Дата документу 14.03.2017 Справа № 554/8142/16-к
Провадження №1-кс/554/149/2017

УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2017 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участюзаступника начальника слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , розглянувши скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно автоматизованого розподілу до провадження слідчого судді надійшла скаргаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_4 на бездіяльність заступника начальника слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України за його заявою від 15.06.2016 року. В скарзі заявник просить поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого, визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 та зобов`язати його внести відомості до ЄРДР за заявою від 15.06.2016 року щодо вчинення службовими особами Господарського суду Полтавської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.3 ст.382 КК України. 04.08.2016 року заявник отримав відповідь заступника начальника слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за результатами розгляду заяви від 15.06.2016 року.
Скаргу заявник мотивує тим, що 03.03.2015 року АТ «ЗЛАТОБАНК» надіслало на адресу Господарського суду Полтавської області клопотання № б/н від 03.03.2015 року про направлення копії рішення у справі №917/2111/14. Відповіді не було отримано. В послідуючому заявник неодноразово звертався з аналогічними клопотаннями до голови, судді, керівника апарату Господарського суду Полтавської області, проте відповідей, в-основному не було отримано, та клопотання не було задоволено; текст зазначеного рішення відсутній в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не виданий наказ про примусове виконання рішення, не надана можливість ознайомитися із матеріалами справи. Вказане свідчить про зловживання владою і службовим становищем, перешкоджання виконанню рішення суду, особисту заінтересованість службових осіб Господарського суду Полтавської області і вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.3 ст.382 КК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Представник заявника в судові засідання неодноразово не з`являвся, кожного разу скаржник надсилав до суду заяви, в яких просив скаргу розглядати у відсутність його представника, вимоги підтримує; участі в судових засіданнях в режимі відео конференції не прийняв. 14.03.2017 року представник заявника до суду не з`явився. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу ще 03.10.2016 року, на підставі поданих заявником доказів.
Заступник начальника слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю та необґрунтованістю, і, зокрема з тих підстав, що за аналогічною скаргою заявника Октябрський районний суд м.Полтави вже прийняв рішення від 27.10.2015 року про відмову у задоволенні скарги. Надав письмові заперечення до матеріалів справи (а.с.75-76).
Заслухавши думку ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів справи, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_4 звернуся до Національного антикорупційного бюро України іззаявою №1293 від 15.06.2016 року щодо вчинення службовими особами Господарського суду Полтавської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.3 ст.382 КК України (а.с.9-11).
Заявник зазначив, що 03.03.2015 року АТ «ЗЛАТОБАНК» надіслало на адресу Господарського суду Полтавської області клопотання № б/н від 03.03.2015 року про направлення копії рішення у справі №917/2111/14. Відповіді не було отримано. Потім, неодноразово звертався з аналогічними клопотаннями до голови, судді, керівника апарату Господарського суду Полтавської області, проте відповідей, в-основному не було отримано, та клопотання не було задоволено; текст рішення суду відсутній в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не виданий наказ про примусове виконання рішення, не надана можливість ознайомитися із матеріалами справи. Вважає, що вказане свідчить про зловживання владою і службовим становищем, перешкоджання виконанню рішення суду, особисту заінтересованість службових осіб Господарського суду Полтавської області і вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.3 ст.382 КК України.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину службовими особами Господарського суду Полтавської області.
Відповідно до п. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Скаржник вказав на те, що на його думку зазначені в скарзі дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.364 та ч.3 ст.382 КК України.
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
В ст. 343 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки обставини, наведені заявником, не доводять вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, та не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення заявника, та наданих сторонами матеріалів.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, ст. 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1