Справа № 495/3554/17
№ провадження 1-кс/495/1205/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :
15.05.2017 року старший слідчий Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про арешт майна.

Так, слідчий просить суд:

- накласти арешт на автомобіль «LEXUS GX 470», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «TOYOTA CARINA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження і використання вказаних автомобілів власниками та іншими особами;

- надати старшому слідчому СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 дозвіл на проведення огляду вищевказаних автомобілів і направлення їх за місцем проведення експертного дослідження.
В клопотанні зазначено, що 14.05.2017 року на перехресті вул. Переможнинська та вул. Степова м. Білгород-Дністровський мала місце ДТП, в ході якої сталося зіткнення автомобілю "LEXUS", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 із автомобілем "TOYOTA" реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

14.05.2017 року в ході огляду місця ДТП вилучений автомобіль марки "LEXUS GX 470", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль "TOYOTA CARINA", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

14.05.2017 року відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001211, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

14.05.2017 року вказані автомобілі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001211.

Слідчий зазначає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причини зіткнення вказаних автомобілів потрібне детальне комплексне дослідження вказаних транспортних засобів за участю спеціалістів в галузі судової автотехніки і транспортної трасології. У зв`язку з цим, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених автомобілів, які мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.05.2017 року Білгород-Дністровським ВП було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001211 за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1)правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та цивільний позов;

4)наслідки арешту майна для інших осіб;

5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тимчасово вилученим може бути майно, на підставі ч.2 ст.167 КПК України, у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися ( або використовувалися) для схиляння особи до кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та /або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, відповідно до вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту. Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення такого майна.

Вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що арешт автомобіля марки «LEXUS GX 470», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «TOYOTA CARINA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власників зазначених транспортних засобів, що є неприпустимим, тому клопотання підлягає задоволенню тільки в частині заборони відчуження зазначеного майна, з метою збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні № 0001211.
Враховуючи вище викладені обставини та розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна суд вважає, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт - заборону відчуження на:
- автомобіль марки «LEXUS GX 470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 ;

- автомобіль марки «TOYOTA CARINA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1