АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/546/17 Справа № 706/1567/16-к Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Головуючий по І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів за участю секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 08 травня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівки Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.04.2005 р. Христинівським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-16.11.2005 р. Христинівським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднане частково невідбуте покарання у виді 3 місяців за вироком Христинівського районного суду від 21.04.2005 р. та остаточно визначене покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-22.10.2010 р. Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-08.07.2011 р. Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднане частково невідбуте покарання у виді 1 місяця позбавлення волі за вироком Христинівського районного суду від 22.10.2010 р. та остаточно визначене покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 13.03.2015 р. по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України в редакції Закону, чинного на час вчинення злочинів, покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції (до уповноваженого органу з питань пробації), повідомляти кримінально виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за таких обставин, та він 16.09.2016 р. близько 12 год. 30 хв. в м. Христинівці, правомірно з дозволу господарів перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно і цілеспрямовано, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Alcatel 4009D», в якому знаходилася сім-карта стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар», що належить на праві власності ОСОБА_8 , при цьому ринкова вартість телефону згідно з висновком судової товарознавчої експертизи складає 1000 грн., а вартість стартового пакету згідно з довідкою складає 25 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1025 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

Він же 01.05.2016 р. близько 21 год. 00 хв. в м. Христинівці, правомірно з дозволу господарів перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно і цілеспрямовано, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що ніхто з присутніх в будинку за ним не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Нокіа Asha 200», в якому знаходилася сім-карта стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар», що належить на праві власності ОСОБА_9 , при цьому ринкова вартість телефону згідно з висновком судової товарознавчої експертизи складає 485 грн., а вартість стартового пакету згідно з довідкою складає 25 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 510 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

Він же 03.10.2016 р. близько 22 год. 00 хв. в м. Христинівці, правомірно з дозволу господарки перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно і цілеспрямовано, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що ніхто з присутніх в будинку за ним не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Самсунг С3530» в якому знаходилася сім-карта стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар», що належить на праві власності ОСОБА_10 , при цьому ринкова вартість телефону згідно з висновком судової товарознавчої експертизи складає 430 грн., а вартість стартового пакету згідно з довідкою складає 25 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 455 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор, подав апеляцію, в якій не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин справи, та доведеності вини ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляцію подану прокурором, і просила її задоволити з наведених в ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання прокурора на м`якість призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо м`якості призначеного покарання не підлягає задоволенню, оскільки при призначенні покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позицію потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні обвинуваченому, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Так, в якості обставин що пом`якшують покарання, судом першої інстанції вірно враховано, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляції прокурора щодо м`якості призначеного покарання непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи викладені в апеляції вже враховані судом першої інстанції при винесенні вироку.

За зазначених вище обставин призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 08 травня 2017 року, є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 08 травня 2017 року - залишити без задоволення.

Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 08 травня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :