Справа №345/2016/17
Провадження № 1-кс/345/439/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2017 року м. Калуш
Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-
14.06.2017 із зазначеною вище скаргою до слідчого судді звернулась ОСОБА_3 .
Заявник вважає, що слідчим не надано оцінку тому факту, що у показах свідків сторони ОСОБА_5 відсутній взаємозв`язок: між показами даних свідків, показами свідків зі сторони ОСОБА_3 , показами свідка ОСОБА_6 , показами працівників міліції, які приїхали на місце події та висновку експерта №249/170Е від 10.09.2012.
У постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що свідок ОСОБА_7 вказав виключно про конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Однак, цей факт не відповідає дійсності, оскільки у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , останній вказав, що ОСОБА_5 штовхав ОСОБА_3 , коли доривався до її брата голосно нецензурно лаявся.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала доводи своєї скарги та просила її задоволити. Зазначила, що слідчим під час розслідування кримінального провадження проведено всі можливі слідчі дії, однак, не надано належної оцінки доказам і кримінальне провадження в частині грубого порушення громадського порядку, вчиненого групою осіб, пов`язаного із опором представникові влади, який припиняв хуліганські дії, безпідставно закрите.
Старший слідчий Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги.
Прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 у судове засідання не зявився, однак подав слідчому судді письмовий відзив на скаргу, в якому звертає увагу слідчого судді на те, що із показів свідків не вбачається, що ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 заперечили факт вчинення будь-яких хуліганських дій особами, вказаними ОСОБА_3 .
Крім того, ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього було закрите Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 22.09.2015. Оскільки, встановлено, що по одному і тому ж факту вже наявне рішення суду, яке набуло законної сили, то прокурор просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
Заслухавши думку скаржника, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 01.04.2014 розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 про те, що 08.07.2012 близько 16.00 год. на річці Лімниця, що в с. Підмихайля Калуського району, вона разом із братом ОСОБА_8 , чоловіком ОСОБА_16 та дочкою ОСОБА_17 відпочивали. В цей час ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії відносно її брата ОСОБА_8 , а в подальшому продовжував вчиняти хуліганські дії і відносно неї, не зважаючи на те, що вона намагалась їх припинити. До хуліганських дій ОСОБА_5 приєднались ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , неправомірні дії яких виражались в обзиванні ОСОБА_3 нецензурними словами, нецензурних висловлюваннях щодо її професії, бризкання на неї водою, викручування рук та штовхання в присутності великої кількості людей, незручностями у зв`язку із перериванням відпочинку.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.
Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження, останнім не надано належної оцінки показам працівників міліції (поліції), які виїжджали на місце події і були свідками як відносно ОСОБА_3 вчинялись хуліганські дії.

За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у звязку з чим постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 9 червня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000177 в частині грубого порушення громадського порядку, вчиненого групою осіб, пов`язаного із опором представникові влади, який припиняв хуліганські дії.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: