Справа №295/1404/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим слідством встановлено, що 05.02.2017 року в невстановлений слідством час та місці у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. В цей час та за вказаних обставин ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , помітили чотирьох чоловік, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 досягнули узгодженості щодо осіб потерпілих, місця, часу та способу вчинення злочину та в подальшому розподілили між собою ролі та функції, направлені на його вчинення. 05.02.2017 року близько 01-30 год., знаходячись поблизу вищевказаного будинку, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_7 наніс один удар ОСОБА_11 в ділянку обличчя, від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_7 вказав передати наявне в нього майно, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебували поруч з метою недопущення вчинення дій потерпілими, направлених на супротив. ОСОБА_11 , усвідомлюючи про вчинення відносно нього протиправних дій, почав втікати, таким чином залишивши місце вчинення кримінального правопорушення. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з метою подолання опору потерпілих ОСОБА_7 наніс удари ОСОБА_9 в ділянку голови, внаслідок чого останній впав на землю. В цей час, місці та за вказаних обставин, продовжуючи вчиняти дії, направлені на вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 з метою недопущення опору з боку останнього. Подолавши таким чином волю потерпілих до опору, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про злочинний умисел інших співучасників, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості, почав перевіряти вміст кишень потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де в зовнішній кишені куртки ОСОБА_9 виявив мобільний телефон марки LG модель D-295 ІМЕІ А НОМЕР_1 ІМЕІ В НОМЕР_2 вартістю 3078,90 грн., а в кишені ОСОБА_10 виявив мобільний телефон марки LG модель Н-422 ІМЕІ А НОМЕР_3 ІМЕІ В НОМЕР_4 вартістю 3299,00 грн., якими в подальшому протиправно заволодів. В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишили та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що працює неофіційно і спроможний утримувати жінку, з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та її дочку.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання зазначивши, що підозрюваний визнав факт вчинення злочину і не відмовляється надавати покази, тому ризиків, що він буде спотворювати речові докази, впливати на свідків і переховуватись немає. Вважала доцільним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави.
Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується протоколом матеріалами кримінального провадження.
05.02.2017 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня органом досудового розслідування йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів його вчинення підозрюваним, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, зважаючи на його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків і поряд з цим, зважаючи на те, що підозрюваний має судимість за вчинення умисного корисливого злочину із застосуванням насильства, не працює та не має постійного доходу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.
В силу ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у зв`язку з підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 05 квітня 2017 року.
Строк дії ухвали до 05 квітня 2017 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год. 09 лютого 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1