УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2537/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
підозрюваної: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, вчиненого за наступних обставин.
На початку 2017 року між ОСОБА_8 та її батьком ОСОБА_10 виникли неприязні відносини, що стало причиною того, що наприкінці лютого 2017 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на організацію вбивства свого батька ОСОБА_10 ..
Після чого ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений слідством день березня 2017 року запропонувала ОСОБА_11 вчинити умисне вбивство її батька ОСОБА_10 , на що він погодився.
Взявши на себе організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_8 розробила план вчинення злочину, відповідно до якого вирішила залучити виконавцем умисного вбивства ОСОБА_11 , розподіливши при цьому між ними обов`язки.
Діючи у відповідності до розробленого плану, ОСОБА_8 уклала з ОСОБА_11 угоду, відповідно до якої останній зобов`язався позбавити життя ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 - сплатити останньому за це винагороду, розмір якої вони попередньо не визначили.
18 березня 2017 року у вечірній час ОСОБА_8 домовилася із ОСОБА_11 про те, що умисне вбивство ОСОБА_10 буде вчинено у вечірній час 21 березня 2017 року, коли вона під приводом передати належні їй речі, попросить ОСОБА_10 вийти з будинку АДРЕСА_1 та негайно повідомить про це ОСОБА_11 .
Продовжуючи спільні злочинні дії, поєднані єдиним злочинним умислом з ОСОБА_11 на умисне вбивство на замовлення ОСОБА_10 , діючи у відповідності до розробленого нею плану, ОСОБА_8 у вказаний день, тобто 21.03.2017 року о 15 год. 45 хв. по мобільному телефону подзвонила батькові ОСОБА_10 та використовуючи нагаданий нею привід, розповіла про те, що у вечірній час останньому необхідно буде вийти з будинку та передати її знайомому валізу з речами.
Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним злочинним умислом з ОСОБА_8 на умисне вбивство ОСОБА_10 , діючи у відповідності до розробленого ОСОБА_8 плану, ОСОБА_11 у вказаний день приблизно о 21 год. 30 хв. прийшов до будинку АДРЕСА_1 та по мобільному телефону повідомив ОСОБА_8 про те, що він чекає на ОСОБА_10 та попросив подзвонити останньому та сказати, щоб той вийшов з квартири, залишившись неподалік чекати на появу ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_8 , діючи у відповідності до заздалегідь розробленого ним плану, по телефону викликала на вулицю ОСОБА_10 , який вийшов з будинку та підійшов на місце зустрічі, розташоване поряд з будинком №115 вул. Низгірецька м. Бердичева на ґрунтовій дорозі, яка з`єднує вулиці Низгірецьку та Білопольську м. Бердичева.
Продовжуючи спільні злочинні дії ОСОБА_11 , діючи на замовлення у відповідності до заздалегідь розробленого ОСОБА_8 плану, у вказаний день, час та у вказаному місці, бажаючи одержати матеріальну винагороду за виконання умисного вбивства, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , підійшов до останнього та невстановленим слідством металевим предметом, заздалегідь взятим з собою, умисно наніс численні удари по голові ОСОБА_10 і таким чином спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани та садна на голові, перелому кісток склепіння черепа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер у реанімаційному відділенні Бердичівської ЦМЛ не приходячи до свідомості.
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок пошкодження кісток склепіння черепа з пошкодженням тканини головного мозку.
Згідно оскаржуваної ухвали слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та застосував щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.08.2017 року
Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та які дають підстави вважати, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом своєчасної неявки або неявки до слідчого, прокурора, суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання.
З врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомості наявних доказів, даних про особу підозрюваної, а саме, що вона офіційно не працює, навчається у м. Києві, незаміжня, на вихованні неповнолітніх дітей не має, а також те, що в м. Москва, РФ у неї проживає мати, до якої вона часто їздить та під час додаткового допиту в ході кримінального провадження вона розповідала, що має на меті виїхати з України за кордон, спочатку до матері у м. Москва, а потім в іншу країну Індію, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених у ст.177 КПК України.
Вказує, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання та місце роботи, позитивну характеристику і у слідчого судді були відсутні підстави для висновку, що менш суворий запобіжний захід не забезпечить належне виконання нею процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідача, захисника, підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання, в тому числі показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 , а також і іншими доказами, які в сукупності дають підстави на цій стадії для розумної підозри.
Слідчий суддя з достатньою повнотою обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом своєчасної неявки або неявки до слідчого, прокурора, суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання з цими висновками погоджується і колегія суддів.
До такого висновку, колегія суддів приходить з врахуванням тяжкості вчиненого злочину за який передбачено покарання, аж до довічного позбавлення волі, дій ОСОБА_8 , яка перебуваючи в статусі потерпілої здійснювала тиск на свідків, підмовляла їх з метою створення алібі, висловлювала наміри залишити України та виїхати за кордон де в РФ проживає її мама.
За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доводи сторони захисту про незаконне затримання ОСОБА_8 , порушення її права на захист при затриманні не підтверджуються матеріалами справи з яких слідує, що її фактичне затримання відбулось о 20 год. 20 хв. 15.06.2017 року.
Доказів, що спростовували б ці обставини сторона захисту не надала, в тому числі і даних про те чи оскарженні такі дії до слідчого судді, а тому колегія суддів на цій стадії, при вирішенні питання щодо законності ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, не знаходить очевидних порушень, які б свідчили про незаконність тримання під вартою підозрюваної, порушення її права на захист.
Натомість з матеріалів справи вбачається, що її допит був проведений у присутності захисника, який також був присутній і при проведенні обшуку за участю ОСОБА_8 15.06.2017 р.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 до 16.08.2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: