Справа №639/1314/17
Провадження №1-кп/639/258/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0002878 від 06.12.2016 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжик Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 24.12.1998 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.101 КК України (1960 року) до 8 років позбавлення волі, 14.01.2004 року звільнений з Жовтневської виправної колонії №17 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 17 днів; 21.10.2011 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі; 07.11.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, 70, 72 КК України до 2 років обмеження волі; 11.05.2012 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 30.04.2015 року звільнений з Темнівської виправної колонії №100 за відбуттям строку покарання; 15.11.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 08.01.1991 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.143 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.08.1992 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.143 КК України (1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням 20 % від заробітку; 22.03.1993 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.03.1995 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 04.10.1999 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.229-6 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі; 28.04.2005 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 06.02.2007 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.296, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 29.11.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.187, 69 КК України до 6 років позбавлення волі, 10.03.2015 року звільнений з Темнівської виправної колонії №100 умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 20 днів,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не стали, належних висновків не зробили та повторно вчинили кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.
Так, 13.11.2016 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, з метою таємного викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , цілеспрямовано прибули до будинків № 3-3/2, розташованих по просп. Дзюби м. Харкова, де знаходяться колодязі телефонної каналізації.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , згідно розподілених між собою злочинних ролей, спочатку шляхом вільного доступу проник до колодязя телефонної каналізації, розташованого поблизу будинку №3/2 по просп. Дзюби, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може йому завадити довести протиправний умисел до кінця, використовуючи в якості знаряддя злочину заздалегідь приготовлений ніж, зробив ним обрізи телефонного кабелю ТППепЗ 200x2x0,5 довжиною 63 м., який належить ПАТ «Укртелеком». Потім ОСОБА_4 витягнув обрізаний кабель на поверхню з колодязя телефонної каналізації, а ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, згідно розподілених злочинних ролей, погрузив вказаний кабель до заздалегідь приготовленого автомобіля «Daewoo Lanos», який перебував у користуванні останнього. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали усі дії, які були спрямовані на заволодіння чужим майном.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 7305 грн. 16 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 2269 від 27.02.2017 року.
Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку, 14.11.2016 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, з умислом, спрямованим на таємне викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , цілеспрямовано прибули до будинків АДРЕСА_3 , де знаходяться колодязі телефонної каналізації.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , згідно розподілених між собою злочинних ролей, спочатку шляхом вільного доступу проник до колодязя телефонної каналізації, розташованого поблизу будинку №3 по просп. Дзюби, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може йому завадити довести протиправний умисел до кінця, використовуючи в якості знаряддя злочину заздалегідь приготовлений ніж, зробив ним обрізи телефонного кабелю ТППепЗ 300x2x0,5 довжиною 91 м, який належить ПАТ «Укртелеком». Потім ОСОБА_4 витягнув обрізаний кабель на поверхню з колодязя телефонної каналізації, а ОСОБА_5 , згідно розподілених злочинних ролей, погрузив вказаний кабель до заздалегідь приготовленого автомобіля «Daewoo Lanos», який перебував у користуванні останнього. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали усі дії, які були спрямовані на заволодіння чужим майном.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 14 456 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6316 від 15.12.2016 року.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки, 15.11.2016 року приблизно о 03 годині 50 хвилин, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, з умислом, спрямованим на таємне викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , цілеспрямовано прибули до будинку АДРЕСА_4 , де розташований колодязь телефонної каналізації.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , згідно розподілених між собою злочинних ролей, спочатку шляхом вільного доступу проник до колодязя телефонної каналізації, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може йому завадити довести протиправний умисел до кінця, використовуючи в якості знаряддя злочину заздалегідь приготовлений ніж, зробив ним обрізи телефонного кабелю ТПП 100x2x0,5 довжиною 57 м, який належить ПАТ «Укртелеком». Потім ОСОБА_4 витягнув обрізаний кабель на поверхню з колодязя телефонної каналізації, а ОСОБА_5 , згідно розподілених злочинних ролей, погрузив вказаний кабель до заздалегідь приготовленого автомобіля «Daewoo Lanos», який перебував у користуванні останнього. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали усі дії, які були спрямовані на заволодіння чужим майном.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 2839 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6317 від 14.12.2016 року.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року за ч.1 ст.164 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, діючи умисно, ухилився від відбування зазначеного покарання за наступних обставин.
Так, після отримання вироку суду Новобаварським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, 22.12.2016 року засуджений ОСОБА_4 був поставлений на облік (особова справа №34/16) та викликаний до вказаної установи з метою роз`яснення йому умов відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт та направлення безпосередньо для їх відпрацювання до Холодногірської виправної колонії № 18 за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, 4.
ОСОБА_4 16.01.2017 року прибув до Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за адресою: м. Харків, вул. Болбочана, 6, для ознайомлення з відбуванням покарання, де особисто ознайомився з покаранням.
Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання, після ознайомлення з покаранням в подальшому не з`являвся за місцем відбування покарань, не маючи медичних протипоказань щодо виконання громадських робіт та не повідомляв про причини неявки Новобаварський районний сектор Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи зі злочинним умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не відпрацював жодної години громадських робіт, починаючи з 17 січня по 10 лютого 2017 року, чим порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 37 КВК України, тобто він не додержувався встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, що спричинило порушення порядку та умов відбування покарання призначеного згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих злочинів за ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочинів.

Під час допиту у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що з ОСОБА_5 він познайомився під час відбування покарання в Темнівській виправній колонії №100. В листопаді 2016 року він разом із ОСОБА_5 вчинив три крадіжки кабелів зі колодязів телефонної каналізації, які розташовані в районі просп. Дзюби та вул. Тімірязєва у м. Харкові. Так, спочатку він телефонував ОСОБА_5 та вони домовлялись, що він приїде на автомобілі «Daewoo Lanos» для того, щоб його забрати. Потім він за допомогою ножа образів кабелі телефонного зв`язку та витягував їх, далі складав в заздалегідь заготовлену сумку. Під час другої крадіжки ОСОБА_5 йому допомагав витягати кабелі із колодязя. Коли ОСОБА_5 приїжджав до місця вчинення крадіжки, то вони разом грузили викрадені кабелі в автомобіль. Далі на автомобілі ОСОБА_5 відвозив його в район Новоселівки, він залишався поблизу лісосмуги для того, щоб обпалювати викрадені кабелі, а ОСОБА_6 на автомобілі їхав працювати в службу таксі. Отриману внаслідок обпалювання кабелів мідь він здавав на пункти приймання металобрухту. За три крадіжки всього ним отримано приблизно 1500 2000 грн. Після кожної із крадіжок він зустрічався із ОСОБА_5 та вони порівну ділили грошові кошти між собою, які витрачали на власні нужди.
Також обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 15.11.2016 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова він був засуджений за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт. Його запрошували до кримінально-виконавчої інспекції з метою роз`яснення умов та порядку відбування покарання у вигляді громадських робіт. При цьому, йому було роз`яснено про те, що за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт передбачено кримінальну відповідальність. Медичних протипоказань до виконання громадських робіт він не мав, до виконання цих робіт не приступив, оскільки не мав не це часу.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та надав показання, що він працював в службі таксі на орендованому автомобілі «Daewoo Lanos», декілька разів підвозив ОСОБА_4 разом із його сім`єю. В один із днів ОСОБА_4 зателефонував йому та сказав, щоб він під`їхав на вул. Дзюби. Він на автомобілі під`їхав цей район та зустрів ОСОБА_4 , який погрузив в автомобіль сумки із кабелями та він відвіз його в інше місце, де ОСОБА_4 обпалив кабелі. Потім ОСОБА_4 здавав кабелі на пункт приймання металобрухту, отримані за це грошові кошти вони розподілили між собою порівну. Інші крадіжки ними було вчинено за аналогічних обставин. Всього було вчинено три епізоди крадіжок. Під час другої крадіжки він допомагав ОСОБА_4 витягувати кабелі із колодязя та грузити їх до автомобіля. З показань ОСОБА_5 , він розумів, що ними вчиняються крадіжки, у вчиненому щиро розкаюється.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час допиту у судовому засіданні підтвердили, що вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнають у повному обсязі та добровільно, без примусу зі сторони співробітників правоохоронних органів, на досудовому розслідуванні за їх участю проводились слідчі експерименти, під час яких вони детально розповідали про обставини вчинення крадіжок.
Представник ПАТ «Укртелеком» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у відповідності до вимог ст.135 КПК України, на адресу суду представник надала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, пред`явлений цивільний позов підтримує у повному обсязі. На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_7 .

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудними змісту обставин кримінальних правопорушень (злочинів), добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вини у скоєних злочинах та щире каяття, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особи обвинувачених. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочини за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також злочин за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Також, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочини за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , 2006 року народження, за місцем постійного проживання характеризується в цілому позитивно, раніше неодноразово судимий (к/п а.с.87-103, 133).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з липня 2016 року перебуває на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» із діагнозом полінаркоманія, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має статус учасника бойових дій в Афганістані, офіційно не працевлаштований, неодружений, проживає разом із матір`ю ОСОБА_9 , 1928 р.н., за місцем постійного проживання характеризується в цілому позитивно, раніше неодноразово судимий (к/п а.с.116-132).

Обставиною, яка відповідно ч.1 до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, за вчинення злочину за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі.

Згідно абз.2 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Оскільки злочини за ч.2 ст.185 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено до поставлення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року, тому суд призначає йому покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин за ч.2 ст.389 КК України, на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно судом йому призначається покарання за сукупністю вироків.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, суд не знаходить достатніх підстав для застосування у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 положень ст.75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням), враховуючи кількість епізодів вчинених ними злочинів та той факт, що обвинувачені раніше неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Внаслідок вчинення злочину ПАТ «Укртелеком» зазнало матеріальної шкоди на суму 60752,94 грн., яка визначається як вартість викраденого кабелю та вартості відновлювальних робіт, а також як упущена вигода внаслідок перерахунку вартості послуг шляхом зменшення абонентської плати.

Вказані позовні вимог є документально підтвердженими, визнаються обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у повному обсязі.

Таким чином, із обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укртелеком» необхідно стягнути солідарно матеріальну шкоду в розмірі 60752,94 грн.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених по справі у дольовому порядку.

Речових доказів по кримінальному провадженню не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити у відношенні ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки: заборонити обвинуваченому у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло без дозволу прокурора чи суду; прибувати до суду за першою вимогою.

До набрання вироком законної сили продовжити у відношенні ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти на нього обов`язки: заборонити обвинуваченому у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло без дозволу прокурора чи суду; прибувати до суду за першою вимогою.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 затримати та через Державну установу «Харківська установа виконання покарань №27» направити до місць відбування покарання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Укргазбанк», МФО 320478, ) матеріальну шкоду в розмірі 60752,94 грн. (шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 94 коп.).
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дольовому порядку процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню експертизи на суму 923,76 грн., по 461,88 грн. (чотириста шістдесят одна гривня 88 копійок) з кожного з них, перерахувавши їх на користь держави (р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, установа банку УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300, вид платежу «за експертні послуги») (к/п а.с.70, 75, 80).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1