Справа № 646/2622/15-к
№ провадження 1-кп/646/51/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.17 м. Харків
Червонозаводский районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000736 від 25.03.2014р. відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, єврея, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, який без місця реєстрації фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)24.12.2012 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуваннямст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 2)13.02.1013р.Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 3)21.11.2014р. Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяцю позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 березня 2014 року, приблизно о 23.00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, прибув до багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та поряд з вказаним будинком підійшов до сараю, який належить раніше незнайомому йому ОСОБА_6 , де за допомогою заздалегідь заготовленого металевого предмету шляхом віджимання навісного металевого замку відчинив вхідні двері сараю. В продовження свого злочинного наміру ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник в приміщення сараю, в якому ОСОБА_6 зберігав належний йому транспортний засіб, а саме мопед ТМ «Vaiper Sabur», об`ємом двигуна 49, 8 кубічних сантиметрів, що є двоколісним транспортним засобом, та банку антикорозійної речовини ТМ «Мовіль», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, без дозволу власника виштовхав вказаний мопед з приміщення сараю, таким чином незаконно заволодів мопедом ТМ «Vaiper Sabur». Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_6 матеріальну шкоду відповідно до висновку експерта №18 від 05.02.2015 на суму 4044 гривні.

Крім того, ОСОБА_5 , 31 грудня 2014 року, знаходячись в торговому залі магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, діючи з корисливим мотивом, з метою незаконного самостійного збагачення, повторно, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв в одному з відділів магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» мобільний телефон ТМ «Lenovо А-319 » з зарядним пристроєм та вакуумними навушниками, загальною вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 45 від 11.02.2015 - 1499 гривень 90 копійок, який сховав собі в кишеню свого одягу. Після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , допитаний в судовому засіданні, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, підтвердив факти та обставини його вчинення так, як вони викладені судом вище та пояснив, що злочини вчиняв у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, для отримння в подальшому від продажу грощей.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 23 березня 2014 року, приблизно о 23.00 годині, він проник до сараю розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом віджимання навісного металевого замку відчинив вхідні двері, виштовхав з приміщення сараю мопед ТМ «Vaiper Sabur» та зник разом з ним з місця скоєння злочину. Після розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме здійснив продаж ОСОБА_7 за 300 грн.

Крім того, він 31 грудня 2014 року, перебувавши в торговому залі магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, викрав в одному з відділів магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» мобільний телефон ТМ «Lenovо А-319 » з зарядним пристроєм та вакуумними навушниками, сховавши собі в кишеню. Після чого з місця скоєння злочину зник та з часом здійснив його продаж.

Поряд з процесуальною позицією обвинуваченого, який повністю визнав вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення; ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, його вина в інкрімінованих йому державним обвинуваченням злочинах повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні за встановлених судом обставин.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 20.09.2008 року, купив для себе мопед ТМ «Vaiper Sabur», який зберігав у гаражі. Десь около 14:00 гдині 24.03.2014 року повертавшись до дому, помітив, що двері гаража відчинені, та у гаражі відсутній мопед, який на тій час був у неісправном стані. Він викликав міліцію, надав пояснення та документи на підтвердження право власності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 десь у травні місяці 2014 року продав їй мопед ТМ «Vaiper Sabur» за 300 грн. Грощі були передані раніше, оскільки ОСОБА_5 вони були необхідні, а мопет був переданий пізніще, після проведення відновлених робіт, оскільки він був у неісправном стані, разом з документами.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_9 , що десь на початку літа у 2014 році він купив мопед ТМ «Vaiper Sabur» у ОСОБА_10 , яка купила його у ОСОБА_11 . Мопед він з годом підфарбув., а після продав хлопцю на ім`я ОСОБА_12 , оскільки він потребував ремонту.

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_14 запропонував їй купупи у нього мобільний телефон ТМ «Lenovо А-319 » з зарядним пристроєм та вакуумними навушниками за 350 грн., оскільки йому терміново потрібни були грощі, на що вона погодилась. Після того, як стало відомо, що вищезазначений мобільний телефон ТМ «Lenovо А-319 » з зарядним пристроєм та вакуумними навушниками ОСОБА_15 був викрадиний, вона добровільна віддала слідчому.

Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які, в свою чергу, узгоджуються з вищенаведеними показаннями свідків та потерпілого.

Протоколом огляду місця події від 24.03.2014 року з фототаблицією до протоколу місця події від 24.03.2014 року / арк. мат кп 9-11/.

Талоном та закупочним актом від 20.09.2008 року, яким підтверджено право власності потерпілого ОСОБА_6 на мопед ТМ «Vaiper Sabur».

Висновком експерта від 05.02.2015 року № 18 встановлена вартість «Vaiper Sabur», 2005 року випуску, яка станом на 23.03.2014 року складала 4044 грн.

Протоколом слідчого експеременту від 16.02.2015 року, в ході якого обвинувачений надав детальні пояснення щодо вчиненого злочину. / а.с. 102-103/, а саме показав, як шляхом віджимання навісного металевого замку відчинив вхідні двері до сараю розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шота Руставелі 4-А, виштовхав з приміщення сараю мопед ТМ «Vaiper Sabur» та покатив його до свого дома. /101-103/.

Протоколом огляду місця події від 05.01.2015 року, відповідно до якого у торговому залі магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, було виявлено порожнью коробку з під мобільного телефону ТМ «Lenovо А-319 ». / 113-114/

Протоколом огляду місця події від 04.02.2015 року з ілюстративним матеріалом , під час огляду виявлено мобільний телефон ТМ «Lenovо А-319 », білого кольору./132-134/.

Висновком товарознавчої експертизи від 11.02.2015 року № 45, відповідно до якого, вартість більного телефона ТМ «Lenovо А-319 », білого кольору складає 1499,90 грн.

Протоколом проведення слідчого експеременту від 16.02.2015 року з фототаблицею, в ході якого обвинувачений надав детальні пояснення щодо вчиненого злочину, а саме показав на магазин «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, та на місце де раніше знаходився мобільний телефон Lenovо А-319 », яким чином він його викрав та де залишив порожню коробку./152-157/

Представник ТОВ «САВ-ДіСТРИБЬЮШН» надав заяву про розгляд кримінальної справи без участі представника потерпілого, претензій матеріального характеру відсутні.

Від допиту свідка ОСОБА_16 та ОСОБА_17 сторона обвинувачення відмовилась, у зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.

Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності та взаємозв`язку та розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкрімінованих їм злочинах за встановлених судом вищенаведених обставин та кваліфікує їх дії наступним чином - за ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив тяжкий злочин та середньої тяжкості; повністю визнав себе винним та розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він судимий, останній раз 21.11.2014р. Дергачівським районним судом Харківської області за злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України вчинений 22.04.2014, 05.05.2014, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяца у кримінально-виконавчій установі, характеризується формально задовільно по місцю проживання, не одружений, не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вченених злочинів.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Судом встановлено, що злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення обвинувачений вчинив 23.03.2014, тобто до постановлення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року, а інший злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), 31.12.2014 року, тобто після постановлення зазначеного вироку.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у скоєнні злочинів тяжкого та середньої тяжкості злочинів, дані, які характеризують його особу, а саме, що він раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується формально задовільно по місцю проживання, та скоїв злочині до та після вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та запобігання вчинення ним нових злочинів можливе при обранні йому міри покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна за злочин передбачений ч.2 ст. 289 КК України, застосувавши правила ч.4 ст. 70 КК України, зарахувавши покарання, призначене за ч.2 ст. 289 КК України до покарання за попереднім вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року, та призначивши ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та остаточно визначити покарання за правилами ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

В силу ст.ст. 52, 59 КК України, конфіскація майна є додатковим покаранням, яке встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив злочин з корисливих мотивів і підстав для незастосування зазначеної вище додаткової міри покарання не встановлено.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 03.02.2015 року до набуття вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яті ) років 2 ( двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року, даним покаранням призначити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 5 ( п`яті ) років 2 ( два) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Визнати винуватим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за сукупністю вироків у виді 6 ( шесті) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання рахувати з 03.02.2015р., зарахувавши у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 03.02.2015 року до набуття вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-У111).

Запобіжний захід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити тримання під вартою до набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1