Справа № 358/86/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/429/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 19.04.2017

УХВАЛА
іменем України
19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 06 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 громадянина України, українця, раніше судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, останнього разу - 13.05.2016 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, 20.12.2016 року звільнений з Темнівської ВК Харківської області у зв`язку з відбуттям покарання, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинивши повторно злочин проти власності.
28 грудня 2016 року приблизно о 10-й год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території Богуславського ринку, розташованого по вул. Ярослава Мудрого, 5 в м. Богуслав Київської області, в одному з торгових контейнерів на столі помітив залишену без нагляду сумку чорного кольору, що належить ОСОБА_8 . У цей момент у нього виник корисливий умисел на таємне викрадення вказаної сумки разом з речами, що у ній знаходилися.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, таємно від оточуючих, викрав належну ОСОБА_8 сумку вартістю 100 грн., у якій знаходились: блокнот вартістю 50 грн., барсетка вартістю 10 грн. з вмістом в ній грошей у сумі 1050 грн., гаманець вартістю 10 грн. з вмістом в ньому грошей в сумі 20 грн. та документи, використовувати які він не мав наміру.
Після цього ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, а здобутим злочинним шляхом майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1240 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого, який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованих йому злочинів.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу винного; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово засуджувався до реального позбавлення волі за вчинення крадіжок чужого майна, будучи звільненим із місць позбавлення волі 20 грудня 2016 року по відбуттю строку покарання, не став на шлях виправлення та, повторно, вчинив крадіжку чужого майна, суд першої інстанції не знайшов підстав для застосування до нього ст. ст. 69, 75 КК України та призначив йому покарання в виді двох років позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, зазначивши, що дане покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього більш м`якого покарання та його посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував його особу та обставини, які пом`якшують покарання, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах даного провадження, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богуславського районного суду Київської області від 06 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий
Судді: