АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000345 від 22.09.2016 р., за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.ч. 1, 2 ст. 328 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серійними номерами HB47431595L та HB47431534L на загальну суму 200 (двісті) доларів США; самозарядний нарізний карабін мисливського призначення ФОРТ-205 калібру 7,62x39 мм, серійним номером НОМЕР_1 з двома магазинами до нього; 133 (сто тридцять три) мисливські набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «Tulammo 7,62x39»; 493 (чотириста дев`яносто три) мисливські набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «LCW 7,62x39»; 215 (двісті п`ятнадцять) мисливських набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «7,62x39 2114»; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ПМР», калібру 9 мм, серійний номер НОМЕР_2 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачене обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, належність майна, на яке просив накласти арешт слідчий, саме ОСОБА_6 , прийшов до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На зазначену ухвалу адвокатом ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , було подано апеляційну скаргу, в якій він вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в наслідок чого було допущено неповноту судового розгляду, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2017 р. про накладення арешту на майно ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ОСОБА_6 відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з порушенням, строків звернення з відповідним клопотанням, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику як власника майна, так і його захисника, копію оскаржуваної ухвали сторона захисту так і не отримала, а про існування вказаної ухвали місцевого суду захиснику стало відомо лише 21.04.2017 р. після оприлюднення ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 23.03.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000345 від 22.09.2016 р., за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч.ч. 1, 2 ст. 328 КК України.

01.11.2016 р. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено окремі речі та грошові кошти.

21.02.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, просив надати та одержав для себе неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади за попередньою змовою групою осіб.

13.03.2017 р. старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкцією якої передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме на речі та грошові кошти, що були вилучені в ході обшуку, відповідно до переліку зазначеного у клопотанні слідчого.

23.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серійними номерами HB47431595L та HB47431534L на загальну суму 200 (двісті) доларів США; самозарядний нарізний карабін мисливського призначення ФОРТ-205 калібру 7,62x39 мм, серійним номером НОМЕР_1 з двома магазинами до нього; 133 (сто тридцять три) мисливські набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «Tulammo 7,62x39»; 493 (чотириста дев`яносто три) мисливські набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «LCW 7,62x39»; 215 (двісті п`ятнадцять) мисливських набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «7,62x39 2114»; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ПМР», калібру 9 мм, серійний номер НОМЕР_2 .

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, слідчим суддею були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність даних про належність майна саме підозрюваному, розумність та співрозмірність обмеження права власності останнього, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на майно ОСОБА_6 , оскільки у клопотанні слідчого взагалі не вказано правових підстав, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт на майно, що є порушенням п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність права власності ОСОБА_6 з потребами кримінального провадження.

Посилання апелянта, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, щодо пропуску слідчим встановлених кримінальним процесуальним законом строків для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ч. 2 ст. 412 КПК України визначено вичерпний перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, а тому підстави з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, згідно чинного кримінального процесуального закону не є безумовними підставами для скасування рішення суду.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, колегія суддів приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на речі та грошові кошти, що були вилучені в ході обшуку, відповідно до переліку зазначеного у клопотанні слідчого, а тому ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2017 р. є законною, обґрунтованою.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000345 від 22.09.2016 р., за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.ч. 1, 2 ст. 328 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серійними номерами HB47431595L та HB47431534L на загальну суму 200 (двісті) доларів США; самозарядний нарізний карабін мисливського призначення ФОРТ-205 калібру 7,62x39 мм, серійним номером НОМЕР_1 з двома магазинами до нього; 133 (сто тридцять три) мисливські набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «Tulammo 7,62x39»; 493 (чотириста дев`яносто три) мисливські набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «LCW 7,62x39»; 215 (двісті п`ятнадцять) мисливських набої калібру 7,62x39 мм з маркуванням «7,62x39 2114»; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ПМР», калібру 9 мм, серійний номер НОМЕР_2 . залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 и б а к