АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 13.11.2016 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого різноробочим у Путильському ВУЖКГ, раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2017 року,
за участю: прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. завданої моральної шкоди та 2584 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн. матеріальної шкоди.
Єдиний унікальний № 721/110/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11-кп/794/208/17 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 125 КК України
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На вказаний вирок суду 1-ї інстанції захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, у якій не заперечуючи кваліфікації дій свого підзахисного, доведеності його вини у скоєнні кримінального правопорушення, просить вирок змінити та пом`якшити призначене засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання, а в задоволенні цивільного позову відмовити.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не було взято до уваги позитивної характеристики по місцю проживання та роботи обвинуваченого ОСОБА_5 та те, що останній перебуває на «Д» обліку в лікаря психіатра через отриману важку черепно-мозкову травму. І хоча за висновком судово-психіатричної експертизи є осудним, ОСОБА_5 за його станом здоров`я буде важко відбувати покарання у виді громадських робіт, оскільки це буде для нього надто великим фізичним навантаженням, враховуючи те, що він працює робітником.
Що стосується задоволення цивільного позову вважає, що розмір відшкодування маральної шкоди в розмірі 7500 грн. є надто великим для ОСОБА_5 , який отримує по місцю своєї роботи мінімальну заробітну плату. При цьому, рішення про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2584 грн., судом було прийнято без належних доказів.
Інших апеляційних скарг від учасників судового розгляду не надходило.
На вказану апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло заперечення від потерпілого ОСОБА_8 , зі змісту якого вбачається, що останній просить відмовити захиснику обвинуваченого у задоволенні апеляційної скарги, а вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 13.04.2017 року залишити без змін.
Як зазначив районний суд у своєму вироку ОСОБА_5 12.11.2016 року близько о 19 год. 30 хв. перебуваючи в АДРЕСА_1 , біля будинку ОСОБА_8 під час суперечки на ґрунті неприязних відносин, вчинив конфлікт з останнім. Під час конфлікту ОСОБА_5 тримаючи в руках батіг наніс ним декілька ударів по обличчю ОСОБА_8 в конфлікт втрутились сторонні особи, внаслідок чого конфлікт припинився.
Згідно висновку СМЕ № 186 від 13.12.2016 року в громадянина ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, рвані рани голови, забій перенісся. Тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або удару об такі, можливе їх виникнення в строк та при обставинах вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду та апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити на підставі наведених у ній доводів, міркування прокурора, який вважає, що вирок суду, як

законний слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану - без задоволення, потерпілого ОСОБА_8 , який просив залишити вирок без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Колегією суддів при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Оскільки захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , не оскаржує обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій свого підзахисного, колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі та вважає їх доведеними.
Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є обґрунтованими.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 66, 67 КК України та роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно по місцю проживання, те, що обвинувачений сприяв розкриттю злочину, не перебуває на обліку в лікаря нарколога, при цьому перебуває на «Д» обліку в лікаря психіатра, його молодий вік.
До пом`якшуючих обставин районний суд відніс активне сприяння розкриттю злочину та молодий вік обвинуваченого.
Обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин районним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, проте встановив за можливе призначити покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, який зазначений в санкції статті, однак із таким строком виконання громадських робіт не може погодитися колегія суддів.

Санкцією частини 2 ст. 125 КК України визначено покарання, зокрема, у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

Визначення строку громадських робіт залежить від обставин, що

характеризують особу засудженого та обставин вчинення кримінального правопорушення та ін..

Апеляційним судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи з дитинства, проживає разом із батьками, які є багатодітними.

Зважаючи на встановлене, та враховуючи пом`якшуючі обставини, які навів у вироку районний суд, колегія суддів вважає за можливе зменшити встановлений, районним судом, обвинуваченому ОСОБА_5 строк громадських робіт.
Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, у разі, зокрема, пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду в частині встановленого строку громадських робіт обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно змінити, призначивши останньому громадські роботи на мінімальний строк встановлений в санкції інкримінованої йому статті.
При цьому, не можуть бути задоволені доводи автора апеляційної скарги про відмову в задоволенні цивільного позову.
Так, аналізуючи вирок районного суду в частині задоволеного цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає, що твердження апелянта щодо вирішення цього питання не у відповідності з вимогами закону є необґрунтованими.

Відповідно до ст.ст. 56, 62 Конституції України, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Виходячи з правил Глави 9 КПК України особа, якій, зокрема, кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статтями 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих

стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Районним судом визначено задовольнити цивільний позов, поданий ОСОБА_8 в частині моральної шкоди частково. При цьому, визначаючи розмір такої моральної шкоди, районний суд врахував характер моральних страждань ОСОБА_8 , а саме те, що внаслідок протиправних, злочинних дій ОСОБА_10 , у потерпілого закрита ЧМТ, струс головного мозку, рвані рани голови, забій перенісся. Потерпілий отримав фізичний біль, моральний стрес, що призвело до душевних страждань та моральних переживань, приниження честі, гідності, майновий стан обвинуваченого, який впливає на реальну можливість останнього виплатити визначену судом моральну шкоду.

Враховуючи вищевказані обставини, районний суд, на думку колегії суддів, дійшов до обґрунтованого висновку, що розмір моральної шкоди, яку було спричинено ОСОБА_8 у результаті злочинних дій ОСОБА_10 , слід встановити у сумі 7500 грн..

Так, суд першої інстанції, з урахуванням характеру і ступеню тяжкості моральних страждань, завданих потерпілому, відповідно до вимог розумності та справедливості, що передбачені положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, і що саме 7500 грн. є достатнім розміром для компенсації завданої шкоди. Тому колегія суддів підстав для скасування рішення і в даній частині не знаходить, адже саме такий розмір моральної шкоди є реальним.

Помилковими є і доводи апелянта про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 2584 грн., оскільки, на його думку, було прийнято судом без належних доказів.
Статтею 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Доказ визнається допустимим, відповідно до статті 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Досліджені в судовому засіданні апеляційного суду копії: - накладної № 1 від 02.12.16 року (а.к.п.54), яка видана та скріплена печаткою ФОП ОСОБА_11 , зі змісту якої вбачається, що даний супровідний документ містить перелік, кількість та ціну медикаментів на загальну суму 2366 грн. 45 коп.; - чеку №132116 та № 131551 (а.к.п.54), які були видані аптекою «Старфарма», зі змісту яких вбачається, що 12 та 17 листопада 2016 року було придбано медикаментів на загальну суму 218 грн. 04 коп., підтверджують придбання ліків потерпілим на загальну суму 2584 грн. 49 коп..

Вказані документи, є належними та допустимими, оскільки прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню та отримані в порядку передбаченому КПК України.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення, а вирок суду до зміни в частині призначеного ОСОБА_5 покарання.
Керуючись ст.ст. 127, 128, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2017 року, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Вважати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.
В іншій частині вирок районного суду залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя ОСОБА_1