Справа № 554/9384/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 14.12.2016
14 грудня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілої сторони - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 15.06.2012 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого по відбуттю покарання 06.12.2013 року, інші судимості погашені відповідно ст.89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, -
26 жовтня 2016 року приблизно о 03 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Європейській, 108 у м. Полтаві, умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав з будівлі зовнішню камеру відеоспостереження «inter Vision XP 384 WAI» серійний номер НОМЕР_1 , чим завдав ТОВ «МІСТ МППВ» матеріальну шкоду на суму 690,97 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що дійсно 26.10.2016 року в нічний час по АДРЕСА_2 заліз на решітку, яку приніс з собою, пошкодив дріт до відеокамери та викрав з будівлі камеру відео спостереження, яку через декілька хвилин, коли він йшов по вулиці, у нього вилучили працівники поліції. У вчиненому щиро розкаявся.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив указані обставини.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, які ніким не оспорюються вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення вважає повністю доведеною.
Однак, дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч. 2 на ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , виключивши з його обвинувачення посилання на кваліфікуючу ознаку «повторність», з огляду на таке.
Згідно з Приміткою до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачений цими статтями або статтями 187, 292 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені відповідно до ст.75 цього кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасовано з інших підстав, передбачених законом.
Усі попередні судимості ОСОБА_5 , у тому числі за ч.1 ст.185 КК України, - до 15.06.2012 року погашені в установленому законом порядку, оскільки з дня звільнення його від покарання 08.08.2007 року минуло понад 3 роки та з дня постановлення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 30.07.2015 року до дня вчинення ним злочину 26.10.2016 року минув понад 1 рік (тривалість іспитового строку), незважаючи на те, що він був звільнений від останнього покарання ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року.
Також з матеріалів справи не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 причетний до злочинів проти власності з моменту звільнення від покарання до вчинення злочину 26.10.2016 року.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до середньої тяжкості, однак заподіяна шкода повністю відшкодована. Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, задовільно характеризується, не працює, не одружений, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з приводу вживання опіатів, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, є інвалідом 2 групи та лікується в протитуберкульозному диспансері.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.
Ці обставини дають суду підстави вважати, що подальше виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому рахує за необхідне і достатнє застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі на рівні мінімальної межі з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Речові докази повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1