Справа №: 400/1368/14-к
провадження №: 1-кп/398/193/17
УХВАЛА

"09" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Олександрія обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів, у кримінальному провадженні за № 0000010, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 197-1, ч.2 ст. 364-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 197-1, ч.2 ст. 364-1 КК України , який був затверджений прокурором прокуратури Петрівського району Кіровоградської області ОСОБА_2 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду.
Обвинувачена та її захисник просили повернути обвинувальний акт прокурору посилаючись на обставини зазначені у письмовому клопотанні про це.
Заслухавши думку учасників процесу суд встановив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Згідно із п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями статті 291 КПК України регламентовано вичерпний перелік відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, коли він скеровується органом досудового розслідування до суду.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, встановлено - обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення кримінального закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретним, що порушує право обвинуваченої на захист та на справедливий суд.
Зокрема, ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття дев`яти земельних ділянок, яким завдано значної шкоди її законному володільцю чи власнику. Предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України є дев`ять різних за місцем розташування і площею земельних ділянок, розташованих на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Але в обвинуваченні не визначено і не конкретизовано по кожній окремо земельній ділянці, у який спосіб і коли ОСОБА_6 самовільно зайняла кожну із дев`яти різних за місцем розташування і площею земельних ділянок та кому і в якому розмірі, в розрізі по кожній окремій земельній ділянці, своїми діями завдала і яку конкретно шкоду - законному володільцю чи власнику землі.
Крім того, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам державним інтересам, що спричинило тяжкі наслідки.
Проте, як вбачається із диспозиції вказаної статті кримінального закону, обов`язковою складовою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення є корисливий мотив.
Спеціальна мета - одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Поняття неправомірної вигоди наведено у примітці до ст.364-1 КК України характеризується в законі шляхом вказівки це - перелік цінностей (благ), які є різновидами такої вигоди, грошові кошти або інше майно, переваги, пільги , послуги, нематеріальні активи.
Разом із тим, як вбачається із обвинувального акту у висунутому обвинуваченні не вказано яку саме вигоду, конкретно, в результаті самовільного зайняття кожної із дев`яти земельних ділянок і в чому вона конкретно виражається, в розрізі по кожній окремій земельній ділянці, отримала обвинувачена (грошові кошти з вказівкою конкретних сум, пільги, переваги, які конкретно і в чому полягають).
Крім того, згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 року №13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілого від злочинів» при попередньому розгляді справи суддя повинен з`ясувати, чи всі особи, яким злочином заподіяно моральну або майнову шкоду, визнані потерпілими.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 197-1, ч.2 ст.364-1 КК України в яких обвинувачується ОСОБА_6 є правопорушенням із матеріальним складом, який вважається закінченим з моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію, завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди.
З обвинувального акту вбачається, що внаслідок самовільного заняття дев`яти земельних ділянок ОСОБА_6 , завдано шкоди державі в особі - Богданівській сільської ради Петрівського району Кіровоградської області на загальну суму - 206 477 грн. 55 коп.
Разом із тим, Богданівська сільська рада Петрівського району Кіровоградської області, (чи інша особа, яка є власником чи володільцем вказаних земельних ділянок) на стадії досудового розслідування , як потерпіла- юридична особа до участі у справі не залучалась.
Прокурору слід звернути увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень із матеріальним складом і, що у направленому до суду обвинувальному акті відсутня потерпіла особа - в обвинувальному акті вказано, що шкоду завдано державі проте не встановлено конкретно та не вказано в особі кого - якої юридичної особи.
Також слід зазначити, що детальне зазначення обставин пред`явленого обвинувачення забезпечує та гарантує на державному рівні, у площині розуміння ст. ст. 20, 42 КПК України, належне здійснення та використання обвинуваченим його невід`ємного процесуального права на захист від того обвинувачення, що йому пред`явлене.
Таким чином, обвинувальний акт на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України нпідлягає поверненню прокурору.
Керуючись п.3 ч.3 ст. 314 ст. 372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000010 , за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені злочинів , передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч.2 ст. 364-1 КК України, повернути прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури для усунення зазначених порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1