Справа №490/2952/16-к 17.01.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 року м.Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21 лютого 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 187 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України,
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 ,
Провадження № 11-кп/784/136/17 Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст. 122 ч. 1, ст.162 ч.1 КК Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 20 червня 2012 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі (09 липня 2014 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі п. "а" ст. 4 Закону України "Про амністію у 2014 році"); 18 лютого 2016 року цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, відносно якого вирок не оскаржується,
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України - один рік позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України - два роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, призначеного вироком від 21.02.2013 року Центрального районного суду м. Миколаєва, призначено ОСОБА_5 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 19 листопада 2015 року по 22 липня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 19 листопада 2015 року по 22 липня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі та він вважається таким, що відбув призначене покарання.
Також судом вирішено питання щодо речових доказів.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що ОСОБА_5 не мав наміру вчиняти крадіжку, а саме ОСОБА_6 перелазив через паркан будинку потерпілої та намагався зламати двері. Даний факт, як вказує захисник, підтвердив свідок ОСОБА_11 . Зазначає, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які бачили на території будинку потерпілої невідомих чоловіків, не змогли вказати, хто саме вчинив крадіжку, так само як не бачили особу, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 . Вказує, що в ході допиту потерпілий ОСОБА_14 також не зміг вказати, хто саме наніс йому тілесні ушкодження, оскільки все відбувалося в темну пору доби.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що 18 листопада 2015 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходячись на території дачного кооперативу "Івушки" в м. Миколаєві, скориставшись відсутністю господарів будинку, вирішили здійснити крадіжку будь-якого майна з дачної ділянки № 81 вказаного кооперативу та з цією метою, усвідомлюючи, що вони порушують конституційне право громадян на недоторканість їхнього володіння, всупереч волі законного володільця, шляхом перетинання паркану проникли на територію зазначеної вище дачної ділянки.
Крім цього, залишаючи вказану вище дачну ділянку та вийшовши з території кооперативу з ломом у руках, ОСОБА_5 , побачивши ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які прибули на місце події, усвідомлюючи, що залишити місце пригоди непоміченим йому не вдасться, з метою оглушити присутніх, тримаючи лом у правій руці, підняв його у гору над головою ОСОБА_14 та, замахнувшись, наніс йому удар У свою чергу ОСОБА_14 , захищаючись від удару, прикрив голову передпліччям правої руки, в результаті чого ОСОБА_5 , вдаривши ОСОБА_14 ломом в районі зап`ястку, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна правої кисті та субкапітального перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті, що належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до володіння особи, а ОСОБА_5 також за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження - умисне тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого та не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без зміни; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаних у вироку кримінальних правопорушень, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.
Визнання винним та засудження ОСОБА_5 апеляційний суд вважає обґрунтованим з наступних підстав.
Даний висновок суду першої інстанції ґрунтується на сукупності показань обвинувачених, потерпілих, свідків, письмових матеріалах кримінального провадження, які були в повному обсязі досліджені та проаналізовані судом першої інстанції.
З показань обвинувачених слідує, що вони не заперечували факт того, що потрапили до подвір`я потерпілої ОСОБА_15 без її згоди. Разом з тим, вони не погоджувались, що це відбувалося шляхом перетину ними паркану і з метою крадіжки, а також, що вони намагалися пошкодити двері і вікна будинку з метою проникнення до нього.
Однак такі показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_15 та свідків.
Так, з показань потерпілої ОСОБА_15 слідує, що коли вона дізналася про крадіжку, то приїхала на територію своєї дачі. Обвинувачені вже були в кайданах. Вона побачила, що замок на калитці пошкоджений та зірваний, зламано дерево у дворі. Двері будинку були пошкоджені та вибите вікно. Також потерпіла зазначала, що в неї на дачі лома не було.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він є головою садового кооперативу "Івушки" та знайомий з ОСОБА_6 , який працював охоронцем в товаристві. 18 листопада 2015 року, близько 18 год. 30 хв., йому зателефонувала ОСОБА_17 і повідомила, що обкрадають дачний будинок ОСОБА_15 .. Прибувши на територію кооперативу він з`ясував, що ОСОБА_18 з друзями затримали обвинувачених і там вже знаходиться поліція.
З показань свідка ОСОБА_12 слідує, що ввечері 18.11.2016 року, коли він, ОСОБА_19 та ОСОБА_13 підходили до дачної ділянки ОСОБА_15 , то метрів за 20 до її будинку, підвелися і почали спускатися вниз двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_20 . Чоловіки повідомили їм, що просто йдуть повз дачних ділянок, хоча ворота з протилежної сторони дачного кооперативу були зачинені. Вони наказали цим чоловікам присісти. ОСОБА_21 та ОСОБА_22 знаходились приблизно в 10 метрах від будинку Сидорики, а він підійшов до хвіртки. В цьому місці знаходяться два будинки - один потерпілої, а в іншому - горіло світло і було видно, що відбувалося на території будинку Сидорики. Коли він зайшов через хвіртку, то йому назустріч, спускаючись з крильця, вийшов ОСОБА_23 , який тримав в руках предмет схожий на лом. Для того, щоб можливо було розійтися, він пройшов на дорогу, а ОСОБА_23 з ломом вийшов і сказав, що іде на рибалку. Потім бачив, як ОСОБА_23 підняв лом вгору і опустив донизу, а ОСОБА_22 в цей час підняв руку догори. Коли він підійшов до них, то ОСОБА_22 і ОСОБА_21 тримали ОСОБА_5 на землі. Пройшовши на дачну ділянку потерпілої, побачив розбите скло у вікні, рама якого була виламана. Потім він повернувся до того місця, де всі знаходилися та вони зателефонували до поліції.
З показань потерпілого ОСОБА_14 слідує, що ввечері 18.11.2016 року їм повідомили, що обкрадають дачі. Разом з ОСОБА_21 на машині вони під`їхали до дачного кооперативу, де побачили обвинувачених. Двоє чоловіків йшли їм назустріч. Один з них почав тікати. Вони його наздогнали і поклали на землю. Також потерпілий вказав, що у одного з чоловіків був лом, яким він, коли його почали затримувати, наніс йому ( ОСОБА_14 ) удар, що прийшовся в районі кисті і зламав руку.
Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_5 наніс удар ломом потерпілому ОСОБА_14 .
Як слідує з показань свідка ОСОБА_11 , коли вони разом з ОСОБА_20 і ОСОБА_23 проходили біля будинку потерпілої Сидорики, то ОСОБА_20 зайшов на територію дачі. В цей час ОСОБА_23 біля цієї дачі кудись пішов. Потім на них напали невідомі люди і затримали їх.
В ході проведення слідчого експерименту 12.01.2016 року свідок ОСОБА_11 дав детальні та послідовні пояснення по обставинам вчинення кримінальних правопорушень та вказав на місці, що ввечері 18 листопада 2015 року він разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_20 вживали спиртні напої у дворі його будинку. Потім ОСОБА_23 та ОСОБА_20 почали кудись збиратися, взявши з собою лом та тачку. Він вважав, що вони йдуть на рибалку, проте вони разом підійшли до будинку потерпілої. ОСОБА_23 переліз через паркан та відкрив ворота будинку зсередини, після чого у двір зайшов ОСОБА_20 . Разом вони пройшли до будинку, піднялися по сходах до дверей та намагалися їх відчинити. Потім розбили скло та намагалися зняти решітку. Також свідок зазначив, що в цей час побачив, як зі сторони річки підіймалися чоловіки, які наказали їм сісти на землю. Він та ОСОБА_20 , який вийшов з двору, присіли. Один з чоловіків хотів пройти у двір, та повз нього проскочив ОСОБА_23 і почав бігти вниз. Чоловіки намагалися його зупинити. ОСОБА_23 кричав, виражався нецензурною лайкою та замахнувся ломом на чоловіка, який стояв перед ним. Цей чоловік виставив руку і удар прийшовся по нижній частині руки. Після цього ОСОБА_23 ще трохи відбіг вниз, проте його зупинили та скрутили. Лом при цьому випав. Також ОСОБА_11 показав за допомогою статиста механізм нанесення потерпілому тілесного ушкодження ОСОБА_23 (а.с.54-63). Будь-яких зауважень до даного протоколу заявлено не було.
Згідно з даними протоколу огляду місця події від 18.11.2015 року, на воротах дачної ділянки АДРЕСА_3 пошкоджений замок, вхідні двері у будинок також мають механічні пошкодження, розбите одне з вікон будинку, решітка вікна також має сліди пошкоджень. Під час огляду місця події вилучені лом і тачка.
Згідно з протоколами пред`явлення осіб для впізнання (а.с. 43-44, 46-47, 48-49, 50-51, 52-53, 66-67, 75-76, 77-78), в ході даних слідчих дій, потерпілий ОСОБА_14 та свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 впізнали на фото ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як осіб, що 18 листопада 2015 року були затримані в районі дачної ділянки № 81 кооперативу "Івушки", а ОСОБА_5 ще й як особу, яка при затриманні спричинила потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 19 від 15.01.2016 року, у ОСОБА_14 мали місце тілесні ушкодження, у виді садна правої кисті та субкапітального перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті, що утворилися від одної ударної дії тупих твердих предметів, можливо у строк та за обставин повідомлених потерпілим, і які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 18 листопада 2015 року, близько 19 год. 30 хв., з метою крадіжки, маючи при собі для реалізації цієї мети лом та тачку і реалізуючи спільний умисел, проникли на огороджену територію дачної ділянки дачного кооперативу "Івушки" в м. Миколаєві, однак були помічені і намагалися залишити місце події, та під час затримання обвинувачений ОСОБА_5 , наніс удар ломом ОСОБА_14 , спричинивши потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Таким чином, сукупність досліджених доказів спростовує доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_5 не мав наміру вчиняти крадіжку майна та проникати на територію домоволодіння потерпілої, а свідки події через темну пору доби не могли впізнати осіб, які брали в цьому участь та особу, яка наносила потерпілому ОСОБА_22 тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_5 судом правильно кваліфіковані за ст.162 ч.1, 122 ч.1 КК України.
Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про його особу обвинуваченого, який не працює, раніше судимий, характеризується посередньо. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Також судом при призначенні покарання ОСОБА_5 обгрунтовано застосовані положення ст.71 КК України і правильно призначено покарання за сукупністю вироків.
Підстав для скасування або зміни вироку апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_5 , - без зміни.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3