Справа № № 585/202/17
Номер провадження 1-в/585/259/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
06 липня 2017 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням в якому прохає звільнити його з-під варти в залі судового засідання від відбування довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Сумської області. Зазначає, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року його засуджено за п.п.1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна за умисне вчинене, 17.09.2003 року в лісосмузі меж селами Михайлівка та Миколаївка Буринського району Сумської області вбивство двох осіб. В обгрунтування посилається на ч.2 ст.3, ч.1 ст. 5, ст. 44, ч.3 ст. 50 КК України. Зазначає, що статтею 51 КК України передбачені види покарання, які можуть бути застосовані судом до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Частиною 1 статті 72 КК України передбачено правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків. Підпункти 2, 3, 4 ч.1 ст. 72 КК України не містять інших видів покарань, окрім перерахованих в п.1 ч.1 ст. 72 КК України. Таким чином вважає, що види покарань перелічені в ч.1 ст. 72 КК України відносяться до п.п. 4, 5, 6, 8, 9, 10 ст. 51 КК України, і водночас до п.п. 1, 2, 3, 7, 12 ст. 51 КК України як види покарання - не зазначені в ч.1 ст. 72 КК України, тому що п.п. 2, 7 відносяться до додаткових покарань ст. 51 КК України. Підпункти 1, 3 ст.51 КК України можуть застосовуватися судом як основний, і як додатковий вид покарання. Передбачене п. 12 ст.51 КК України покарання довічне позбавлення волі відноситься до основних видів покарання, але не зазначено у ч.1 ст. 72 КК України лише з тієї причини, що довічне позбавлення волі не обмежено жодним строком. В державі Україні покарання у виді довічного позбавлення волі не обмежено жодним строком, як це передбачено в державах ЄС. Наразі лише в державі Кіпр та в Україні довічне позбавлення волі не має альтернатив. Так як в ч.1 ст. 71 КК України йде мова про співвідношення видів покарань і зарахування саме строків покарання, тому логічно, що в ч.1 ст. 72 КК України такого виду покарання як довічне позбавлення волі немає. Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року внесено зміни до ч.5 ст. 72 КК України та передбачено, що при призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання. Також посилається на вимоги п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року . Довічне позбавлення волі в ч.1 ст. 72 КК України не зазначено тому суд має повністю звільнити його від відбування такого основного покарання.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав і прохав її задоволити.
Прокурор вважав що заява задоволенню не підлягає.
Захисник підтримав клопотання та викладені в клопотанні обґрунтування і просив задоволити.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року ОСОБА_5 засуджено за п.п.1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
Ст.51 КК України, встановлені відповідні види покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, до яких віднесено і довічне позбавлення волі (п.12 ч.1 ст.51 КК України).
Ч.1 ст.64 КК України передбачено, що довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.
Ст. 72 КК України встановлені відповідні правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, зокрема, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.70 КК України якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Відповідно до ч.2 ст. 71 КК України при складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Таким чином, вимоги ст.72 КК України в частині визначених правил складання покарань та встановленого співвідношення покарань при їх переведенні з менш суворого виду покарання в більш суворий, не розповсюджуються на такий вид покарання як довічне позбавлення волі, який є найсуворішим видом покарання у кримінальному праві України і поглинає менш суворі покарання при складанні покарань.
За таких обставин, доводи ОСОБА_5 стосовно того, що відповідно до вимог ч 5 ст.72 КК України засуджений підлягає звільненню від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки таке покарання не зазначено в ч.1 ст.72 КК України, не відповідають вимогам закону.
Крім того, довічний характер даного покарання не є абсолютним, оскільки у передбачених законом випадках можлива його заміна іншим видом покарання.
Так, ч.2 ст.87 КК України встановлює, що актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років, а згідно ч.7 ст.151 КВК України засудженим до довічного позбавлення волі може бути подано клопотання про його помилування після відбуття ним не менше 20 років призначеного покарання.
Керуючись ст. ст. 9, 537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання - відмовити.
Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.
Суддя: підпис …
Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1