Справа № 154/1303/17 Провадження №11-сс/773/240/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 травня 2017 року про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області майор поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Володимир-Волинської місцевої місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, а саме: на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль марки «VOLVO S80», номер кузова НОМЕР_2 та автомобіль марки «VOLVO S80», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 .
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що тимчасово вилучене майно визнане речовим доказом, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, володілець майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати та повернути майно. В обґрунтування поданої скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який відносно її задоволення заперечив, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно із ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дані вимоги закону при винесенні ухвали про накладення арешту на майно не були в повній мірі дотримані слідчим суддею.
24 лютого 2017 року, близько 10 год. в м. Володимир-Волинський, водій ОСОБА_7 під час перевірки працівниками Управління патрульної поліції документів на транспортний засіб, яким вона керувала, надала свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_1 на автомобіль марки «VOLVO S80» р.н.з. НОМЕР_4 номер кузова НОМЕР_5 , яке може містити ознаки підробки.
Як вбачається з матеріалів провадження, 25 лютого 2017 року до ЄРДР було внесено відомості та відкрито кримінальне провадження № 0000175 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно заяви від 25 лютого 2017 року ОСОБА_7 в добровільному порядку передала слідчому СВ належний їй транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію для проведення експертиз (а.с. 6).

Постановою від 25 лютого 2017 року вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Автомобіль постановлено зберігати на території Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області до вирішення питання по суті, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу при матеріалах кримінального провадження.

Згідно висновку експерта № 66 від 07 березня 2017 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль марки «VOLVO S80» р.н.з. НОМЕР_4 номер кузова НОМЕР_5 , заповнене на ім`я ОСОБА_9 не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу. Зображення на лицевій та зворотній сторонах документу-нанесені струменевим друком, а висновком експерта № 15 від 16 березня 2017 року встановлено, що знаки маркувального позначення номера кузова НОМЕР_5 автомобіля марки «VOLVO S80» р.н.з. НОМЕР_4 , синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 змінам не піддавались.

З огляду на те, що знаки маркувального позначення номера кузова зміні не піддавались, а клопотання слідчого та додані матеріали не містять будь-яких даних про те, що вказаний транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення злочину чи зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, законні підстави для накладення арешту на автомобіль, у зазначеному випадку, відсутні.

Крім того слідчим об`єктивно не доведено, що даний автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст.ст. 98, 167 ч.2 КПК України та що саме накладення арешту є необхідним для його збереження та доцільною процесуальною дією у даному кримінальному провадженні.

Вищенаведене констатує недоведеність наявності підстав вважати, що арештований транспортний засіб має доказове значення у провадженні і, як наслідок, існування необхідності в його збереженні, про що зроблено висновок в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий не навів законних підстав для накладеня арешту на автомобіль марки «VOLVO S80» р.н.з. НОМЕР_4 , синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання про арешт майна лише в частині накладення арешту на бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «VOLVO S80 2435», НОМЕР_1 , виданого 14 липня 2011 року, яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 травня 2017 року скасувати та постановити нову.
Клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Володимир-Волинської місцевої місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «VOLVO S80 2435», НОМЕР_1 , виданого 14 липня 2011 року.
В решті клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено о 09 год. 10 хв. 01 червня 2017 року.
Головуючий
Судді