АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/791/557/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: звільнення від відбування покарання Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 04 травня 2017 року, якою подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням іспитового строку залишено без задоволення,

ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів провадження вбачається, що до Генічеського районного суду Херсонської області, надійшло подання заступника начальника Генічеського РВ пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням відповідно до п.9 ст. 537 КПК України.
Відмовляючи в задоволенні подання місцевий суд постався на те, що ОСОБА_8 обов`язки покладені на нього вироком суду у період випробувального строку не виконувались і у зазначений період часу він не перебував під контролем органів кримінально-виконавчої інспекції (органів пробації), тобто фактично, засуджений і не починав відбувати покарання призначене йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 08 вересня 2004р., що свідчить про відсутність законних підстав для звільнення засудженого від відбування покарання.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити подання заступника начальника Генічеського РВ пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням відповідно до п.9 ст. 537 КПК України.
Як зазначає апелянт під час судового розгляду встановлено, що органи кримінально - виконавчої інспекції, за час перебування ОСОБА_8 на обліку, вжили всіх необхідних та передбачених законодавством заходів для встановлення місця перебування засудженої особи для подальшого виконання вироку, однак місце перебування останнього не встановлено.
При цьому було встановлено, що з часу постановлення ОСОБА_8 на облік, останнім не було скоєно жодного кримінального та адміністративного правопорушення, про що свідчать матеріали особової справи.
Також, на думку апелянта, судом не взято до уваги те, що кримінально-виконавчим та кримінально-процесуальним законодавством України не передбачено зупинення або продовження іспитового строку, встановленого вироком суду при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням, а також скасування випробування після закінчення іспитового строку.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, та просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати задовольнивши відповідне подання, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Так, відповідно ч. 1 п. 9 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
При цьому випробування засудженого, як обов`язкові елементи, включає в собе: визначений судом іспитовий строк; перебування засудженого під контролем органів кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації); необхідність виконання покладених на засудженого судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; обов`язок не вчинювати систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення; обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину у тому числі і у вигляді ухилення засудженого від додаткового покарання, якщо воно було призначено вироком суду. Випробування вважатиметься успішним, якщо засуджений протягом іспитового строку виконуватиме всі вищезазначені обов`язки.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 , засуджений 08 вересня 2004 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. І ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, - не змінювати місце проживання без дозволу органів виконання покарань; - періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально - виконавчої інспекції.
Крім того, згідно матеріалів провадження вирок суду відносно ОСОБА_8 надійшов на виконання до Генічеського РВ КВІ УДПтС України 04 жовтня 2004 року. ОСОБА_8 за місцем вказаним у вироку суду, як місце проживання не мешкає, знаходиться у розшуку та даний час місце його перебування не встановлено. Таким чином обов`язки покладені на нього вироком суду у період випробувального строку не виконувались і ОСОБА_8 у зазначений період часу не перебував під контролем органів Кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації). Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 фактично не починав відбувати покарання призначене йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 08 вересня 2004 року, що вказує про відсутність законних підстав для звільнення засудженого від відбування покарання, з чим погоджується і колегія суддів.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні подання заступника начальника Генічеського РВ пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням відповідно до п.9 ст. 537 КПК України.
За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 04 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням іспитового строку - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий : (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: