли приїхали оперативно-слідчі працівники Балаклійського та Барвінківського ВП ГУНП в Харківській області, вони поїхали;

- аналогічними показами свідка ОСОБА_16 ;

- протоколами прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 30.04.2016, згідно яких 30.04.2016 близько 20 год. 20 хв. між с. Щурівка та с. Червона Гусарівка Балаклійського району Харківської області дві невідомі особи із застосуванням насильства, незаконно заволоділи його автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , та грошовими коштами в сумі близько 5000 грн, які знаходилися в його автомобілі;

- протоколом огляду місця події від 30.04.2016 та фототаблицею до нього, який здійснювався на ділянці місцевості, розташованій між с. Червона Гусарівка та на відстані 1 км від с. Щурівка Балаклійського району Харківської області, в ході якого були виявлені та вилучені 3 фрагменти липкої стрічки, 2 полімерних хомути, 2 пластикових стаканчика, два листка з плямами бурого кольору, слід від транспортного засобу;

- протоколом огляду місця події від 30.04.2016 та фототаблицею до нього, який здійснювався на автодорозі між с. Червоне та с. Велика Камишуваха Барвінківського району Харківської області, згідно якого на правому узбіччі вказаної автодороги знаходився автомобіль ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , біля якого знаходилися ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . В ході огляду були виявлені та вилучені 3 відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, чоловічий гаманець - барсетка з його вмістом, грошові кошти в сумі 50 грн, мобільний телефон «Samsung», липка стрічка скотч, автомобіль ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.05.2016, згідно якого 30.04.2016 о 22.00 годині було затримано ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.05.2016, згідно якого 30.04.2016 о 22.00 годині було затримано ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та оглянутим в судовому засіданні його оригіналом, згідно якого власником автомобіля ВАЗ 21099, д.р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2016, за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого останній впізнав невідому йому особу під № 3, як особу, яка 30.04.2016 із застосуванням насильства заволоділа його автомобілем та грошовими коштами. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01.05.2016, на фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2016, за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого останній впізнав невідому йому особу під № 1, як особу, яка 30.04.2016 із застосуванням насильства заволоділа його автомобілем та грошовими коштами. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01.05.2016, на фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_8 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 169-БЛ/16 від 01.05.2016, згідно якого у ОСОБА_7 були встановлені наступні тілесні ушкодження: садна та синці на обличчі, синці на шиї. Синці утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар, садна утворилися за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 3-4 доби до огляду. За ступенем тяжкості вищевказані синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновком судової товарознавчої експертизи № 2697 від 11.05.2016, згідно якого вартість викрадених чоловічого гаманця (барсетки) становить 69,00 грн, ліхтаря марки «Police BL-8468 20000W» - 74,00 грн, мобільного телефону марки «Samsung» моделі «S5282» - 400 грн;

- протоколом огляду місця події від 03.05.2016, який здійснювався в приміщенні Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області по вул. Жовтневій, буд. 33 в м. Балаклія Харківської області, під час якого у ОСОБА_7 був виявлений та вилучений ліхтар марки «Police BL-8468 20000W». Як пояснив сам потерпілий ОСОБА_7 , вказаним ліхтарем заволоділи ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в подальшому він знайшов його у своєму автомобілі після його повернення на зберігання працівниками міліції;

- висновком судової автотоварознавчої експертизи № 287 від 14.06.2016, згідно якого вартість автомобіля ВАЗ 21099, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, з урахуванням зносу, на момент вчинення злочину - станом на 30.04.2016 складала 66442 грн;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 01.05.2016 за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній розказав та показав на місці про обставини вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 стосовно нього злочинів, що мали місце 30.04.2016;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 233-БЛ/16 від 16.06.2016, згідно якого, враховуючи характер, локалізацію, кількість та комплекс вищевказаних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , розташованих у різних анатомічних областях та площинах можливість їхнього утворення в умовах однократного падіння потерпілого на площину («з висоти власного росту») виключається (малоймовірна). Показання ОСОБА_7 , на які він посилається при проведенні слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень, окрім синця в висковій ділянці зліва він не розкриває точний механізм його утворення;

- речовими доказами оглянутими в судовому засіданні, а саме: мотком липкої стрічки (скотч), мобільним телефоном «Samsung», що належить потерпілому ОСОБА_7 , барсеткою ОСОБА_7 , 3 фрагментами липкої стрічки, 2 пластиковими стаканчиками, ліхтариком «Police 20000W».

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що мобільний телефон «Samsung» знаходився в його автомобілі, яким заволоділи обвинувачені, 2 пластикових стаканчика також належать йому і знаходились в дверцятах його автомобіля.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_17 пояснив, що 01.05.2016 близько 03.30 год. він був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні особистого обшуку ОСОБА_10 . При проведені вказаної слідчої дії другий понятий ОСОБА_18 присутній не був, а знаходився в іншому службовому приміщенні. В ході особистого обшуку ОСОБА_10 запропонували добровільно викласти все з карманів, останній сам виклав мобільний телефон і складний ніж. Також пояснив, що в проведенні особистого обшуку ОСОБА_8 він участі не брав.

Інші докази, надані в судовому засіданні стороною обвинувачення, а саме: картка первинного обліку інформації від 26.05.2016, 2 полімерні хомути, мобільний телефон Samsung DUOS GT-E1202i, який належить ОСОБА_10 , посвідчення на постійне місце проживання та водійське посвідчення ОСОБА_10 , виходячи з принципу належності доказів, судом при ухваленні вироку не приймаються, оскільки не містять даних, які прямо чи не прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню. Також судом, виходячи з принципу належності доказів, не приймаються в якості доказів 2 сухих листка з дерева з плямами бурого кольору та висновок судово-імунологічної експертизи № 992-И/16 від 03.05.2016, оскілки як пояснив потерпілий ОСОБА_7 в нього не було травм, які б супроводжувалися кровотечею, а відтак кров на листках з дерева походити від потерпілого не могла.

Надані суду в якості доказів протоколи затримання обвинувачених від 01.05.2016, в частині проведення особистих обшуків, а також виявлений та вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 ніж, виходячи з принципу допустимості доказів, враховуючи вищевказані покази свідка ОСОБА_17 , судом при ухваленні вироку також не приймається, оскільки особисті обшуки обвинувачених були проведені з порушенням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України.

Суд вважає не доведеним факт погрози в негайному застосуванні до потерпілого ОСОБА_7 ножа з боку обвинувачених, оскільки як пояснив сам потерпілий, ножа у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 він не бачив, а інших належних та допустимих доказів погрози потерпілому ножем та взагалі наявності у обвинувачених ножа, суду надано не було.
Так як обвинуваченим не інкримінуються інші погрози застосування до потерпілого насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, крім як погрози ножем, суд вважає недоведеними факти погрози застосування до потерпілого насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, а відтак виключає вказані кваліфікуючи ознаки.
Дослідивши надані учасниками кримінального провадження докази, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій, а також за ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Доводи сторін захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 інкримінованих їм злочинів, а саме обвинувачення ґрунтується лише на показах потерпілого ОСОБА_7 , є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні вищевказаних доказів. Крім того, будь-яких підстав недовіряти показам потерпілого сторонами захисту суду не зазначено та доказів в обґрунтування упередженості потерпілого щодо обвинувачених, суду надано не було.

Доводи сторін захисту щодо недоведеності розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди, оскільки у обвинувачених при їх затриманні не було виявлено грошових коштів в сумі 4500 грн про наявність яких вказував потерпілий ОСОБА_7 , суд також вважає безпідставними, так як після вчинення обвинуваченими злочинів, до їх затримання пройшов значний проміжок часу, біля 2-х годин, що дозволяло обвинуваченим розпорядитися викраденим майном на свій розсуд.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позиція обвинувачених необґрунтована, за допомогою своєї версії обвинувачений ОСОБА_8 намагається уникнути відповідальності, а обвинувачений ОСОБА_10 намагається пом`якшити свою відповідальність.

Оцінивши дослідженні докази в їх сукупності, вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 по даним кваліфікаціям суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше судимий: 19.05.2006 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 04.12.2013 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченим, в межах санкцій кримінального закону, що передбачають відповідальність за вчинене, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, що характеризують особи обвинувачених, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів призначити їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей.

При призначенні обвинуваченим остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ст. 70 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжні заходи застосовані до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті злочину, підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги положення ст.ст. 22, 1166, 1177 ЦК України, відповідно до яких, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача доведення відсутності своєї вини у її спричиненні.

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода на загальну суму 4500 грн, яку він просить стягнути з обвинувачених по 2250 грн з кожного. В судовому засіданні вказаний розмір матеріальної шкоди був доведений сукупністю досліджених доказів. Разом з цим, як пояснив сам потерпілий ОСОБА_7 , частина коштів в сумі 625 грн йому була повернута працівниками міліції. Вказаний факт також підтверджується постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.06.2016, відповідно до якої кошти в сумі 625 грн передані ОСОБА_7 для подальшого їх зберігання. За таких обставин, розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_7 , складає 3875 грн, а відтак позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі по 1937,50 грн з кожного обвинуваченого.

При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна моральна шкода, яка полягає в фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких ОСОБА_7 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна злочином, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, їх тривалість, ступінь вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вимушеність змін в організації потерпілим свого життя, вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 50000 грн., а відтак позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі по 25000 грн з кожного обвинуваченого.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_8 у виді 10 (десять) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

До набрання вироком законної сили, обраний стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27), залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання, зарахувавши в строк його відбуття строк його попереднього ув`язнення з 30.04.2016 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_10 у виді 9 (дев`ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

До набрання вироком законної сили, обраний стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27), залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання, зарахувавши в строк його відбуття строк його попереднього ув`язнення з 30.04.2016 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 по 1937 (одній тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн 50 коп. з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та по 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь держави судові витрати по справі в сумі по 395 (триста дев`яносто п`ять) грн 82 коп. з кожного, за проведення експертиз.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- автомобіль ВАЗ 21099, д.р.н. НОМЕР_1 , мобільний телефон «Samsung», барсетку з документами, грошові кошти в сумі 625 грн, ліхтарик «Police 20000W», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 вважати повернутими їх законному власнику;

- моток липкої стрічки (скотч), 3 фрагменти липкої стрічки, 2 полімерні хомути, 2 пластикових стаканчика, 2 сухих листа з дерева з плямами бурого кольору знищити;

- складний ніж конфіскувати;

- мобільний телефон «Samsung DUOS GT-E1202i», посвідчення на постійне проживання та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 повернути його законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя

Судді: