1-кс/381/278/17
381/1724/17
У Х В А Л А
м.Фастів Київська область 17 травня 2017 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого СВ ВП ГУ НП в Київській області.

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся з скаргою на дії слідчого СВ ВП ГУ НП в Київській області, посилаючись на те, що 04.05.2017 року він звернувся з заявою до слідчого про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000841 від 18.04.2014 року. Слідчим СВ ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Вважає, винесена постанова є незаконною і підлягає скасуванню так, як порушує його права. Також, просить визнати його потерпілим в вказаному кримінальному провадженні.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та пояснив, що він на час смерті ОСОБА_5 , був її чоловіком і є потерпілим так, як в результаті смерті дружини він втратив все, просив скасувати вказану постанову та визнати його потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено в тому числі і рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Під час розгляду скарги встановлено, що Слідчим відділенням Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000841 від 18.04.2014 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.115 КК України, (умисне вбивство).

Згідно до постанови слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській ОСОБА_3 , 04.05.2017 року було повторно подано заяву до слідчого про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000841 від 18.04.2014 року. Свою заяву мотивував тим, що на момент смерті ОСОБА_5 , він перебував з останньою у зареєстрованому шлюбі, а тому вважає, що внаслідок смерті дружини йому завдано моральну та майнову шкоду. Завдана шкод полягає в тому, що він втратив спокій, порушено нормальний ритм його життя, а також те, що він втратив право користування житлом, яке належало дружині і яке вона заповіла доньці.

10.05.2017 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , в обгрунтування відмови послався на те, що скаржником при подачі заяви про залучення його як потерпілого до кримінального провадження останній не обгрунтував завдання йому кримінальним правопорушенням шкоди та не надав жодних доказів на підтвердження цього.

Під час розгляду справи скаржник в своїх поясненнях послався на ч.6 ст.55 КПК України зазначивши що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи визнання потерпілим поширюється на близьких родичів чи членів сімї такої, яким він являється.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.6 ст.55 КПК України, якщо наслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який униможливлює подання нею відповідної заяви, положення ч.1-3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сімї такої.

Отже, законодавець передбачив, що на заявників про визнання потерпілим які є близькими родичами чи членів сімї особи, яка померла в наслідок кримінального правопорушення поширюється норми ч.1-3 ст.55 КПК України, тобто для визнання потерпілим у кримінальному провадженні необхідна наявність відповідних підстав - фактичних і юридичних. Фактичними підставами є заподіяння або замах на заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди, а юридичними - подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, коли у особи виникають права і обов`язки потерпілого, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (з отриманням особою відповідного документа, що підтверджує факт звернення із заявою та її реєстрації).

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).

Таким чином, надання особі статусу потерпілого у кримінальному провадженні є результатом прийняття відповідного процесуального рішення, яке слідчий, прокурор приймають у формі постанови, а слідчий суддя, суд - у формі ухвали, коли реально створюються відповідні умови і особі забезпечується можливість реалізації передбачених законом прав.

Під моральною шкодою слід розуміти страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

ОСОБА_3 , в своїй заяві так і під час судового розгляду лише зазначив, що він втратив все і сімю і житло. Разом з тим, не обгрунтувавши та не надав належних доказів про спричинення йому моральної шкоди, а саме факти, які призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків.

Нанесення матеріальної шкоди скаржник обгрунтував втрату житла та земельної ділянки яка належала померлій ОСОБА_5 і яка заповідала все своє майно ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Отже, це розпорядження спадкодавця кому буде належити його майно.

Також, ОСОБА_3 , просить скасувати постанову слідчого про відмову у залучені його як потерпілого та прийняти ухвалу про визнання його потерпілим.

Разом з тим, згідно з положенням ст.55 КПК України, законодавець передбачив подання заяви про визнання особи потерпілим до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду.

З огляду на викладене, вважаю, що висновки та процесуальні рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а скарга є необгрунтованою та приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.55,303,306,376 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії слідчого СВ ВП ГУ НП в Київській області відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1