Справа № 149/278/17
Провадження №1-кп/149/62/17
Номер рядка звіту 39
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
21.02.2017 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта повна загальна середня, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У 2016 році ОСОБА_3 діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів) будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та судимою за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, в силу чого, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, придбав подрібнені частини рослин конопель та з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту розмістив і зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

У подальшому, 18.11.2016р. працівниками Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області під час проведення обшуку в приміщенні приватного будинку, за місцем проживання ОСОБА_3 у шафі однієї із кімнат будинку в поліетиленовому пакеті було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 1894 від 24.11.2016р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 9.64 г.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

31.01.2017 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 309 ч.1 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, також суд приймає до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Судом враховано, що ОСОБА_3 раніше судимий.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання, а саме у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
При вирішенні питання щодо процесуальних витрат у сумі 1760 гривень 80 копійок, пов`язаних із залученням експерта, суд керується положеннями 124 КПК України, і має підстави стягнути їх із обвинуваченого на користь держави.
При вирішенні питання щодо речових доказів, суд керується положеннями п.п. 3,5 ч.9 ст.100 КПК України, а саме наркотичний засіб канабіс, масою 1,88 г та 9.64г та насіння рослини коноплі масою 17,9 г - знищити.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31 січня 2017 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1760 гривень 80 копійок.

Речові докази, а саме наркотичний засіб канабіс, масою 1,88 г та 9.64г та насіння рослини коноплі масою 17,9 г, що перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1