Справа № 487/1171/16-к
Провадження № 1-в/487/3/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , подання Заводського районного відділу м. Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, місце проживання не встановлено, засудженого 23.06.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання із випробуванням строком 2 роки. Згідно ст.76 КК України,зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, -
ВСТАНОВИВ
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.06.2016 року ОСОБА_3 засуджено до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України судом його було звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки з виконанням обов`язків перелічених у даному вироку.
16.12.2016 р. Заводський районний відділ м. Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
У судове засіданні представник органу виконання покарання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, просить задовольнити подання.
Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення подання не заперечує.
Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.06.2016 року ОСОБА_3 засуджено до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України судом його було звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки.
На підставі ст.76 КК України, зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку Заводського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС України в Миколаївській області з 03.08.2016 р.
05.08.2016 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, йому встановлені дні явок на реєстрацію. Також був попереджений про відповідальність та правові наслідки скоєння правопорушень.
При постановці на облік засуджений вказав місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не мешкає, про нове місце свого проживання інспекції не повідомив.
Засуджений ОСОБА_3 16.08.2016 року, 18.10.2016року, 15.11.2016 року не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції . Про правову відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених вироком суду ОСОБА_3 попереджався неодноразово. Встановити місце знаходження ОСОБА_3 не вдалося.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 166 КВК України та Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України №270/1560 від 19.12.2003 року, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України"Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм, направлення засудженого для відбування призначеного покарання настає в двох випадках. Перший - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків. Другий - якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст. 24 КУпАП і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи, що ОСОБА_3 за вказаним місцем проживання не проживає, ухилявся від явки до суду та до оганів пробації, не працює, суд вважає за потрібне направити засудженого до позбавлення волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
Подання Заводського районного відділу м. Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 , засудженого 23.06.2016 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, у відповідності ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та направити засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 2 (два) роки, в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Миколаївської області протягом семи днів з моменту оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1