Справа № 500/1018/17
Провадження № 1-кп/500/224/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_6
законний представник обвинуваченого ОСОБА_7
захисники ОСОБА_8

представник служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради ОСОБА_9

потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0000004 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, цигана, освіта середня, не працює, не навчається, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Архангелівка Барвінківського району Харківської області, цигана, освіта середня-спеціальна, не працює, не навчається, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 31 грудня 2016 року, в період часу з 17.00 до 18.00 години, знаходячись біля будівлі «Будинку побуту», розташованого по вул. Комерційна, 58 в м. Ізмаїл Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, разом з малолітньою особою, до якої застосовано міри виховного характеру, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 та, застосувавши до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, яке виразилось у нанесенні удару по обличчю ОСОБА_5 відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: грошима у сумі 1300 гривень, мольним телефоном марки «Нокіа» вартістю 200 гривень з сім-картою оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходились громі в сумі 40 гривень; поліетиленовим пакетом, що не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились продукти харчування та особисті речі потерпілого, а саме: шоколадні цукерки вартістю 100 гривень, шоколадне печиво вагою 1 кг, вартістю 50 гривень, 1 кг апельсинів, вартістю 25 гривень, 1 кг мандаринів, вартістю 25 гривень, пара шкарпеток, вартістю 15 гривень, труси вартістю 45 гривень; зимовими черевиками марки «Воnа», вартістю 420 гривень, які зняли з потерпілого ОСОБА_10 , спричинивши тим самим останньому майнову шкоду на загальну суму 2245 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд. Своїми діями вони вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Крім того, 11 січня 2017 року, близько 19.00 години, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вступивши у злочинну змову з малолітньою особою, до якої застосовано міри виховного характеру, перебуваючи на перехресті вулиць Дунайська та Кафедральна в м. Ізмаїлі Одеської області, які з метою реалізації свого злочинного умислу, застосували до ОСОБА_11 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого у момент заподіяння, яке виразилось у поштовху та нанесенні ударів кулаками по голові та обличчю потерпілого, від яких останній впав на сніг, відкрито заволоділи майном ОСОБА_11 , а саме: ноутбуком марки «АSUS» x52n вартістю 1400 гривень; сумкою для ноутбука з тканини бежевого кольору без ременя вартістю 140 гривень; грошима у сумі 1000 гривень; мобільним телефоном марки «Самсунг дуос», вартістю 210 гривень, з сім-картою оператора «Лайф», яка не представляє матеріальної цінності, на рахунку якої грошей не було, спричинивши тим самим останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2750 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд. Своїми діями вони вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вищезазначене підтвердив, винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що о 16.00 годині від із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли до центру. По дорозі, біля «Будинку побуту», де й стався конфлікт, вони зустріли ОСОБА_14 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. У ході розмови ОСОБА_14 образив ОСОБА_13 , кажучи, що хоче дати їй грошей, після чого він не розбираючись підійшов до нього, вдарив та повалив з ніг. Коли ОСОБА_14 упав, він забрав у нього гроші, пакет з їжею та взуття, хотів таким чином його також образити. Після чого пішов додому. Данієль намагався його зупинити, ударів він не наносив. Половину викрадених грошей віддав ОСОБА_12 , а інші залишив собі. В ході досудового розслідування він повернув потерпілому взуття. З показаннями потерпілого ОСОБА_10 згоден не в повному обсязі, пояснив, що наносив удари лише він, а ОСОБА_15 дав лише пакет. Умислу забирати у потерпілого взуття та пакет не було. По другому епізоду пояснив, що він із ОСОБА_16 , десь о 18.00-19.00 годині їхав до центру, де він мав зустрітися з ОСОБА_12 . В центрі зустрів ОСОБА_12 з ОСОБА_13 , та хтось сказав про те, що у ОСОБА_17 є ноутбук. Після цього, ОСОБА_13 з ОСОБА_12 , разом з потерпілим йшли спереду, а він із ОСОБА_16 їх наздогнали та він наніс 3 удари ОСОБА_17 в область обличчя, звалив його з ніг, забрали у нього паспорт та гроші у сумі 1000 гривень, після чого пішли додому. Данієль ніякої шкоди ОСОБА_17 не спричинив. Шкоду відшкодував в повному обсязі, майно повернув. Про скоєне шкодує, кається.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що він із братом ОСОБА_18 їхали до центру в маршрутці № 3, де вийшли та пішки пішли до АТБ, щоб сісти в маршрутку № 15, та поїхати додому. Дорогою, до них підійшли ОСОБА_12 з ОСОБА_13 , та з ними був потерпілий. Потім ОСОБА_12 з ОСОБА_13 пішли вперед, а він із братом пішли за ними. Брат запитав у потерпілого котра година, він відповів, що годинника не має та не знає, після чого ОСОБА_19 вдарив потерпілого по обличчю, останній впав, та він також вдарив його по обличчю та живіт, та забрав у нього з правої кишені документи та гроші у сумі 1000 гривень. Данієль з ОСОБА_13 стояли на стороні, метрів за 10 від них, та у ОСОБА_12 в руках вже був ноутбук, який потерпілий дав йому потримати. Данієль не пояснював, як у нього опинився ноутбук, та потерпілий не просив повернути ноутбук. Гроші поділили на трьох, а документи викинули, та поїхали додому. Потерпілий встав, пішов за ними декілька метрів, та зупинився, нічого при цьому не кажучи. Шкоду відшкодували, у скоєному кається.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 пояснила, що це сталося вперше. Про це дізналася, коли його випустили працівники поліції за три доби. Син пояснив, що йшов до матері за документами, та зустрівся з ОСОБА_19 та ОСОБА_13 , яка поскаржилась, що якийсь чоловік її образив. Син спочатку не погоджувався, але потім не подумавши, пішов на це діло. Син завжди навчався, працював, у нього була гарна поведінка. На обліку ніде не перебував. У скоєному кається, працює вантажником, у вільний час знаходиться вдома. Вона шкодує, що він так вчинив, це було вперше.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у скоєнні інкримінованих їм злочинів, крім визнання своєї провини, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що це було 31 грудня. Він був трохи на підпитку, йшов за покупками у бік дому. Звідки взялись обвинувачені він не знає, пристали до нього, жінка хотіла випити. Він не пам`ятає, чи наливав їм випити, чи ні. Коли виходив з приміщення, побачив одного з обвинувачених, він йшов за ним, та вдарив його ззаду, а інший підходив з-за кута. Він мабуть знепритомнів. Спочатку нападник був один, потім один давив на голову, інший ліз до карману. Це було, коли він вже був в лежачому стан на лівому боці. Удари наносили не лише руками, а й ногами. Коли прийшов до тями, один тримав його, а він тримався за карман, голова в крові, та ані телефону, ані пакету, ані черевиків не було. Попросив хлопця викликати поліцію. Більшість ударів наносилось по обличчю та голові, синці були на голові на протязі місяця. Одна особа не втримала б його, їх було декілька. В суді він побачив обвинувачених, та упізнав їх. Хто тримав за голову, та хто ліз в карман, він не бачив, оскільки голова була закрита. На впізнанні він був, упізнав їх, але другого не упізнав, змита картина була. Черевики повернули, шкоду не відшкодували в повному обсязі.
- показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що обвинувачених не знав. Був на автостанції, та почав розмовляти з дівчиною, яка просила у нього сигарети. Потім підійшов хлопець, а він зайшов до «АТБ» купити сигарет, коли вийшов, чекав на автобус та розмовляли із хлопцем та дівчиною. Потім підійшли ще двоє хлопців та спитала, котра година. Він відповів, що не знає, бо у нього виключився телефон. Його вдарили один чи два рази, від чого він впав. У нього в кармані був паспорт та телефон, та при собі був ноутбук в сумці, все це у нього викрали. Хлопець, що проходив викликав поліцію, та він із працівниками поліції під`їхали до обвинувачених, та він їх упізнав. У обвинувачених вилучили викрадене, матеріальних претензій до них не має.
- протоколами затримання особи від 12.01.2017р. про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані після скоєння злочину проти ОСОБА_11 ;
- протоколами проведення слідчого експерименту від 13.01.2017р., де потерпілий ОСОБА_11 (а.с. 112-126), обвинувачений ОСОБА_5 (а.с. 127-135), обвинувачений ОСОБА_6 (а.с. 136-143) показали, при яких обставинах були скоєні злочини;
- висновками експерта № 18 від 14.01.2017р. про те, що громадянину ОСОБА_20 були спричинені пошкодження обличчя у вигляді забою м`яких тканин скроневої області, кровопотіку вік лівого ока, садна в області чола та нижнього віка лівого ока та кровопотік лівої вушної раковини. Вказані пошкодження відносяться до категорії легких.

Таким чином, аналіз усіх досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для висновку про винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинів та для ухвалення обвинувального вироку, а тому суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер вчинених ним дій, визнання своєї вини, каяття, сприяння в розкритті злочину, а тому суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер вчинених ним дій, визнання своєї вини, каяття, сприяння в розкритті злочину, а тому суд вважає можливим застосувати ст.75, 104 КК України.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, неповнолітній вік.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Також, згідно висновку досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, а тому перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк вважається можливим у зв`язку з усвідомленням серйозності правопорушення, прагненням працевлаштуватися, підтримкою батьків. Орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1