Справа № 296/2650/17
У Х В А Л А
Іменем України

22 травня 2017 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч. 3ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

Відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 03.06.2017 року. Судовий розгляд провадження не розпочато. Наступне судове засідання призначене на 27.06.2017 року.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Захисники та обвинувачені просили змінити міру запобіжного заходу на більш м`який .

Вислухавши думку сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Обвинувачені раніше неодноразово судимі за скоєння умисних тяжких злочинів , обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину групою осіб, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, стан їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, характер злочину, який інкримінується обвинуваченим дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинувачених у суспільстві та можливість в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі.

Крім того, за змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь - якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її до провадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

В такому разі обраний запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Керуючись ст. 331, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 - тримання під вартою продовжити на 60 днів до 20.07.2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 - тримання під вартою продовжити на 60 днів до 20.07.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1