Справа № 520/3024/17
Провадження № 1-кп/520/674/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2017 року Київський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законно представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження за № 0002177 від 04.06.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм ТОВ «Едвін», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В с т а н о в и в:

03.06.2016 року в 14 годин 10 хвилин, в світлий час доби, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині по вул. Люстдорфська дорога з боку вул.Ак.Вільямса в напрямку вул.Ак.Глушка, в Київському районі м. Одеси. Здійснюючи рух напроти будинку № 44/1 та наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1 ПДР «Пішохідний перехід», на якому знаходиласьпішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїжджу частину вул. Люстдорфська дорога зправа наліво за ходом руху транспортних засобів, ОСОБА_7 , не урахував зміну дорожньої обстановки та зменшив швидкості руху керованого ним транспортного засобу та не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Проїжджаючи зліва від нерухомого перед пішохідним переходом мікроавтобуса, який під час досудового розслідування не встановлено, діючи необережно та проявляючи злочинну самовпевність, водій ОСОБА_7 скоїв наїзд передньою частиною кузова автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 на ліву частину тіла неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1597 від 18.07.2016 встановлено, що у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синці та садна обличчя; закритий перелом лівої ключиці в середній третині зі зміщенням кісткових уламків, садна тулуба; закриті переломи променевої та ліктьової кісток лівого передпліччя в нижній третині із задовільним стоянням кісткових уламків, - які не були небезпечними для життя, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 2927 від 20.02.2017 встановлено, що належним виконанням вимог п. 18.4 ПДР, водій автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з настанням події.

Таким чином, своїми необережними діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;
п. 18.1 - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дісно 03.06.2016 року в 14 годин 10 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині по вул. Люстдорфська дорога з боку вул.Ак.Вільямса в напрямку вул.Ак.Глушка. Здійснюючи рух напроти будинку № 44/1 та наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1 ПДР «Пішохідний перехід», на якому знаходиласьпішохід ОСОБА_9 , яка перетинала проїжджу частину вул. Люстдорфська дорога зправа наліво за ходом руху транспортних засобів, він не урахував зміну дорожньої обстановки та зменшив швидкості руху керованого ним транспортного засобу та не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Проїжджаючи зліва від нерухомого перед пішохідним переходом мікроавтобуса, він скоїв наїзд передньою частиною кузова автомобіля на ліву частину тіла неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 .

Він згоден з висновком судово-медичної експертизи, що отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Також він згоден з висновком судової автотехнічної експертизи, згідно якого він мавможливість запобігти наїзду на пішохода.

Він визнає, що своїми діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України.
У скоєнні злочину щиро кається.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 12938 грн. 14 коп., моральної шкоди в сумі 200 000 грн., та витрат на правову допомогу в сумі 9100 грн. визнає частково.

Вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: 3701 грн. 23 коп. матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_5 про те, що в результаті ДТП її донька ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, проходила лікування у лікарні. Вона просить суд задовольнити її цивільний позов в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 12 938 грн. 14 коп., моральну шкоду в сумі 200 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9 100 грн.

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що вона 03.06.2016 року в 14 годин 10 хвилин знаходилась в салоні атомобіля, яким керував її чоловік при ДТП, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні в автомобілі. Дитина яка потерпіла знаходилася на пішохідному переході оскільки вона і вийшла спереду автобуса який був припаркований на автодорозі. При цьому їх автомобіль правою стороною зачіпив потерпілу, яка вдарилась в праві двері автомобіля. Вони викликали швидку допомогу для дитини. Під час лікування дитини вона з чоловіком намагались надати батькам дитини 10 тисяч грн.., але батьки дівчинки відмовлялись, говорили що недостатньо такої суми грошей.
-Витягом з ЄРДР від 04.06.2016 року;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.06.2016 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП з фототаблицями);

-висновком судово-медичної експертизи № 1597 від 18.07.2016 року, яким встановлено, що у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синці та садна обличчя; закритий перелом лівої ключиці в середній третині зі зміщенням кісткових уламків, садна тулуба; закриті переломи променевої та ліктьової кісток лівого передпліччя в нижній третині із задовільним стоянням кісткових уламків, - які не були небезпечними для життя, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
-Висновком судової автотехнічної експертизи № 2927 від 20.02.2017 року, яким встановлено, що належним виконанням вимог п. 18.4 ПДР, водій автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з настанням події.

-Висновком судової авто технічної експертизи технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля ВАЗ-2109 р/н НОМЕР_1 , згідно якого рульове керування і гальмова система автомобіля ВАЗ-2109 р/н НОМЕР_1 до моменту настання ДТП знаходились у працездатному стані і забезпечували водію технічну можливість рухатися і утримувати автомобіль в будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою йому ефективністю. При цьому в цих системах не малося несправностей, які могли б зумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного ним напрямку руху або відмову систем.

-Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи слідів і пошкоджень на автомобілі ВАЗ-2109 р/н НОМЕР_1 від 03.10.2016 року, згідно якого у передній частині правого борту автомобіля ВАЗ-2109 р/н НОМЕР_1 маються сліди у вигляді потертостей лакофарбового покриття і брудопилового шару переднього правого крила і панелі правих передніх дверей, що супроводжуються пологими деформаціями, руйнування скла правих передніх дверей, а ткож потертостей брудопилового шару на правому дзеркалі заднього виду, що в сукупності характерно для утворення в результаті контактної взаємодії з об`єктом, який не має слідоутворюючих кромок, по міцності рівних металу, але володіє істотною інерційною масою, тобто з тілом (речами) пішохода. Пошкодження відображають наступний механізм контакту: контакт тіла пішохода з правим переднім крилом і послідуючим його контактуванням з правим дзеркалом заднього виду, а також передніми правими дверима.

-Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03.06.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 знаходиться у тверезому стані;

-Постановою про залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.06.2016 року;

Згідно письмової довідки наданої суду видно, що обвинувачений з липня 2012 року працює в ТОВ «Едвін» водієм.

Згідно досліджених судом доказів суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.286ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, позитивну характеристику, що має сім`ю і малолітню дитину.

Згідно викладених обставин, враховуючи, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на утриманні має малолітню дитину, що він щиро кається, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання у виді штрафу у дохід держави. Також враховуючи, що обвинувачений допустив грубі порушення правил дорожнього руху, які призвели до спричинення тілесних пошкоджень дитини суд вважає необхідним при таких обставинах, позбавити обвинуваченого права керувати транспортними засобами на строк передбачний санкцією статті.

Суд розглянув заявлений цивільний позов законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Одночасно, законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 подала по справі цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України п.9 від 31.03.1995 №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин.

При встановленні суми моральної шкоди, за вищевказаними позовними вимогами, суд враховує характер и ступінь, випробуваних потерпілим душевних і фізичних страждань, переживань, тяжкість вимушених змін в його житті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 надала суду письмові докази про стягнення на її користь матеріальної шкоди в сумі 3701 грн. 23 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 9100 грн.

Тому, суд вважає, що позивач частково довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, тому враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.

При встановленні суми моральної шкоди, за вищевказаними позовними вимогами, суд враховує характер и ступінь, випробуваних потерпілим душевних і фізичних страждань, переживань, тяжкість вимушених змін в його житті.

Виходячи із вимог розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 25 000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити йому основне покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3 400 грн. у дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної обрати у виді на особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2 158 грн. 20 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 3701 грн. 23 коп., витрати на правову допомогу в сумі 9100 грн., моральну шкоду у в сумі 25 000 грн.

Речові докази автомобіль ВАЗ-2109 р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1