Справа №345/522/16-к
Провадження № 1-кп/345/19/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законного представника
потерпілого ОСОБА_7
представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець та житель
АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньо спеціальною
освітою, одружений, не працює, на утриманні має двоє малолітніх
дітей, не судимий
за ч.2 ст. 286 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_10 керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Злочин вчинено при наступних обставинах.
Так, 16.08.2014 приблизно о 1700 год. водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем ВАЗ-211440, н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку центру селища по автодорозі сполученням Креховичі-Дзвиняч в смт. Перегінське Рожнятівського району, яка проходить вулицею Січових Стрільців і має дві смуги руху: одну в напрямку с. Вільхівка Рожнятівського району, а іншу в напрямку центра селища.
При наближенні до автомобіля ВАЗ-211440, водій ОСОБА_10 , який відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, є учасником дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість виявити неповнолітнього пішохода ОСОБА_11 (дитину), порушивши пункти: 1.7, 2.3 "б", 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив грубу неуважність, оскільки зобов`язаний був бути особливо уважний до такої категорії учасників дорожнього руху, як діти, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_11 ..
При цьому водій ОСОБА_10 , грубо порушив вимоги указаних Правил дорожнього руху, а саме:
- п. 1.7., який вказує, що водій, зобов`язаний бути особливо уважним до таких категорій учасників руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності;
- п. 2.3. п.п. "б", який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1., відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.3., у якому вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які знаходяться в причиннонаслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_10 , у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гострими епідуральними, субдуральними та внутрішньомозковою гематомами, переломами кісток склепіння та основи черепа, саднами та раною в ділянках голови, що викликало необхідність проведення операцій (16.08.2014 р. Декомпресивні трепанації черепа в лівій лобно-тім"яній та тім"яно-потиличній ділянці та лобно-скроневій ділянці справа., 18.08.2014 р. Резекційна трепанація черепа в правій лобній ділянці, видалення гострої епідуральної гематоми.), яка, відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 312 від 05.01.2015, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення; підвивиху 2-го шийного хребця, який, відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 312 від 05.01.2015 року, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров"я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що 16.08.2014 року він разом з ОСОБА_12 на автомобілі ВАЗ 211440, р.н. НОМЕР_1 , виїхавши із заправки, яка знаходиться смт. Перегінськ рухалися по вул.С.Стрільців зі швидкістю близько 45-50 км/год. Проїжджаючи центральною дорогою перед магазином «Люкс» перед роздоріжжям побачив на зустрічній частині дороги автомобіль типу мінівен Volkswagen Caddy, і, крім цього, йому назустріч рухався білий фургон Mercedes-Benz Sprinter. Після роз`їзду з автомобілем Mercedes-Benz Sprinter на дорогу з-за автомобіля Volkswagen Caddy почав вибігати хлопець, він почав гальмувати, однак він не зміг уникнути наїзду на потерпілого. На місце події відразу приїхала швидка допомога та працівники поліції. Він разом з потерпілим поїхав до лікарні, після чого повернувся на місце дорожньо-транспортної пригоди, де з ним проводили слідчі дії.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_10 його винуватість у вчиненому підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями законного представника потерпілого, свідків, письмовими доказами, що є в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, зазначив, що на час ДТП інших транспортних засобів, окрім як його автомобіля та авто ОСОБА_10 на дорозі не було, позаду нього тільки наближався скутер.
Поданий цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить суд стягнути в його користь з ПАТ «Страхова компанія «Перша» та ОСОБА_10 завдані матеріальні в сумі 184 851,9 грн., моральні збитки в сумі 160000 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснював, що 16.08.2014 року він рухався мотоциклом зі швидкістю близько 20 км/год в сторону смт.Рожнятів і на відстані від нього попереду 10-15 м автомобіль збив хлопця, який переходив дорогу. Хлопця викинуло на дах і переднім бампером відкинуло у канаву. Інших автомобілів перед ним в цей час на місці події не було. Він відразу з`їхав на тротуар та підбіг до хлопця. На місці події зібралися люди, після чого потерпілого швидка допомога забрала до лікарні.
Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в судовому засіданні пояснювали, що 16.08.2014 року, вони будучи вдома, почули звук різкого гальмування автомобіля та удар, після чого одразу вибігли на вулицю і побачили, що в канаві лежав ОСОБА_11 з ранами на тілі, якого збив автомобіль. Після цього приїхала швидка допомога та забрала потерпілого до лікарні. Свідки зазначили, що на місці події був ОСОБА_7 , водій ОСОБА_10 і ще якийсь чоловік, який їхав у машині ОСОБА_10 . З транспортних засобів був автомобіль ОСОБА_7 , автомобіль ОСОБА_10 і ще мотоцикл. Більше жодних автомобілів не було.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що про аварію вона дізналася зі слів чоловіка, після чого вона вибігла на дорогу та побачила на відстані 50 м., де сталася аварія лежав хлопець. Які саме були автомобілі на місці пригоди, вона не пригадує, проте вказала, що машини були невеликі, не «буси».
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що в день аварії вона почула звук гальмування автомобіля і за лічені секунди вибігла на дорогу. Свідок побачила, що навпроти її хвіртки був припаркований автомобіль потерпілого. Також був автомобіль червоного кольору і мотоцикл. В момент одразу після ДТП більше ніяких транспортних засобів не було.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні вказала, що була понятою при слідчому експерименті зі свідком ОСОБА_12 . Свідок зазначила, що ОСОБА_19 розміщував машину, пояснював, що хлопець біг під кутом. Про наявність інших автомобілів ОСОБА_19 нічого не говорив. Жодних зауважень щодо протоколу у ОСОБА_19 не було. Слідчий робив відповідні заміри рулеткою, які були відображені у схемі до протоколу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснював, що 16.08.2014 року він разом із ОСОБА_10 їхали із заправки в смт. Перегінське і не доїжджаючи до центру, їм на капот вискочив хлопець. ОСОБА_10 загальмував, а він сам вийшов із машини і побачив, що хлопець лежить на обочині дороги. Вказав, що ОСОБА_10 їхав зі швидкістю не більше 60 км/год. Дорога не дуже добре проглядалася, оскільки на зустріч їхав автомобіль типу бус і ще стояв припаркований автомобіль. Бус він побачив до того, як на капот вискочив хлопець. Бус був темно-сірого кольору. Мотоцикла він не бачив. Зазначив, що він мав зауваження до протоколу проведення слідчого експерименту за його участю. Проте слідчий сказав, що все буде добре і сказав підписати протокол. Водночас ОСОБА_12 визнав, що його ніхто не змушував підписувати протокол.
Свідок ОСОБА_20 суду вказував, що він був присутній під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 . Даний свідок робив зауваження з приводу, як біг потерпілий, і місце розташування автомобіля законного представника.
Свідкок ОСОБА_21 , суду пояснювала, що коли сталося ДТП, вона одразу поїхала в лікарню, маючи намір допомогти в лікуванні потерпілого ОСОБА_11 , але законний представник потерпілого відмовився від будь-якої допомоги. Зазначила, що вона була присутня при проведенні слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 . Під час даної слідчої дії ОСОБА_19 вказував, що їхав чорний бус, із-за якого вибіг хлопець. Слідчий хотів підкоригувати пояснення ОСОБА_12 і казав, щоб не писали про бус, який їхав назустріч. Під тиском слідчого ОСОБА_19 підписав протокол. Свідок наголосила, що мати потерпілого вимагала 10 000 доларів США, але такої суми вони не могли зібрати.
Винуватість обвинуваченого доводиться також письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Протоколом огляду місця події від 16.08.2014 року, схемою до протоколу та фото таблицями (Т.2 а.с.74-85), в яких зафіксовано місце ДТП: відрізок автодороги Т 09-02 сполученням Креховичі-Дзвиняч, що у смт. Перегінське на вул. Січових Стрільців навпроти господарства № 79.
Зафіксовано сліди злочину:
- слід гальмування одного колеса довжиною 14,4 м, який простягається на відстані 0,4 м. від правого краю проїзної частини, слід гальмування другого колеса довжиною 13,4 м, який простягається на відстані 1,25 м. зліва від сліду гальмування першого колеса,
Висновком експерта №216 від 13.11.2014 року з фототаблицями (т.2 а.с.93-96), відповідно до якого на зовнішній поверхні правої штанини штанів є сліди ковзання у вигляді поверхневого пошкодження (потертості) тканини, накладень піску, які могли утворитись від ковзання тканини по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня автомобіля. У ділянці правого плечового шва футболки і на зовнішній поверхні її правого рукава є множинні розрізи тканини, які утворились від дії предметів, що мають ріжучий край, якими могли бути осколки розбитого лобового скла автомобіля. На передній поверхні штанів зліва, передній і зовнішній поверхнях їх лівої штанини є сліди ковзання у вигляді поверхневого (потертості) пошкодження тканини, слідів її складчастого загладжування, інтенсивних накладень піску і глини, які могли утворитись внаслідок ковзання тканини по поверхні дороги. На підошвах шльопанців виявлені сліди ковзання, які утворились при ковзанні взуття в напрямку стосовно потерпілого справа наліво і ззаду наперед.
Експерт дійшов висновку, що мало місце зіткнення автомобіля з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному положенні і був обернений до автомобіля заднє-правою поверхнею тіла і в результаті первинного удару виступаючою частиною автомобіля (бампером), утворились сліди ковзання на зовнішній поверхні правої штанини штанів.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2017 року зі свідком ОСОБА_12 , проведеного на підставі ухвали суду від 29.03.2017 року (т.3 а.с.101-103), щодо точного розташування транспортного засобу законного представника потерпілого ОСОБА_7 , вказуючи, що транспортний засіб був іноземного виробництва типу «пиріжок» на відстані 73 см від переднього правого колеса до воріт та 68 см від заднього правого колеса до воріт подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Відстань від переднього лівого колеса автомобіля до краю проїзної частини дороги лівою по напрямку передньої частини автомобіля 6,35 м та від заднього лівого краю до цього ж краю проїзної частини дороги 6,37 м.
Висновком експерта № 09/17-902 від 22.12.2015 року (т.2 а.с.135-142) покази підозрюваного ОСОБА_10 , дані ним 20.10.2015 року під час допиту як підозрюваного в тій частині, що його автомобіль в момент виникнення небезпеки для руху міг знаходитись на відстані 23,1 м від місця наїзду, є технічно спроможними.
При заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля ВАЗ-211440, реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування при всіх заданих швидкостях руху.
При заданому комплексі вихідних даних, враховуючи вихідні дані, які отримані під час проведення допитів законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 , а також проведених з ними слідчих експериментів, водій автомобіля ВАЗ-211440, реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування при всіх заданих швидкостях руху транспортного засобу.
Висновком експерта №312 від 05.01.2015 року, згідно з яким в ОСОБА_11 мались тілесні ушкодження:
- відкрита черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гострими епідуральними, субдуральними та внутрішньомозковою гематомами, переломами кісток склепіння та основи черепа, саднами та раною в ділянках голови, що викликало необхідність проведення операцій (16.08.2014 р. Декомпресивні трепанації черепа в лівій лобно-тім`яній та тім`яно-потиличній ділянці та лобно-скроневій ділянці справа., 18.08.2014 р. Резекційна трепанація черепа в правій лобній ділянці, видалення гострої епідуральної гематоми.), яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення;
- закрита тупа травма грудної клітки з правобічним пневмотораксом, що викликало необхідність проведення операції (18.08.2014 р. Дренування правої плевральної порожнини по Бюлау.), підвивих 2-го шийного хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров"я і не є небезпечними для життя в момент спричинення;
- рана шиї справа, садна в ділянках обох рук та ніг, садна в ділянках тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с.97-100) .
Даючи аналіз усіх досліджених доказів, наданих сторонами кримінального провадження, суд вважає, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 , дані ними в ході судового розгляду та під час слідчого експерименту про наявність іншого автомобіля - Mercedes-Benz Sprinter, який рухався назустріч, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_23 , який заперечив наявність такого авто в момент дорожньо-транспортної пригоди, свідка ОСОБА_18 , що була понятою при слідчому експерименті зі свідком ОСОБА_12 та пояснювала, що ОСОБА_19 нічого не говорив про наявність інших автомобілів під час ДТП та жодних зауважень щодо протоколу у ОСОБА_19 не було. Також слід врахувати, що свідок ОСОБА_12 в ході досудового розслідування під час слідчих експериментів змінював свої покази.
Свідок ОСОБА_13 , був безпосереднім очевидцем подій і немає жодних підстав сумніватися у правдивості його показів, оскільки, на відміну від ОСОБА_12 , не є знайомим ні потерпілого, ні обвинуваченого.
Натомість суд враховує, що ОСОБА_12 є знайомим обвинуваченого, а ОСОБА_21 членом сім`ї, а тому їхні покази не можуть вважатися об`єктивними доказами та спрямовані на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.
Крім того, свідок ОСОБА_21 очевидцем подій не була, про обставини події їй відомо лише зі слів самого обвинуваченого і ОСОБА_19 , а тому її свідчення не можуть вважатися належним доказом.
До того ж показання ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_10 про наявність іншого автомобіля типу бус, який їхав назустріч, спростовуються показаннями законного представника та показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , які одразу почувши гальмування транспортного засобу вибігли на дорогу, безпосередньо до місця пригоди.
Водночас і висновком експерта № 09/17-903 від 22.12.2015 року (т.2 а.с.124-126), встановлено, що покази свідка ОСОБА_12 , дані ним 18.09.2015 року під час допиту як свідка, щодо того, що наїзд відбувся одразу після роз`їзду із зустрічним автомобілем, є технічно не спроможними.
При проведенні повторних слідчих експериментів як обвинувачений ОСОБА_10 так і свідок ОСОБА_12 свої покази змінили та вказали на наявність автомобіля, з яким відбувся роз`їзд безпосередньо перед наїздом на пішохода.
Суд, даючи оцінку висновку експерта № 09/17-902 від 22.12.2015 року (т.2 а.с.135-142), враховує наступне.
Так, висновками п.1 встановлено, що покази ОСОБА_24 дані ним 20.10.2015 року, під час допиту в якості підозрюваного в тій частині, що автомобіль в момент виникнення небезпеки для руху міг знаходитися на відстані 23,1 м від місця наїзду є технічно спроможними.
При заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля марки ВАЗ-211440 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, при всіх заданих швидкостях руху.
Проте, такі висновки зроблені на підставі змінених свідчень підозрюваним ОСОБА_10 в ході досудового розслідування, вказуючи, що після роз`їзду з автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, прямо по середині зустрічної смуги руху він побачив пішохода який біг зліва направо через дорогу прямо перпендикулярно до проїзної частини дороги. Після чого він натиснув на гальма, однак не зміг уникнути зіткнення.
Однак, наявність автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter в момент дорожньо-транспортної пригоди судом спростовано наведеними вище доказами та доводами.
А тому висновок в цій частині судом не приймається до уваги.
Натомість п. 3 вищевказаного висновку експерта, визначено при заданому комплексі вихідних даних, які були отримані під час проведення допитів законного представника потерпілого та свідка ОСОБА_12 , а також проведення з ними слідчих експериментів - водій автомобіля ВАЗ-211440, реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування при всіх заданих швидкостях руху транспортного засобу.
Вихідні дані, зокрема докази, які враховувалися в даному висновку, перевірялися судом в ході судового розгляду та узгоджуються в сукупності і іншими доказами по справі.
З наведених вище підстав, суд також не приймає до уваги висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 22.03.2016 року №3/16-22 (т.2 а.с.155-159), долученого стороною захисту, відповідно до якого у дорожній обстановці, при заданих у адвокатському зверненні вихідних даних водій ОСОБА_10 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути ДТП. Окрім того, слід врахувати, що експерт Київського НДІСЕ Тернопільське відділення, який проводив вказану експертизу не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.
Також помилковими є доводи захисника обвинуваченого про те, що проведення слідчого експерименту з законним представником потерпілого ОСОБА_7 суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 59 КПК України питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.
За змістом ч.5 ст.44 КПК України законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється особою інтереси якої він представляє і не може бути доручена представнику.
Статтею 56 КПК України регламентовано низку процесуальних прав потерпілого в тому числі ч.2 п.4 під час досудового розслідування має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу. А також знайомитися з протоколами слідчих(розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
Таким чином, законний представник приймаючи участь в слідчих дій наділений всіма правами потерпілого, а проведенні за його участі слідчі експерименти, які викладені у відповідних протоколах здійснені в рамках вимог КПК України .
Разом з тим, суд, дослідивши та проаналізувавши усі надані докази сторонами кримінального провадження, вважає, що і сам пішохід проявив неуважність при перетині дороги та порушив вимоги Правил дорожнього руху України.
Так, п.4.8 визначено, що якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.
п.4.10 перед виходом на проїзну частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких об`єктів, що обмежують оглядовість, пішоходи повинні впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.
Однак, в судовому засіданні встановлено, що пішохід ОСОБА_11 , вийшовши на проїзну частину дороги з-за транспортного засобу його батька, не переконався у відсутності автомобілів, почав перетинати дорогу під кутом.
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Дані обставини повністю доведено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу винного, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, крім того потерпілий пропонував на досудовому розслідуванні відшкодувати матеріальну шкоду на лікування, а також в кінці судового розгляду, проте законний представник відмовився.
Також судом враховується, що внаслідок вчинення злочину наступили тяжкі наслідки, потерпілий став дитиною-інвалідом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
При вирішення питання поданого цивільного позову законним представником потерпілого ОСОБА_7 судом враховується наступне.
На час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб обвинуваченого ОСОБА_10 був застрахований страхувальником у страховика ПАТ «Страхова компанія «Перша» відповідно до полісу №АС/9116527 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів і строк дії полісу був з 28.04.2014 року по 27.04.2015 року з визначеним лімітом страхової виплати в розмірі 50 000 грн. за шкоду майну та 100 000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю (т.1 а.с.168).
Таким чином, відповідно до вимог ст. 990 ЦК України та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик несе відповідальність по відшкодуванню шкоди згідно умов договору та в межах ліміту страхової виплати.
Відповідно до Ухвали суду від 11.03.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Перша» було залучено до участі у справі за позовом потерпілого про відшкодування шкоди в якості співвідповідача.
Представник ПАТ «Страхова компанія «Перша» в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення на суму страхового відшкодування, яка зазначена в страховому полісі.
Згідно вимог ст.23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно п.24.1. ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та
реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Згідно положень ст.28 даного Закону, шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода пов`язана в тому числі і майна потерпілого.
В матеріалах кримінального провадження наявні письмові докази, зокрема копії чеків на придбання лікарських засобів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 79 477,5 (т.1 а.с.14, 17-31).
Отже, з урахуванням наведених обставин, суд вважає, що матеріальна шкода про витрати на лікування потерпілого, яка підтверджена належними доказами, підлягає стягненню в повному обсязі зі страховика ПАТ «Страхова компанія «Перша».
Щодо вимог представника потерпілого про відшкодування компенсації коштів, які будуть затрачені в майбутньому для лікування його сина, то дана вимога є передчасною і право на таку вимогу представник потерпілого матиме після надання доказів понесених витрат. Також суд вважає недоведеною вимогу про стягнення 2000 доларів США, які представник потерпілого позичив на лікування сина в третіх осіб.
Крім того, внаслідок вчинення злочину, потерпілому ОСОБА_11 спричинено моральну шкоду. При визначенні її розміру судом враховується конкретні обставини справи, характер та глибину моральних страждань, тяжкі наслідки внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує потерпілому фізичній особі, моральну шкоду у розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.
При вирішенні вимоги про стягнення морального відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_10 суд враховує особу винного, його майновий стан, а також вимоги розумності та справедливості та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в сумі 150 000 грн.
Вимога законного представника потерпілого про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в розмірі 10 000 грн. не підтверджено належними доказами, зокрема не долучено квитанцій про оплату послуг адвоката, а тому вимога в цій частині не підлягає до задоволення.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» в користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_10 в користь держави судовий збір в розмірі 1500 грн.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 3192,3 грн. (висновок № 09/17-494 від 05.09.2014 року, висновок № 09/17-502 від 08.09.2014 року, висновок № 09/17-503 від 12.09.2014 року, висновок № 09/17-288 від 24.06.2015 року, висновок № 09/17-390 від 13.07.2015 року, висновок № 09/17-903 від 22.12.2015 року, висновок № 09/17-902 від 22.12.2015 року)
Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
Запобіжний захід, особисте зобов`язання, залишити без зміни до вступу вироку у законну силу.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 задовольнити частково.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» в користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн.
Стягнути з ОСОБА_10 в користь законного представника потерпілого ОСОБА_7 150 000 грн. моральної шкоди .
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_10 в користь держави судовий збір в розмірі 1500 грн.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 3192,3 грн. (висновок № 09/17-494 від 05.09.2014 року, висновок № 09/17-502 від 08.09.2014 року, висновок № 09/17-503 від 12.09.2014 року, висновок № 09/17-288 від 24.06.2015 року, висновок № 09/17-390 від 13.07.2015 року, висновок № 09/17-903 від 22.12.2015 року, висновок № 09/17-902 від 22.12.2015 року).
Речові докази по справі:
- автомобіль ВАЗ 211440, н.з. НОМЕР_1 ( т.2 а.с.18) - повернуто належному власнику ОСОБА_21
- одяг і взуття потерпілого ОСОБА_11 : штани, футболка, шльопанці (т.2 а.с.28) повернуто представнику потерпілого ОСОБА_7
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ: