Справа № 161/7556/17
Провадження № 1-кп/161/457/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 липня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Луцьку кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000801 від 21 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 зазначила, що підстав для повернення, направлення для підсудності, закриття провадження не має, вважала можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000801 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України прокурору Луцької місцевої прокуратури, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не дотриманні вимоги ст. 291 КПК України.

Разом з тим, захисник ОСОБА_4 зазначила, що у відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатися у обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Однак, як вбачається з обвинувального акту: « ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, незаконно з метою збуту придбав наркотичну речовину канабіс у великих розмірах, які в подальшому незаконно зберігав за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 та в транспортному засобі марки «ВАЗ» модель «21213» номерні знаки « НОМЕР_1 », з метою збуту».

З даного формулювання обвинувачення не вбачається час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що «своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу у великих розмірах з метою збуту, вчиненими особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України».

Також, захисник ОСОБА_4 зазначила, що відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого ОСОБА_5 мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього, а також унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право на захист.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Так, згідно направленого обвинувального акту, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками ч.2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс у великих розмірах з метою збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України.

У формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, незаконно з метою збуту придбав наркотичну речовину канабіс у великих розмірах, який в подальшому незаконно зберігав за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 та в транспортному засобі марки «ВАЗ» модель «21213» номерні знаки « НОМЕР_1 », з метою збуту.

У даному обвинувальному акті, відсутнє викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 .. Зокрема, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення в частині зазначення, фактичних обставин придбання та придбання саме якого розміру наркотичної речовини складає великі розміри, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Окрім цього, у відповідності до ч.2 ст. 2 КПК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення собою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Натомість, направлений обвинувальний акт містить лише зазначення про виявлення під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , та в автомобілі марки «ВАЗ» модель «21213» номерні знаки « НОМЕР_1 », яким користується ОСОБА_5 , особливо небезпечного наркотичного засобу-канабісу, який ОСОБА_5 раніше незаконно придбав та зберігав з метою збуту у великих розмірах.

Такі обставини в своїй сукупності не дають повне та чітке уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , що у свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Одночасно, слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають із Рішення Європейского суду з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року, Камасінскі проти Австрії від 19 грудня 1989 року, Даллос проти Угорщини від 01 березня 2001 року в яких зазначено, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактом, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Вищевказані положення ЄСПЛ у порівнянні із обвинуваченням, сформульованим відносно ОСОБА_5 вказує на відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових та є істотним недоліком обвинувального акту, який впливає на визначеність обвинувачення порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі обставини позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст. 290 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, та визначити межі судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Ці фактичні обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст.ст.91,291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.

З урахуванням наведенного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000801 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України- повернути прокурору Луцької місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області впродовж семи днів з дня її оголошення,

Головуючий суддя ОСОБА_1 .