АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/3291/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1425/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.357 КК України
УХВАЛА
Іменем України
03 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2017р. відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм Харківської області, українець, громадянин України, з повною загальною освітою, неодружений, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.05.2011р. вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-05.08.2011р. вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-09.04.2012р. вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за: - ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації о майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено 5 років без конфіскації майна.

Крім того, цим вироком засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стосовно яких вирок не оскаржується.

Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.
Згідно вироку, 16.10.2016р. близько 23год., ОСОБА_9 , знаходячись біля буд.34 по пр. Незалежності в м. Ізюмі Харківської області, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою та спільно зі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 17860грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 17.10.2016р. приблизно о 01год. 00хв., знаходячись в салоні викраденого ним вищевказаного автомобіля викрав офіційні документи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане 14.06.1991р. начальником Ізюмського МРЕО в Харківській області на ім`я ОСОБА_12 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 , видане 16.03.1990р. начальником Ізюмського МРЕО в Харківській області на ім`я ОСОБА_13 , які знаходились у володінні потерпілого ОСОБА_11 ..

Не припиняючи своєї злочинної діяльності, ОСОБА_9 повторно 17.10.2016р. приблизно о 23год. 00хв., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою та спільно зі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 21043», р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 36620грн.

Крім того, ОСОБА_8 повторно, 16.10.2016р. близько 23год., знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , з автомобіля ВАЗ 21013, р.н. НОМЕР_1 , таємно викрав інструмент на загальну суму 900 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, просить вирок в частині призначення покарання змінити та застосувати положення ст.69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, які підтримали кожний свою апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу свого захисника, а інші учасники судового розгляду підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію захисника слід залишити без задоволення, а апеляцію прокурора задовольнити виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.118-124), фактичні обставини справи встановлені судом у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх..

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб то суд першої інстанції вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 289 КК України як і таємне викрадення чужого майна вчинене повторно за ч.2 ст.185 КК України відповідно.

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, врахував: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, наслідків, конкретні обставини справи, кількість інкримінованих епізодів, характер та ступінь участі у скоєнні інкримінованих їм правопорушень; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття, обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

Таким чином, вищенаведені обставини, дали підставу суду першої інстанції прийти до висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах їх ізоляції.

Згідно ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Таким чином, законодавець наділив суд правом за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання і при дотриманні певних умов призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) за якою особу визнано винною.

Оскільки, як випливає з вироку у ОСОБА_8 лише одна обставина, обставин, що пом`якшує покарання то колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування до нього положення ст.69 КК України.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки призначене ОСОБА_8 покарання не можна вважати явно не справедливим, в розумінні ст..414 КПК України, а суд першої інстанції не припустився порушень матеріального чи процесуального законодавства, які б були підставою для зміни або скасування вироку то в задоволенні апеляції слід відмовити.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2017р. відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими у той же строк, з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді