Справа № 333/7413/16-к
Провадження №1-кс/333/1077/16

УХВАЛА
26 грудня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий;
- 16.07.2002 р. Шевченківським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 13.08.2004 року умовно-достроково з невідбутним терміном 8 місяців та 17 днів;
- 08.12.2005 р. Заводським р/с м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 20.01.2010 р. Василівським р/с Запорізької обл., за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.05.2013 по відбуттю строку покарання
- 31.03.2008 р. Шевченківським р/с м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 09.02.2009 р. Шевченківським р/с м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 13.02.2009 р. Жовтневим р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Шевченківського р/с м. Запоріжжя від 09.02.2009 р. та остаточно визначено 3 роки та 1 місяць позбавлення волі;
- 30.09.2013 р. Шевченківським р/с м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту на строк 1місяць;
- 12.03.2014 р. Вільнянськи р/с Запорізької області, за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 31.07.2015 року по відбуттю строку покарання
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -
- газову колонку «Amina» вартістю 2000 грн.;
- алюмінієві каструлі об`ємом 20 л. у кількості 2 шт. вартістю 100 грн. кожна, загальною вартістю 200 грн.;
Після цього, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 2200 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
26 грудня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав:
1. ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
2. Зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікованого як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, що підтверджується матеріалами огляду місця події, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
3. Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 являється особою схильною до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, що вказує на системний характер його злочинних дій та залишаючись на свободі в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_6 може продовжити вчиняти корисливі кримінальні правопорушення, забезпечуючи собі тим самим злочинний заробіток.
4. Підозрюваний ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця працевлаштування, що дає досудовому слідству підставі вважати, що останній, залишаючись на свободі в разі обрання більш м`якого запобіжного захисту може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні і схиляти їх до дачі неправдивих показань;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню.
26 грудня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень та долучено розпис ОСОБА_6 щодо вручення йому 26.12.2016 року о 13 год. 25 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, малолітніх дітей немає, раніше судимий.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_6 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 80 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір мінімальної заробітної плати визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Згідно ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з січня 2016 року складає 1378,00 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислюється з 26.12.2016 року з 12-00 год..
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 24.02.2017 року, включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1