Справа № 372/1942/16-к
Провадження 1-кп-144/17
ухвала
Іменем України
17 серпня 2017 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20 червня 2017 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001424 від 30.11.2015 року, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Ухвалою судді від 22 червня 2017 року призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_4 , заперечив проти призначення справи до розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він складено з порушення норм КПК України та в ньому не висвітлені всі необхідні слідчі дії, а також відсутні відомості про всіх учасників ДТП.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання представника.
Захисник ОСОБА_5 ,заперечив проти думки прокурора, просив повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на порушення процесуального законодавства при його оформленні, зокрема відсутність зазначення доказів винуватості обвинуваченої у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій та причинного зв`язку між її діями та наступившими наслідками. Крім того вказав про відсутність відповідних слідчих дій з іншим учасником ДТП, від дій якого потерпіла отримала тілесні ушкодження, а в подальшому померла.
Обвинувачена підтримала клопотання захисника, заперечила проти призначення справи до розгляду.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52, рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії» п. 58).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Крім того виклад фактичних обставин кримінального правопорушення полягає у детальному описі об`єктивної сторони, а також суб`єктивних ознак інкримінованого обвинуваченому злочину.
Дослідивши зміст обвинувального акту, а саме виклад фактичних обставин, суд встановив, що дані обставини висвітлено неповно, не зазначено обов`язкову ознаку об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченим злочину, а саме не відображено, які конкретні дії, що складають об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину який інкримінується ОСОБА_6 та який причиний зв`язок з настанням наслідків.
З обвинувального акту неможливо встановити, чи правильною є кваліфікація самого кримінального правопорушення відносно обвинувачення яке інкриміноване ОСОБА_6 , оскільки в останньому не розкрито його суб`єктивну сторону. За відсутності зазначених відомостей, правильність формулювання обвинувачення є сумнівною, що безумовно перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження по суті. Суд вважає, що слідчим не розкрито правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а тому обвинувальний акт є таким, що має суттєві неточності та протиріччя.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що складений слідчим обвинувальний акт не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а тому з цих підстав також підлягає поверненню прокурору, а клопотання представника потерпілого та захисника задоволенню.
Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що воно є неконкретним і не містить, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомостей щодо всіх складових злочину, в тому числі суб`єктивної сторони злочину, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України щодо викладення суб`єктивної сторони злочину.
Реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не містить відомостей про всіх учасників даної дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце в викладеному обвинуваченні, крім того після неодноразових повернень обвинувального акту на досудовому розслідувані не вирішено питання щодо кваліфікуючої ознаки, оскільки потерпіла в ДТП померла від отриманих при ДТП тілесних ушкоджень.
Зазначені вище встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини вказують на наявність суттєвих порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, що унеможливлює належне проведення судового розгляду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 384 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001424 від 30.11.2015 року, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернути прокурору Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який затвердив обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі, виявлених судом недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_8 нченко