Номер провадження 11-сс/775/22/2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сухумі Республіки Абхазії, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 5 малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, заступника командира бойової машини навідника оператора 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

30 грудня 2016 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 , про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , на посаді заступника командира бойової машини навідника оператора 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат», 11 грудня 2016 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, перебуваючи на території взводного опорного пункту (далі ВОП) «Грозний» військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який розташований на лісопосадці поблизу АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раніше сформованих особистих неприязних відносин з військовослужбовцем вказаної військової частини солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них виникла сварка з приводу словесних образ на його рідних з боку ОСОБА_9 . В ході сварки ОСОБА_7 , маючи намір на позбавлення життя солдата ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, 1983 року випуску, № НОМЕР_2 , який знаходився у бліндажу вказаного ВОП, і, зробивши декілька кроків з бліндажу в напрямку солдата ОСОБА_9 , який в цей час вже стояв неподалік БМП на узбіччі ґрунтової дороги на території ВОП «Грозний» на відстані приблизно 9-х метрів та лаявся на нього, ОСОБА_7 , зупинившись на відстані приблизно 7 метрів до останнього, зняв ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, 1983 року випуску, № НОМЕР_2 , із запобіжника та достав патрон до патронника, і, поставивши запобіжник у режим автоматичної стрільби, здійснив два прицільних пострілів по бортовій поверхні корпуса БМП, де знаходився потерпілий ОСОБА_9 , з метою залякати останнього. Однак ОСОБА_9 , не зупиняючись лаятися на ОСОБА_7 , висловивши словесні образи на рідних ОСОБА_7 , направився в його напрямку, без зброї, в цей час ОСОБА_7 , знаходячись вже на відстані приблизно 5 метрів до останнього, тримаючи в руці ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, 1983 року випуску, № НОМЕР_2 , запобіжник якого знаходився у режимі автоматичної стрільби, здійснив 7-10 прицільних пострілів в область грудної клітини солдата ОСОБА_9 , спричинивши останньому вогнепальні кульові поранення в області грудної клітини та тулуба. Пошкодження утворились від дії компактних поодиноких снарядів (куль), які володіли високою кінетичною та пробивною силою, незадовго до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням. Від отриманих вогнепальних кульових поранень, які несумісні з життям, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці події. Смерть ОСОБА_9 наступила 11 грудня 2016 року в результаті гострої крововтрати, обумовленої вогнепальними кульовими пораненнями тулуба та грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів.

Відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесені 11 грудня 2016 року о 22 годині 01 хвилині.

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою з утриманням в Бахмутській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№ 6) до 12 лютого 2017 року.

На вищевказану ухвалу захисником ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити свою ухвалу, якою у задоволенні клопотанні слідчого відмовити та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистої поруки. В апеляційній скарзі захисник вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам законодавства. Посилається на те, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду. Зазначає, що висновки суду про обґрунтованість підозри не підтверджуються доказами, що були досліджені в у судовому засіданні. Протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 свідчать, що потерпілий ОСОБА_9 висловлював на адресу Чітанави та його рідних тяжкі образи, а тому вбивство було вчинено під впливом тяжкої образи та неправомірних дій з боку потерпілого. Крім того, вважає недоведеним існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого. В порушення норм кримінального процесуального законодавства не застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж той що зазначено в клопотанні, оскільки стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника, який, підтримав вимоги апеляційної скарги, просив обрати щодо його підзахисного запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою особиста порука, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку учасників провадження в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що судове рішення є законним, а вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.177 ч.2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені ст.177 ч.1 КПК України.

Відповідно до змісту ч.ч.3, 5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що подальше тримання під вартою підозрюваного виправдовують такі обставини: заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України0 та в оскаржуваній ухвалі послався на конкретні докази зібрані у кримінальному провадженні, в тому числі: протокол огляду місця події від 11 грудня 2016 року, протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколи огляду місця події та трупа від 12 грудня 2016 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначені докази достатньою мірою вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта, що слідчий суддя не врахував відсутність даних, що підтверджували б наявність ризиків заявлених органом досудового розслідування.

Так, слідчий суддя обґрунтовано врахував, що ОСОБА_7 є громадянином Грузії, проживав в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 , місце дислокації якої мінливе, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що створює ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Усі свідки-очевидці злочину проходять військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 разом з підозрюваним, потерпілим від кримінального правопорушення став також співслужбовець ОСОБА_7 , що створює ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано врахував, що ризики передбачені ст.177 КПК не зменшились.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 має позитивні характеристики як в побуті так і на службі, приймає безпосередню участь в АТО. Проте, наведені дані про особу підозрюваного не мають вирішального значення при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою і оцінюються у сукупності з іншими обставинами передбаченими ст.178 КПК України, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для визнання висновків слідчого судді такими, що суперечать фактичним обставинам та не відповідають особі підозрюваного.

Слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційного суду 12.01.2017 року захисник просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистої поруки, однак апеляційний суд прийшов до висновку щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це створить ризик незаконного впливу на свідків, можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду та чинити інші перешкоди у кримінальному провадженні. Тримання підозрюваного під вартою, із врахуванням ризиків, тяжкості вчиненого злочину та можливого покарання, є в даному випадку саме тим запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку особи та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 будь - якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді - не вбачається. Отже вказана ухвала є законною, обґрунтованою і такою що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 180, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 року, у кримінальному провадженні №0003661 про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 12 лютого 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: