Справа № 1-кп/593/105/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" квітня 2017 р. Бережанський районний суду Тернопільскої області

складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ( адвоката) ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника (адвоката): ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бережани Тернопільської області питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні внесеному 28 грудня 2016 року до ЄРДР №-0000282 стосовно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115 та ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає доцільним продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на даний час продовжують існувати обставини, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого та підтверджують наявність зазначених ризиків, які існували під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу. Також звернув увагу суду, що одне із кримінальних правопорушень, яке інкримінується обвинуваченому є особливо тяжким і за нього передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; вчинене воно в період іспитового строку, коли обвинувачений був звільнений від відбування покарання з випробуванням й зазначене свідчить про те, що перебуваючи на волі обвинувачений продовжить свою протиправну поведінку; обвинувачений є безробітним, негативно характеризується по місцю проживання, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності; за місцем проживання має міцні соціальні зв`язки та широке коло друзів, а тому перебуваючи на волі зможе негативно вплинути на свідків по даному кримінальному провадженні. На думку державного обвинувача, ті ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування і на час продовження його дії, не перестали існувати і мають місце і в даний час. Щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт заперечив з підстав, які по своїй суті є аналогічними тим, якими він обґрунтував своє клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні щодо клопотання прокурора не заперечили й підтримали, клопотання ж захисника обвинуваченого просять відхилити і не задовольняти.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив з підстав його необґрунтованості, на його думку ризики, на які посилається прокурор не підтверджені належними доказами. Також вважає, що передбачені кримінально-процесуальним законом ризики, які є підставою для обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не існують, докази по справі зібрані й слідство закінчено, а тому обвинувачений, який має постійне місце проживання і позитивні характеристики, перебуваючи на волі не зможе жодним чином негативно вплинути на такі докази, а тому просить змінити обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт. Одночасно визнав, що про обставини, якими він обґрунтовує свою позицію щодо запобіжного заходу свого підзахисного, зокрема й характеристика обвинуваченого, повідомлялися ним у судовому засіданні слідчому судді на стадії обрання запобіжного заходу та його продовження і суд дав цьому оцінку. Ухвали слідчого судді про обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ним та його підзахисним не оскаржувалися.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив й підтримав клопотання свого захисника. Свою позицію обґрунтував тим, що є невинуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження вжитого щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_8 про заміну існуючого запобіжного заходу на домашній арешт, з`ясувавши з цього приводу думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно положень ч. З ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У зв`язку зі спливом строку з дня продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.

Ухвалою суду від 23 березня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_8 обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 28 квітня 2017 року ( до 23 год 00 хв.).

Зазначені прокурором обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують доцільність обраного обвинуваченому запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. Такі ризики існували на час обрання обвинуваченому зазначеного виду запобіжного заходу й існують і на даний час. Як вбачається з обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 115 КК України, де останнє є особливо тяжким, насильницьким й умисним, за вчинення якого передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі без альтернативної міри покарання. Також судом враховуються й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що обвинувачений є раніше судимим за вчинення насильницьких злочинів, кримінальні правопорушення, які ставляться йому у вину, вчинені у період іспитового строку при звільненні обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і суд розцінює зазначене, як таку обставину, що перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність. З обвинувального акту також слідує, що обвинувачений на час його складання не працював, тобто не мав постійного джерела заробітку; не одружений, відомості про утриманців відсутні, на думку суду зазначене свідчить про відсутність стійких позитивних соціальних зв`язків обвинуваченого в суспільстві. Дати оцінку характеристиці обвинуваченого, яка отримана органами досудового розслідування, суд позбавлений можливості, оскільки матеріали справи з цього приводу не досліджувалися, однак, як визнано учасниками процесу, зокрема стороною захисту, документи з цього приводу й викладені у них обставини були предметом судового розгляду при вирішенні судом питання про обрання обвинуваченому існуючого на даний час запобіжного заходу у виді тримання під вартою і судом надано їм оцінку й сторона захисту судового рішення з цього приводу не оскаржила. Жодних нових обставин, або таких, які не були предметом судового розгляду при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б могли слугувати підставою для зміни обвинуваченому вже вжитого щодо нього запобіжного заходу на більш м`який, - домашній арешт, сторона захисту суду не надала й не повідомила про його існування.

Отже, суд вважає, що є достатні підстави вважати про продовження існування обґрунтованого ризику того, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення запобігання таких ризиків, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Із зазначених підстав клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , яке підтримане його підзахисним обвинуваченим ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

Зважаючи на такі обставини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 2 місяців, - з 28 квітня 2017 року по 26 червня 2017 року (включно).

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 197, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт .

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим з 28 квітня 2017 року до 26 червня 2017 року (включно).

Дана ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє до 26 червня 2017 року (включно).

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_8 , захиснику (адвокату) ОСОБА_9 , надіслати начальнику Чортківського СІЗО №-26 за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_8 для виконання.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3 ,

Суддя ОСОБА_2