Провадження № 1-кп/638/367/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
членів колегіального складу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8

розглянувши питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні правопорушень-злочинів, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 187 КК України, ч.1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні правопорушень-злочинів, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 187 КК України, ч.1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважав за доцільне подовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою оскільки вважає, що ті ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу в даний час не відпали.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений при вирішенні даного питання заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки відсутні підстави.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв*язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.07.2016року з встановленням терміну тримання під вартою до 09.09.2016року, після чого строк утримання під вартою останнього продовжувався судом.
Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)
Частина 1 статті 194 КПК України передбачає, що «суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 13.07.2016р. ризиками, які дали суду підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у розумінні положень ст.177 КПК України вказано про те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вислухавши учасників судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу відпали.
Розглядаючи питання про продовження строків тримання під вартою колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість пред*явленої підозри ОСОБА_7 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину.
Окрім того, ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які дають колегії суддів підстави для продовження строку тримання під вартою в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
У відповідності з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вище перелічених ризиків ,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального провадження, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, вік та стан здоров*я обвинуваченого, міцність соціальних зв*язків обвинуваченого в місці його постійного проживання , наявність постійного місця роботи - не працює офіційно та офіційного доходу не має, наявність судимостей -раніш не засуджувався, приходить до висновку про те, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , на теперішній час судом не вбачається.
На думку суду, обвинувач впорався із тягарем доведення всіх обставин, які вказують на необхідність продовження строку утримання під вартою та що не є само по собі достатньою підставою для звільнення або застосування іншого запобіжного заходу.
Таким чином, підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час судом не вбачається.
Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Подовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні правопорушень-злочинів, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 187 КК України, ч.1 ст. 263 КК України строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 21 квітня 2017 року.
Справу призначити жо розгляду у судовому засіданні на 29 березня на 12 - 00 годину.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Члени колегіального складу: ОСОБА_2
ОСОБА_3