гСправа № 187/1046/16-к Провадження №1-кп/0187/196/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року смт. Петриківка
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня 3 курсу групи Т - 14 Петриківського ПТУ № 79, працює не офіційно, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,-
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 .
14.09.2016 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти території парку, що розташований на проспекті П. Калнишевського у смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_5 , маючи намір спрямований на умисне заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область носа.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням уламків, синця і садна носа. Дані ушкодження відповідно до висновку експерта № 206 від 15.09.2016 відноситься до легких тілесних пошкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я більш ніж на шість, але менше двадцяти одного дня
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав. Пояснив, що 14.09.2016 року він на грунті особистих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_5 , наніс йому один удар кулаком в область обличчя. У вчиненому щиро розкаявся.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та характеризуючі дані, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Також суд враховує, що обвинувачений не одружений, навчається та має неофіційний заробіток, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину є покарання у вигляді штрафу.
Керуючись статтями 349, 368-370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1