пр. № 1-кп/759/135/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0011048 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина України, непрацюючого, одруженого, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.289 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

інші учасники: потерпілі - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :
05.11.2016 у нічний час ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до приміщення шиномонтажу, яке використовує у своїй діяльності ФОП « ОСОБА_11 », з метою викрадення наявного в ньому майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , знаходячись в даному приміщенні, повторно, таємно викрав чуже майно, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, а саме: пістолет пневмогайковерт, вартістю 2600 гривень; зачисний круг, який являється частиною болгарки, вартістю 150 гривень; пістолет «підкачки», вартістю 250 гривень; монтіровку, вартістю 350 гривень; домкрати в кількості 2 штуки, загальною вартістю 6000 гривень; болгарка, вартістю 1 100 гривень; хрестовидний ключ, вартістю 350 гривень; щітку для металу, вартістю 50 гривень, а всього майна на загальну суму 13 600 гривень.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном.

Крім цього, 06.12.2016 року, приблизно о 04.00год., у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «MERSEDES ML 350», білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним автомобілем, ОСОБА_4 , 06.12.2016 року, приблизно о 04.00год, маючі заздалегідь заготовлені номерні знаки НОМЕР_2 , які попередньо були викрадені з автомобіля марки «MERSEDES ML 350», перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Львівська, 26-А, змінив номерні знаки на вкраденому автомобілі та ввівши в оману водія евакуатора, а саме достовірно вказуючи на факт права власності на вказаний автомобіль, незаконно заволодів автомобілем «MERSEDES ML 350», який належить потерпілій ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_4 , маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, наказав водію евакуатора залишити автомобіль поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 1- В, з метою його подальшого використання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів не визнав, та показав, що точну дату не пам`ятає, вночі йому знадобилась ножовка, у зв`язку з чим він на таксі їздив в її пошуках. Приблизно о 04.00-04.30год. помітив приміщення шиномонтажу, в якому горіло світло, зайшов туди, побачив працівника, який спав. Перед цим бачив осіб, які, як йому здалось, могли щось викрасти з приміщення шиномонтажу, а тому він вирішив забрати звідти усі цінні речі та згодом планував їх повернути. Вранці наступного дня до нього додому прийшли люди з шиномонтажа, проте він їм не відчинив двері, а пізніше залишив записку сусіду зі своїм номером телефону, щоб він з ними зв`язався з приводу повернення речей. Вважає себе не винуватим у вчиненні крадіжки, оскільки не хотів, щоб це зробили інші люди, а він мав намір все повернути і можливо отримати за це винагороду.

Щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що він знайомий з батьком потерпілої, який винен йому гроші та відмовлявся їх повертати. Автомобіль «Мерседес» був припаркований на вул.Львівський, де він зняв з нього номерний знак, який там же і викинув та помістив номерні знаки з іншого автомобіля. Викликав евакуатор, який перевіз автомобіль на вул.Жолудєва, де він його залишив. В подальшому планував вивезти автомобіль за кордон.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд приходить до висновку, що його вина підтверджується наступними доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що він є власником приміщення шиномонтажу по АДРЕСА_2 . Про обставини вчинення обвинуваченим крадіжки йому стало відомо вранці 05.11.2016р., коли він оглянув відеозапис з камери відеоспостереження, яка встановлена в приміщенні. Потерпілий вказує про те, що приміщення шиномонтажу у ніч крадіжки було зачинено, а обвинувачений пошкодив замки. Викрадене майно йому було повернуто працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_12 , який є сином потерпілого ОСОБА_8 , в судовому засіданні показав, що в грудні 2016р., точної дати не пам`ятає, йому зателефонував батько та попросив приїхати до шиномонтажу. Про обставини події йому відомо також з запису камер відеоспостереження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , суду показав, що працював водієм евакуатора. Вночі 06.12.2016р. від диспетчера надійшло замовлення про евакуацію транспортного засобу з вул.Львівської. Під`їхавши на місце виклику побачив автомобіль «Мерседес» білого кольору без номерних знаків. Біля автомобіля стояв обвинувачений, який надав йому паспорт на ім`я ОСОБА_14 , дані з він-кодом, де був номер автомобіля, який збігся з номером він кода, що був під склом автомобіля. Обвинувачений пояснив, що посварився з дружиною, яка забрала ключі від автомобіля, а тому замовив перевезення на стоянку. Після цього автомобіль загрузили на евакуатор і поїхали на АДРЕСА_3 , де його і залишили, про що він також повідомив диспетчера. Через декілька днів його викликали до Святошинського УП ГУНП в м.Києві, де під час дачі пояснень, йому знову зателефонував обвинувачений і попросив перевезти ще один автомобіль. В цей же день його запросили на впізнання, де він впізнав обвинуваченого, як особу, яка замовила перевезення автомобіля «Мерседес».

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази.

- протокол огляду місця події від 05.11.2016р. відповідно до якого, оглянуто нежиле приміщення «Шиномонтаж», що на вул.Нова, 2 в м.Києві. Під час огляду на вхідних дверях явних пошкоджень не виявлено та оглянуто записи з камер спостереження (а.с.79-84). Диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яким зафіксовано як ОСОБА_15 зайшов до приміщення шиномонтажу, звідки викрав речі. ( а.с.79-84, 92, 165);

-протокол огляду місця події від 05.11.2016р., яким за згодою власника ОСОБА_16 оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_4 , де виявлено та вилучено речі, викрадені з приміщення шиномонтажу та належать потерпілому ОСОБА_8 (а.с.85 -91);

-протокол огляду місця події від 06.12.2016р., яким оглянуто ділянку місцевості на вул.Львівській в м.Києві, згідно якого було встановлено місце вчинення кримінального правопорушення (а.с.109-111).

-протокол огляду місця події від 07.12.2016р. яким оглянуто ділянку місцевості за адресою: м.Київ, вул.Жолудєва, 1В, де знаходиться автомобіль білого кольору «MERSEDES ML 350», д.н.з. НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль було вилучено та передано власнику. (а.с.112-116);

-протокол огляду місця події від 07.12.2016р. яким оглянуто ділянку місцевості за адресою: м.Київ, вул.Львівська, 26А, де виявлено та вилучено два державні номерні знаки НОМЕР_1 , а чоловік, який представився ОСОБА_4 , пояснив, що зняв дані номерні знаки з автомобіля«MERSEDES ML 350» 06.12.2016р. (а.с.117-118)

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2016р., відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімку №1 особу, яка замовляла евакуацію автомобіля«MERSEDES ML 350» за адресою м.Київ, вул.Львівська, 26А ОСОБА_4 (а.с.122-124);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.12.2016р. відповідно до якого сідок ОСОБА_13 серед чотирьох представлених йому чоловіків, впізнав чоловіка з табличкою з номером 2, як особу, яка замовляла евакуацію автомобіля«MERSEDES ML 350» за адресою м.Київ, вул.Львівська, 26А ОСОБА_4 (а.с.125-129);

-інформацією, отриманою від фізичної особи підприємця ОСОБА_17 , який надає послуги диспетчеризації по м.Києву для самозайнятих осіб перевізників у сфері евакуації транспортних засобів, в якому вказано, що 06.12.2016р. на диспетчерський пункт надійшов виклик про замовлення евакуатора для перевезення транспортного засобу «MERSEDES ML 350» з пр.Перемоги, 109 на масив Борщагівку в м.Києві. Після прибуття евакуатора замовник змінив адресу завантаження на вул.Львівську та доставлено автомобіль на вул.Жолудєва. Дзвінок здійснений з телефонного номеру НОМЕР_4 (а.с.133-140).

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши безпосередньо досліджені докази, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 за встановленими вище обставинами вчинив крадіжку з приміщення шиномонтажу, що підтверджується протоколом огляду місця події, відео з камери спостереження, де зафіксовано як обвинувачений зайшов у приміщення, звідки викрав чуже майно, яке належить потерпілому Креденцеру. Викрадені речі виявлено та вилучено з квартири обвинуваченого. Зазначені обставини не оспорював і сам обвинувачений. Показання потерпілого ОСОБА_8 в тій частині, що обвинувачений проник до приміщення, пошкодивши при цьому замки, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не встановлено це і протоколом огляду та виходить за межі пред`явленого обвинувачення. Висновок експерта від 12.12.2016р. №5031/д, відповідно до якого сліди пальця руки, вилучені з місця події придатні для ідентифікації за ними особи (осіб) та не належать ОСОБА_4 , суд до уваги не бере, оскільки він не є належним доказом вини обвинуваченого (а.с.100-106).

Вина обвинуваченого у незаконному заволодінні транспортним засобом також підтверджується показаннями в судовому засіданні і самого обвинуваченого, який чітко зазначив про обставини вчинення ним злочину, що підтверджується сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів, в тому числі показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 та письмовими доказами, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в судовому засіданні він фактично підтвердив обставини вчинення ним злочинів. Захисна позиція обвинуваченого про те, що він не мав умислу на викрадення чужого майна, яке хотів повернути власнику, а автомобілем заволодів, оскільки батько потерпілої, на його думку, винен грошові кошти, не впливає на правову кваліфікацію його дій. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розумів, що протиправно заволодіває транспортним засобом, про що свідчить спосіб вчинення злочину, в тому числі і заміна номерних знаків. Даних про те, що він допустив фактичну помилку і вважав, що має право на автомобіль, в судовому засіданні не встановлено.

Відтак, сукупність зібраних та перевірених судом доказів, суд кладе в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_4 причетним до вчинення таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 та незаконного заволодіння транспортним засобом, яке належить потерпілій ОСОБА_9 .

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), а також за ч.2 ст.289 КК України, оскільки він повторно незаконно заволодів транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак вчинив дані злочини після повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.289 КК України, а після повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знову вчинив інший умисний корисливий злочин. Крім того ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, слідчим характеризується позитивно, соціальні зв`язки (розлучений, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина 2002 року народження), вік та стан здоров`я, думку потерпілих, які не мають до обвинуваченого матеріальних претензій, а також те, що викрадене майно їм було повернуто завдяки проведеними працівниками правоохоронних органів оперативним заходам.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

За сукупністю наведених обставин, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд, з урахуванням віку, стану здоров`я обвинуваченого, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, вважає можливим не призначати ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України - залишити без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 07.12.2016р., зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 05.11.2016р. по 08.11.2016р.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: пістолет пневмогайковерт; зачисний круг, який являється частиною болгарки; пістолет «підкачки»; монтіровку; домкрати в кількості 2 штуки; болгарку; хрестовидний ключ; щітку для металу залишити власнику ОСОБА_8 ; диск «Verbatim CD-R» залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «MERSEDES ML 350» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , два килимки для підлоги із салону автомобіля, державні номерні знаки НОМЕР_1 - залишити власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: