АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1516/17 Справа № 191/1477/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області, громадянин України, раніше судимий,

якому відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погодившись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року, оскільки остаточне покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року призначено з урахуванням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вищевказаних вироків.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року та за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року.
В обґрунтування ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року зазначено, що ОСОБА_7 було відмовлено у зарахуванні в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року, оскільки ОСОБА_7 міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту у цьому кримінальному провадженні не обиралася, а затримано його було згідно протоколу затримання після набрання вироком законної сили 15 липня 2016 року, тобто у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 не був попередньо ув`язнений.
Також суд першої інстанції не зарахував строк попереднього ув`язнення за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року, оскільки в строк відбуття покарання зараховується строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні вимог за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з клопотання, засуджений ОСОБА_7 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у зарахуванні в строк покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року.
Так, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за кожний злочин окремо, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 3 роки 11 місяців, строк покарання визначено рахувати з моменту взяття ОСОБА_7 під варту після набрання вироком законної сили.
Згідно із розпорядженням про виконання вироку, вищевказаний вирок набрав законної сили 07 вересня 2015 року, на його виконання ОСОБА_7 був затриманий 15 липня 2016 року.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання, оскільки останній до набрання вказаного вироку законної сили під вартою не перебував.
Колегія суддів не вбачає підстав для зарахування засудженому у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строку перебування в СІЗО м.Дніпропетровська за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року, оскільки вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року іншого строку попереднього ув`язнення не визначено.
При призначенні покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України було частково, а не повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року, у зв`язку з чим до остаточного строку покарання за сукупністю вироків не зараховується час перебування під вартою в порядку запобіжного заходу, що відповідає правовій позиції, викладеній у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а тому підстави для зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року відсутні.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, а тому ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4