АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000755 від 15.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строків досудового розслідування.

Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 640 000 (шістсот сорок тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України.

За умови внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в,їзд в Україну;

- утриматися від спілкування зі свідками , іншими підозрюваними у кримінальному провадженні номер 0000755 від 15 червня 2017 року за списком, наданим слідчим або прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

Термін обов`язків, покладенихслідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах досудового розслідування строком два місяці.

Згідно ухвали суду слідчий суддя встановив, що прокурором надано достатньо доказів на підтвердження пред`явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, викладені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України підтверджують доводи, викладені у клопотанні, які зазначив прокурор у судовому засіданні. З урахуванням всіх доводів, викладених сторонами обвинувачення та захисту, слідчим суддеювраховано також, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, розлучений, позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, мешкає один, раніше не судимий, його стан здоров`я, а також обставини скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження. На думку слідчого судді місцевого суду у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий запобіжний захід не забезпечить належного виконання ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя прийняв до уваги, наявність обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний може ухилятися від органу досудового слідства і суду. Але, з урахуванням всіх зазначених обставин у справі, слідчий суддя вважав можливим застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року та обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було проведено належний ретельний аналіз доказів, що додавались стороною обвинувачення до клопотання, оскільки жоден із наданих доказів одночасно не вказує на причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів.

Також, на думку апелянта, в тексті клопотання та в ході судового розгляду стороною обвинувачення не наведено жодних аргументованих доводів і не надано будь-яких неспростовних та переконливих доказів того, що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні дитину дев`яти років, позитивно характеризується за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного та самого підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000755 від 15 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_10 на прикінці грудня 2016 року у невстановлений час в м. Харкові зустрівся з ОСОБА_11 . Під час зустрічі ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_10 про те, що він планує організувати викрадення одного з близьких родичів приватного підприємця ОСОБА_12 з метою подальшого отримання за його звільнення грошових коштів від ОСОБА_12 в розмірі 2-3 млн. доларів США.

ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_10 з метою спільного незаконного збагачення прийняти участь у вчиненні викрадення одного з родичів ОСОБА_12 , надавши останньому номер телефону ОСОБА_12 . При цьому, останній повідомив, що ОСОБА_10 необхідно зібрати інформацію щодо способу життя, місця роботи та проживання близьких родичів ОСОБА_12 . ОСОБА_10 , переслідуючи власний корисливий мотив, на вказану пропозицію ОСОБА_11 погодився. Після чого, 12.05.2017 в невстановлений досудовим розслідуванням час, в місті Харкові під час особистої зустрічі ОСОБА_10 передав інформацію ОСОБА_11 стосовно особистих даних близьких родичів ОСОБА_12 , а саме інформацію, щодо місця роботи дружини, а також надав її фотокартки. В подальшому, в кінці травня 2017 року, в невстановлений час ОСОБА_10 , розуміючи протиправність своїх дій, добровільно відмовився від готування до викрадення одного з близьких родичів ОСОБА_12 . Так, ОСОБА_10 в ході телефонної розмови з ОСОБА_11 , яка мала місце в невстановлений час в травні 2017 року, та особистої зустрічі 22.06.2017 повідомив останньому про те, що начебто з приводу їх готування до викрадення родичів ОСОБА_12 стало відомо правоохоронним органам, що насправді не відповідало дійсності. В свою чергу, ОСОБА_11 , розуміючи протиправність своїх дій, добровільно відмовився від готування до викрадення одного з близьких родичів ОСОБА_12 .

Разом з тим, в невстановлений час та місці в травні 2017 року, ОСОБА_10 , розуміючи що ОСОБА_11 відмовився від готування злочину, та фактично викрадення одного з родичів ОСОБА_12 не відбудеться, вирішив шахрайським шляхом, а саме способом обману ОСОБА_12 , заволодіти майном останнього - грошовими коштами. Так, реалізуючи свій злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_12 , ОСОБА_10 вирішив залучити до вчинення вказаного злочину раніше знайомого йому ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_10 з метою отримання інформації щодо можливості перерахунку ОСОБА_12 грошових коштів, варіантів їх безпечного одержання повідомив ОСОБА_6 про наміри отримати від ОСОБА_12 грошові кошти за надання інформації про нібито можливе викрадення родичів останнього. В свою чергу, ОСОБА_6 погодившись на пропозицію ОСОБА_10 , розуміючи злочинний характер дій останнього, маючи умисел на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_12 , способом обману, 26.05.2017 біля 12 години зателефонував на номер мобільного телефону ОСОБА_12 з мобільного телефону, який йому надав ОСОБА_10 та запропонував сплатити грошові кошти в розмірі 500 тис. доларів США, що станом на 26.05.2017 за офіційним курсом НБУ складало 12 985 000 грн., за інформацію, яка має цінність для ОСОБА_12 та стосується загрози життю та здоров`ю його близьких родичів. Продовжуючи виконувати спільний злочинний умисел, 29.05.2017 ОСОБА_6 з мобільного телефону, який йому надав ОСОБА_10 , повторно зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про необхідність сплатити грошових коштів в розмірі 500 тис. доларів США, що станом на 29.05.2017 за офіційним курсом НБУ складало 12 985 000 грн., за інформацію, яка має цінність для ОСОБА_12 та стосується його близьких родичів. В свою чергу, 29.06.2017 ОСОБА_10 продовжуючи виконувати спільний злочинний умисел зі свого мобільного телефону написав на мобільний телефон ОСОБА_12 смс-повідомлення, в якому повідомив останньому, що він надасть певну комбінацію цифр та адресу відділення банку для перерахування грошових коштів, після чого ОСОБА_10 отримає перераховані кошти та надасть інформацію, яка має цінність для ОСОБА_12 та стосується загрози життю та здоров`ю його близьких родичів. 01.07.2017 ОСОБА_12 на номер телефону, яким користувався ОСОБА_10 надіслав смс-повідомлення про те, що він зможе передати грошові кошти в розмірі 100 тис. доларів США, що станом на 01.07.2017 за офіційним курсом НБУ складало 2 567 000 грн., за отримання інформації, яка має цінність для ОСОБА_12 та стосується його близьких родичів. 04.07.2017 ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_6 та розповів про зміст смс-переписки з ОСОБА_12 . Після цього, 11.07.2017 ОСОБА_10 продовжуючи виконувати спільний злочинний умисел спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , достовірно знаючи те, що він не володіє дійсною інформацією про можливе викрадення близьких родичів останнього та не зможе надати йому таку інформацію, за допомогою смс-повідомлення повідомив останньому про необхідність передачі грошових коштів у розмірі 100 тис. доларів США до відділення ПАТ КБ «Приват банк», яке розташоване по вул. Петра Григоренка, буд. 22/20 на житловому масиві "Позняки" в місті Києві.

В подальшому, 11.07.2017 ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_12 , що навпроти вищевказаного банку на відстані приблизно 10 метрів стоїть автомобіль таксі бордового кольору марки "Ауді 100", до якого необхідно підійти та без жодних розмов кинути пакунок із грошовими коштами через задні двері до салону автомобіля. Так ОСОБА_10 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, які не залежали від його волі у зв`язку із затриманням останнього працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

12.07.2017 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

13.07.2017 р. слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6

13.07.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві було задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строків досудового розслідування, із одночасним визначенням підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 640 000 (шістсот сорок тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Так, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним, оскільки розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які послалися у клопотанні слідчий та прокурор, врахував особу ОСОБА_6 та дійшов правильного висновку про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, правильно, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності в межах норм кримінального процесуального закону, визначив заставу у розмірі 400 мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя все ж таки не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та які тягнуть за собою його скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Так, під час апеляційного перегляду, колегією суддів було встановлено, що постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив строк тримання останнього під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, що прямо суперечить вимогам ч. 4 ст. 196 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Тобто, аналізуючи викладену вище норму закону слід зазначити, що стосовно таких запобіжних заходів, як тримання під вартою та домашній арешт, законодавець, окрім закріплення загальних строків їх застосування, передбачає обов`язковість встановлення конкретного строку, а саме визначення граничної дати, їх дії.

Однак слідчим суддею строк дії постановленої ним ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чітко визначений не був, чим, як вважає колегія судді, було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 13.07.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12:51 години 11.07.2017 року по 12:51 годину 08.09.2017 року включно.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000755 від 15.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строків досудового розслідування, з одночасним визначенням застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 640 000 (шістсот сорок тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12:51 години 11.07.2017 року по 12:51 годину 08.09.2017 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 640 000 (шістсот сорок тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва (03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, 2-А, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКС України в м. Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок №5850).

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на зазначений рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в,їзд в Україну;

- утриматися від спілкування зі свідками , іншими підозрюваними у кримінальному провадженні номер 0000755 від 15 червня 2017 року за списком, наданим слідчим або прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 08.09.2017 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Термін дії ухвали встановити до 08.09.2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 с і к