Справа № 740/4891/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/5/2017
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ніжинського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 19 лютого 2017 року.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, є недостатнім, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, порушив питання про її скасування.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник послався на безпідставність ризиків, на які суд першої інстанції послався в своєму рішенні. Крім того, вказує, що в матеріалах клопотання відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, думку прокурора, котрий просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

21.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002031 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

21.12.2016 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку статті 208 КПК України та 21.12.2016 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

За змістом частини 2 статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше 24 годин з моменту її затримання.

Законодавством не визначено, що вручення письмового повідомлення про підозру після спливу двадцяти чотирьох годин з моменту затримання особи є незаконним.

У випадку, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає звільненню, про що вказано в частині 3 статті 278 КПК України.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа могла вчинити кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

За таких підстав, твердження захисника про необґрунтованість підозри є безпідставною, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Згідно вимог статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у частині 1 статті 178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог статей 178 та 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого місцевим судом рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст.. 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4