Справа № 480/76/16-к
Провадження № 1-кп/487/428/16
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору

23.02.2017 р. Заводський районний суду міста Миколаєва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
за участю
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 31.03.2015р., відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Апеляційного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000334 від 31.03.2015р., відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання мотивоване тим, що на досудовому слідстві встановлені фактичні обставини того, що обвинувачена ОСОБА_9 здійснила дії, направлені на позбавлення життя потерпілого шляхом підпалу, тобто, із застосуванням вогню. А з урахуванням п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003, за ознаками об`єктивної сторони складу інкримінованого їй злочину їх слід кваліфікувати за ч.2 ст. 115 КК України. Просить суд повернути обвинувальний акт прокурору для належної кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_9 як замах на умисне вбивство за обтяжуючих обставин - з особливою жорстокістю за ч.2 ст. 15, п.4 ч.2 ст. 115 КК України.

Вислухав думки учасників кримінального провадження відносно заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5ч.2ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що вона 30 березня 2015р. близько 17год. з метою реалізації свого умислу, направленого на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 , приїхала до дачного будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 та привезла з собою завчасно приготовлену пляшку з горючою рідиною. В ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій намір, направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , з привезеної із собою пластикової пляшки тричі плеснула невідомою горючою рідиною на тіло та голову потерпілого, і після того як невідома горюча рідина попала на голову та тіло потерпілого ОСОБА_7 , останній спалахнув від електричної плити та почав горіти. ОСОБА_9 в цей же час вибігла з будинку та направилась до місця свого проживання - до дачного будинку АДРЕСА_2 в СВТ«Родники-івушки». Довести свій намір до кінця ОСОБА_9 не вдалося з причин, які не залежали від її волі, так як потерпілий ОСОБА_7 бригадою лікарів швидкої медичної допомоги був доставлений в опікове відділення міської лікарні №3 та йому надано необхідну ведичну допомогу. Згідно висновку експерта № 959/491-15 від 31.07.2015р. у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у виді опіків ротової порожнини, верхніх дихальних шляхів, голови, шиї, тіла і рук в кількості 31%, 2-3 ступеню опікового шоку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.

Отже, слідчим встановлено фактичні обставини того, що обвинувачена здійснила дії направлені на позбавлення життя потерпілого шляхом підпалу його, тобто із застосуванням вогню.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п.4ч.2ст.115 КК України), якщо винний, позбавпяючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних страждань - шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю. Таким чином, дії обвинуваченого направлені на позбавлення потерпілого життя з використанням вогню (тобто підпалу потерпілого) слід кваліфікувати за ч.2ст.115 КК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. З КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте з порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, судом встановлено, що обвинувальний акт містить опис фактичних обставин справи, як їх було встановлено прокурором із вказівкою на ту обставину, що обвинувачена здійснила замах на життя потерпілого шляхом обливання горючою рідиною та підпалу такого, тобто здійснила замах на життя потерпілого з використанням вогню, і такі обставини прокурором встановлені вже на стадії досудового розслідування, тобто в цій частині в процесі розгляду справи судом інші обставини встановлені бути не можуть, що вказує на те, що прокурор в цій частині обвинувального акту обвинувачення пред`явлене ОСОБА_9 змінити відповідно до ч.1ст.338 КПК України не зможе. А тому суд приходить до висновку, що виклад в даному обвинувальному акті фактичних обставин вчиненою діяння, що інкримінується обвинуваченій ОСОБА_9 , та правової кваліфікації цих дій ОСОБА_9 з посиланням на ч.1 ст.115 КК України є суперечливими між собою, та таким, що обмежує права як обвинуваченої, так і потерпілого, тому даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Крім того, вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст. 291 ч.2 КПК України.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ст. 291 ч.2 КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З тексту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 однозначно вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини злочину (кримінального правопорушення), які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, що полягає у зазначені про вчинення нею злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, з наведенням диспозиції даного закону.

Після цього, в обвинувальному акті наведені відомості, передбачені наступним п.6 ч.2 ст. 291 КПК України щодо обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Однак, обвинувальний акт не містить однієї з його обов`язкових складових частин, визначеної п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме формулювання обвинувачення.

З урахуванням визначеного п.13 ч.1 ст. 3 КПК України терміну «обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом», у логічному зв`язку з положеннями п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, які визначають вимоги до вироку та вказують на поняття «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення», зміст формулювання обвинувачення має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення на підставі встановлених прокурором фактичних обставин злочину (кримінального правопорушення). Тобто, даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки зовсім не містить формулювання обвинувачення, тобто не містить чіткого і беззаперечного викладу тих обставин та відповідних їм кваліфікаційним формулам з посиланням та статті та частини статті КК України (п. 13 ч.1 ст. З КПК України), що дають змогу встановити в чому ж обвинувачується ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 291, ч.3 ст. 314 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 31.03.2015р., відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 392 - 396 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3