Справа № 362/4131/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/259/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 20.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 березня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представників потерпілих: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_10
обвинуваченого: ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року; -

в с т а н о в и л а:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислюється з 06.12.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк утримання під вартою з 05.06.2016 року до 06.12.2016 року.

Стягнуто із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 1000000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 1000000 грн. заподіяної моральної шкоди та 59344,81 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто із ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_7 17400 грн. моральної шкоди, 10732,50 грн. матеріальної шкоди, в всього 28132,50 грн.

Стягнуто із ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_8 17400 грн. моральної шкоди, 1740 грн. матеріальної шкоди, а всього 19140 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

04.06.2016 року близько 20.20 год. водій ОСОБА_11 , рухаючись проїзною частиною вул. Володимирської у м. Василькові Київської області, поблизу домоволодіння № 51 в напрямку центра міста, керував автомобілем ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, чим порушив вимоги п.п. 2.9-а, 2.3-б, 12.1, 12.4 ПДР України та рухався зі швидкістю понад 100 км/год., у зв`язку з чим втратив контроль над керуванням автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив виїзд на праве відносно напрямку його руху, узбіччя, де здійснив наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, ОСОБА_13 померла по дорозі до лікарні в автомобілі екстреної медичної допомоги.
Грубе порушення водієм ОСОБА_11 вимог пунктів 2.3-б, 2.9- а, 12.1, 12.4 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді загибелі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_10 зазначає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок суворості, а також у зв`язку з неправильним вирішенням цивільних позовів потерпілих.
Так, на думку апелянта при призначенні ОСОБА_11 покарання судом не було врахованого того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення характеризується необережною формою вини у вигляді злочинної недбалості. Судом не взято до уваги дані про особу ОСОБА_11 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений та має сина 2015 року народження. Також судом не враховані пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, готовність матеріально допомогти родинам загиблих, а також часткове відшкодування потерпілим заподіяної шкоди у розмірі 30000 грн. кожному.
Крім того, на думку захисника суд припустився помилки вирішуючи позовні вимоги потерпілих, оскільки за вироком суд визнав, що діями ОСОБА_11 потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяна моральна шкода у розмірі по 1000000 грн. кожному, однак при цьому стягнув на користь потерпілих значно більше, а саме по 1017400 грн. Крім цього, судом при вирішенні цивільного позову не враховано, що стороною обвинуваченого у рахунок відшкодування заподіяної шкоди кожному з потерпілих відшкодовано по 30000 грн.
В зв`язку з цим захисник просить вирок суду змінити, пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_11 призначене основне покарання з врахуванням позитивних даних про особу винного та обставин, що пом`якшують покарання, зменшити розмір стягнення ОСОБА_11 у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь кожного з потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 952600 грн. У решті вирок суду залишити без змін.
В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілих ОСОБА_14 зазначає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а покарання, що призначене обвинуваченому, повністю відповідає вимогам КК України, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, а вирок суду залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

Захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити;

прокурора, потерпілих і представника потерпілих ОСОБА_9 , які проти апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення;

перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини справи та кваліфікація кримінального правопорушення учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України не оскаржується учасниками процесу.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має сім`ю, дитину, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим батьками обвинуваченого, обтяжуючу відповідальність обставину вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючу відповідальність обставину щире каяття, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення наїзду на дітей на тротуарі, призначеному для руху пішоходів, що призвело до трагічних наслідків загибелі двох неповнолітніх дівчаток, перебування при цьому обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння, думки потерпілих, які наполягали на найсуворішому покаранні у виді позбавлення волі в межах санкції статті із позбавленням права керування транспортними засобами та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 без ізоляції його від суспільства та правомірно призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 286 КК України, а саме у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На думку колегії суддів указаний строк покарання відповідає ступеню вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності, а вирок в цій частині належним чином мотивований.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що при призначенні покарання ОСОБА_11 суд першої інстанції не врахував, що вчинене обвинуваченим правопорушення характеризується необережною формою вини у вигляді злочинної недбалості, дані про особу ОСОБА_11 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений і має сина 2015 року народження, щиро розкаявся, готовий матеріально допомагати родинам загиблих, а також частково відшкодував потерпілим заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду є безпідставними, оскільки зазначені в апеляції обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

При цьому судом також було враховано, що обвинувачений ОСОБА_11 при керуванні транспортним засобом перебував в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив ПДР України, вчинив наїзд на дітей на тротуарі, що призвело до вчинення кримінального правопорушення, яке потягло за собою тяжкі наслідки загибель двох неповнолітніх дітей і призначене судом покарання відповідає санкції ч.3 ст. 286 КК України.

При цьому, на думку колегії суддів слушним є посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що вирішуючи позовні вимоги потерпілих, суд першої інстанції припустився помилки в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на користі потерпілих суми відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд прийшов до висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку зі смертю дітей, а тому врахувавши обставини справи, часткове визнання позовів обвинуваченим та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд прийшов до висновку про необхідність відшкодування кожному з потерпілих по 1000000 грн. моральної шкоди.

В той же час, згідно з резолютивною частиною вироку, на користь потерпілих судом стягнута була сума моральної шкоди в іншому розмірі - по 1000000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та по 17400 грн. з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь кожного з потерпілих.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

За змістом ст.ст. 127, 128 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням підлягає стягненню з обвинуваченого або юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого.

Оскільки, у мотивувальній частині вироку суд прийшов до висновку, що діями обвинуваченого потерпілим спричинена моральна шкода у розмірі 1000000 грн. кожному, а відповідно до полісу №АЕ/4497869 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.06.2015 року, ОСОБА_11 застрахував свою цивільну відповідальність в ТзДВ СК «Альфа-Гарант», що має наслідком часткове матеріальне відшкодування страховою компанією шкоди, завданої діями обвинуваченого і судом на користь потерпілих стягнуто з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» по 17400 грн. кожному у відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення суми морального відшкодування, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих до 982600 грн. кожному.

Посилання захисника на відшкодування обвинуваченим ОСОБА_11 кожному з потерпілих по 30000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, апеляційним судом не приймається до уваги, оскільки ця сума є добровільним відшкодуванням обвинуваченим потерпілим завданої моральної шкоди та не впливає на розмір вимог, що підлягають задоволенню, а стосується виконання вироку суду в частині вирішення цивільних позовів.

Також, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_11 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 424, 426 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року щодо ОСОБА_11 змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди, яку належить стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Зменшити розмір відшкодування та стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 982600 (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі) грн.

Зменшити розмір відшкодування та стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 982600 (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі) грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 06 грудня 2016 року по 20 березня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4