Справа № 433/1920/16-к
Провадження № 11-кп/782/374/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18 » січня 2017 року Апеляційний суд Луганської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Троїцького районного суду Луганської області від 03 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макартетено, Новопсковського району, Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, раніше судимого: 17.09.2015 року Троїцьким районним судом Луганської області за ч.З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,-
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання згідно вироку Троїцького районного суду Луганської області від 17.09.2015 року, у вигляді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 змінено на тримання під вартою, взято під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювано з 03 листопада 2016 року.
Процесуальні витрати стягнуто згідно ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що 18.08.2016 року, близько о 08 годині 00 хвилин, він, перебуваючи на території подвір`я, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає його знайомий гр. ОСОБА_7 , почав кликати останнього, який на той час був відсутній за місцем свого мешкання. Впевнившись в тому, що його знайомий ОСОБА_7 відсутній за місцем свого мешкання, та знаючи місце схову ключа від вхідних дверей в житловий будинок, у ОСОБА_6 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_6 прослідував до приміщення житлового будинку, де в місці схову ключа, зняв з навісного гачка ключ від вхідних дверей в будинок, відкрив вхідні двері та проник в будинок.
Знаходячичь в спальній кімнаті будинку, ОСОБА_6 на столі побачив гаманець (портмоне) темного кольору, з якого скоїв крадіжку грошей в сумі 450грн., завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
На вирок суду обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій він ставить питання, як вбачається із її смислу, про зміну вироку та пом`якшення призначеного судом покарання.

Обвинувачений посилається на те, що має батьків, які страждають на різні захворювання, батько є інвалідом 2 групи; вказує на те, що щиро кається в скоєному злочині, просить скоротити йому строк призначеного покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, який підлягає залишенню без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.2ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 в скоєнні кримінальниого правопорушення при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Суд обгрунтовано визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст.185КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, згідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який має не зняту і не погашену судимість, так як, згідно вироку Троїцького районного суду Луганської області від 17.09.2015 року, його було засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільненено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, всі обставини, які пом`якшують покарання, та навів їх у вироку.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину повторно.
Згідно ч.4ст.67КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Тому вказана судом в мотивувальній частині вироку обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого « вчинення злочину повторно» підлягає виключенню з вироку суду, оскільки, як вбачається з формулювання обвинувачення, викладеного судом в мотивувальній частині вироку, вона врахована судом як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію за ч.3ст.185 КК України.
Призначене судом покарання ОСОБА_6 відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням викладеного вирок суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Вирок Троїцького районного суду Луганської області від 03 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду стосовно визнання в якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, « вчинення злочину повторно».
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
На підставі ч.5ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 перебування його в слідчому ізоляторі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 03.11.2016року по 18.01.2017 р. / день набрання вироком законної сили /.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

-------------------------- ---------------------------- -----------------------