Провадження 1-кс/127/6907/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000129 внесеного до ЄРДР 12.04.2017, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Жмеринка, Вінницької області, громадянин України, не працює, раніше не судимий, одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.08.2017, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000129 від 12.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_8 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_8 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 101 800 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 2 745 546 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_8 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 2 745 546 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Вінниця, прагнучи швидкого особистого збагачення, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_9 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_9 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 148 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 3 991 560 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_9 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 3 991 560 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Вінниця, прагнучи швидкого особистого збагачення, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_10 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 75 950 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 2 048 371 гривень 50 копійок), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_10 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 2 048 371 гривень 50 копійок, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_11 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_11 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 133 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 3 587 010 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_11 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 3 587 010 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно та в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_12 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_12 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 40 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 1 078 800 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_12 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 на загальну суму 1 078 800 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно та в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, перебуваючи у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_13 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_13 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 170 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 4 584 900 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_13 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 на загальну суму 4 584 900 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно та в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 07.04.2017, перебуваючи на території АЗС «ОККО» по вул. Київській у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_14 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_14 , заволодів грошовими коштами останнього на суму 6 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 161 820 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_14 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 на суму 161 820 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, ОСОБА_4 07.04.2017, перебуваючи на території АЗС «ОККО» по вул. Київській у м. Жмеринка Вінницької області, прагнучи швидкого особистого збагачення, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_15 , використовуючи довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_15 , заволодів грошовими коштами останнього на суму 20 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 539 400 гривень), під приводом придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, а за отримані з цієї діяльності прибутки він поверне ОСОБА_15 залучені в нього грошові кошти та сплатить відсотки за користування ними. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи наміру на придбання та подальшого перепродажу транспортних засобів, розпорядився ними на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 на суму 539 400 гривень, чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно та в особливо великих розмірах.

У вчиненні даних кримінальних правопорушеннях обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жмеринка, Вінницької області, громадянин України, не працюючий, не судимий, одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У кримінальному провадженні зібрано докази, які дають підстави його підозрювати у вчиненні вказаних злочинів, зокрема: показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_17 , протоколи одночасних допитів ОСОБА_4 та потерпілих, інші докази.

04.08.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України, тобто, у вчинені особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Враховуючи викладене, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, зміну показань на досудовому розслідуванні, спробу втечі від потерпілих після викриття його злочинної діяльності, та те, що він перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні з метою затягування слідства та уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиками, визначеними у п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу. Також прокурор в судовому засіданні просив суд встановити розмір застави в межах завданих збитків, а саме 18 737 000 гривень.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснили, що ризики не доведені, тому просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, утримує малолітніх дітей, не одружений, не працює, раніше не судимий.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного особливого тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, кількість кримінальних правопорушень та розмір завданих збитків, а також тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 4 ст. 190 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням матеріального стану, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення в клопотанні доведено виключний випадок того, що розмір застави за особливо тяжке кримінальне правопорушення не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який перевищує встановлений КПК України розмір для особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Строк тримання під вартою слідчий суддя вважає за необхідне визначити в межах строку досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати ОСОБА_4 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали суду.

Строк тримання під вартою діє протягом 59 (п`ятдесят дев`ять) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 04 жовтня 2017 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 04 жовтня 2017 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 18 737 000 (вісімнадцять мільйонів сімсот тридцять сім тисяч) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Організацію виконання ухвали суду в частині затримання ОСОБА_4 покласти на старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя