справа № 208/9092/14-к
№ провадження 1-кп/208/28/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представників потерпілого ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

представника цивільного позивача ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000180 від 09 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, який має загально-середню освіту, працюючого ТОВ «ДІПІ Форвардінг» водієм автобусу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 , 09.09.2014 р о 07 годині 38 хвилин - в світлий час доби, керуючи на підставі подорожнього листа технічно справним автобусом «Ikarus 256», д.н. НОМЕР_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстацію транспортного засобу НОМЕР_2 ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» знаходиться у володінні за договором оренди в TOB «ДІПІ Форвардінг», здійснював рух у м. Дніпродзержинську по вул. Кірова з боку вул. Червоногвардійського в напрямку пр. Пеліна зі швидкістю 5 км/год.

На перетині вул. Кірова з пр. Пеліна, водієві ОСОБА_10 , необхідно було виконати правий поворот по ходу його руху, на пр. Пеліна, і надалі здійснювати рух по пр. Пеліна у напрямку вул. Пушкінської у м. Дніпродзержинську.

При виконанні вищевказаного маневру правого повороту, ОСОБА_10 , як водій механічного транспортного засобу, на перехресті проїжджих частин доріг, повертаючись праворуч повинен був стежити за зміною дорожньої обстановки та при виявлені, що на проїжджий частині, на яку він повертає, на пішохідному переході здійснює рух пішохід повинен був дати дорогу цьому пішоходу, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «п.16.2. На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються в попутному напрямку».

Однак, в порушення вимог вищевказаного пункту справжніх «Правил..» ОСОБА_10 , не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, здійснюючи рух на технічно справному автобусі, маючи об`єктивну можливість безпечно виконати маневр правого повороту, згідно вимог правил дорожнього руху та своєчасно виявити пішохода, який переходив проїжджу частину пр. Пеліна по нерегульованому пішохідному переходу, проявляючи злочинну недбалість, не переконавшись у безпеці виконуваного маневру, при виїзді з меж перехрестя, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода, що перетинає проїжджу частину дороги пр. Пеліна зліва направо по нерегульованому пішохідному переходу і рухаються в напрямку смуги руху автобуса «Ikarus 256», д.н. НОМЕР_1 під його керуванням, дану обстановку як небезпечну не сприйняв, заходи гальмування зробив не вчасно внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті розглянутої дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1066-Е від 29.09.2014 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: важкої проникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, із забоєм головного мозку 3 ступеню, численними геморрагічними крововиливами в лобні долі, з синцями на голові, яке - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя (п.п. 2.1.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.16.2 «Правил дорожнього руху» України, оскільки вказане порушення, безпосередньо спричинило настання даної події.

Обвинувачений ОСОБА_10 , винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, суду пояснив, позовні вимоги визнає частково, визнає матеріальну шкоду за чеками, моральну не визнає, грошей не має, все що у нього було він вже віддав потерпілій, вважає, що лікарня зі своїм позовом повинна звертатися до суду в порядку цивільного судочинства. Працює у ДІПІ "Форвардінг" три роки. 09.09.2014 року приблизно о 07-30 год. ранку рухався по вул. Кірова з боку вул. Червоноармійської в напрямку пр. Пеліна та став здійснювати поворот вправо біля пам`ятника Прометей, та почув що штовхнув людину. Зупинив автобус, вийшов якийсь чоловік викликав швидку. Він одразу зателефонував синам і ті допомогли відвезти жінку в лікарню. Жінка стояла на пішохідному переході, йшла з боку пам`ятника. Він її не помітив, кутом автобуса зачепив її та товкнув, їй трішки не вистачило щоб перейти перехід. Під час скоєння наїзду потерпіла знаходилася на пішохідній лінії, він відволікся вліво на пр. Пеліна та трафаретка «регулярні перевозки» закрила йому огляд, так як знаходилася з права. Подія трапилася у світлий час доби, він порушив правила дорожнього руху. Близько 10 000 грн. він відшкодував потерпілій. Чоловік потерпілої привозив чеки на ліки, а вони давали гроші. Окрім заробітної плати водія, у нього не має інших доходів. Сума моральної шкоди завелика, позов лікарні він визнає. Він не заперечує, що спричинив моральну шкоду потерпілій, але таких грошей у нього не має.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 09.09.2014 року йшла на роботу. Переходила пішохідний перехід, близько 7-30 год. по пр. Пеліна зі сторони пам`ятника Прометея до СПТУ, перехід майже перейшла, коли її збив автобус. Більше нічого не пам`ятає, в лікарнях, в тому числі і в Мечнікова знаходилася тривалий час. Матеріальна шкода складається з суми - 66 217,30 грн. на придбання медикаментів, санітарно-курортне лікування, транспорт. Ця сума не відшкодована винним. Моральна шкода складає 200 000 грн. До отримання цієї травми у неї не було перешкод у пересуванні, обличчя було нормальне. Їй самій потрібна стороння допомога, своїм батькам похилого віку вона не може надавати допомогу, потребує операцію на обличчі.

Представник цивільного відповідача ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав, та пояснив, що автобус було передано в оренду до ДІПІ "Форвардінг", власник автобуса ДМК. Позовні вимоги не обґрунтовані.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_10 в повному обсязі підтверджується дослідженими документами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за № 0000180 від 09 вересня 2014 року, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події з фототаблицею та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2014 року, в якому зафіксовано місце ДТП, стан та тип покриття, наявність розмітки, дорожніх знаків, освітлення, характер пошкодження транспортного засобу, його розташування на місці події, відсутність гальмівного шляху, наявність обривків одягу, слідів схожих на кров та інше. (аркуш справи 16-23);

- протоколом огляду транспортного засобу від 09.09.2014 року, відповідно якого зафіксовано технічний стан оглянутого транспортного засобу автобусу «Ikarus 256» д.н. НОМЕР_3 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського». (аркуш справи 24-26);

- висновком судово-медичної експертизи від 29.09.2014 року за № 1066-Е, відповідно до якого виявлені у потерпілої ОСОБА_6 пошкодження у вигляді важкої проникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, із забоєм головного мозку 3 ступеню, численними геморрагічними крововиливами в лобні долі, з синцями на голові, яке відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небезпеки для життя, пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів або при ударі о подібні. Давність утворення пошкоджень може відповідати терміну указаному у медичних документах, при потраплянні у лікарню о 11.05 год., алкоголю не виявлено (аркуш справи 66-67);

- висновком авто технічної експертизи від 27 жовтня 2014 року за № 70/27-789 відповідно до якого в даній ж обстановці водій автобуса «Ікарус 256» ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія автобуса «Ікарус 256» ОСОБА_10 при заданому механізмі події, визначалась виконанням вимог п.16.2 Правил дорожнього руху та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили б йому виконати їх. При заданому механізмові події, дії водія автобуса «Ікарус 256» ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.16.2 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. (аркуш справи кримінального провадження 90-91);

- протоколом огляду предметів від 21.10.2014 року відповідно до якого предметом огляду є оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R LG 1х16х4,7 GB, на який 21.10.2014 було перенесено відеозапис «1 02 R 00» з відображенням механізму ДТП, а саме руху автобусу «Ікарус 256» д.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 , напрямок руху та темп руху пішохода ОСОБА_6 . В ході перегляду вищевказаного відеозапису був встановлений час, який був затрачений пішоходом ОСОБА_6 на подолання відстані проїжджої частини дороги, з моменту виходу на проїжджу частину дороги до моменту наїзду на неї. О 07 годині 38 хвилин 01 сек. На відеозапису видно, як з боку пам`ятника «Прометей» в напрямку ПТУ № 24, по нерегульованому пішохідному переходу позначеному дорожньою розміткою «зебра» починає рухатись пішохід-жінка. О 07 год. 38 хв. 04 сек. Видно наїзд на пішохода жінку автобусом «Ікарус 256» який виїжджає з вул. Кірова на проспект Пеліна в напрямку вул. Спортивної. Жінка рухається в темпі шагу, зліва направо відносно напрямку руху автобусу. Час затрачений пішоходом ОСОБА_6 з моменту виходу на проїжджу частину дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, до моменту наїзду на неї складає 3 секунди. Також встановлено, що місце ДТП проспект Пеліна має двосторонню організацію руху. Дорожнє покриття сухий асфальтобетон. Світлий час доби (аркуш справи кримінального провадження 75-78);

- переглядом вказаного диску, який постановою слідчого СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.10.2014 року був визнаний та долучений в якості речового доказу в кримінальному провадженні № 0000180 в судовому засіданні, вина ОСОБА_10 знайшла своє повне підтвердження, оскільки здійснюючи рух, обвинувачений мав об`єктивну можливість безпечно виконати маневр правого повороту, вчасно виявити пішохода, який перетинав дорогу по пішохідному переходу, жодної перешкоди як-то обмеженої видимості чи порушення іншими водіями правил дорожнього руху тощо, що могло об`єктивно завадити водієві дотриматися вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України, а саме: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїжджу частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються в попутному напрямку, під час перегляду зазначеного диску не встановлено.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з вчиненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.16.2 «Правил дорожнього руху» України, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 в силу ст.67 КК України не встановлено

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття.

При визначені покарання ОСОБА_10 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням ОСОБА_10 іспитового строку, при цьому суд враховував, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, добровільно частково відшкодував спричинену шкоду, має сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки, проживає з дружиною, яка через захворювання потребує стороннього догляду.

Крім цього, при прийнятті рішення щодо звільнення від покарання з випробуванням суд також, приймав до уваги досудову доповідь, тобто формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_10 , від 28.03.2017 року, отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої поведінка ОСОБА_10 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький та висновок органу пробації про можливість виправлення його без позбавлення волі на певний строк, що слідує з характеристики особи обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушення, а також низької ймовірності вчинення повторного правопорушення.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь матеріальної шкоди:

- з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заподіяної матеріальної шкоди, причиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 78431,76 грн., що складає вартість лікарських препаратів та матеріалів медичного призначення, вартість проїзду, вартість санаторно-курортного лікування, вартість операції;

Також заявила цивільний позов про стягнення на її користь моральної шкоди:

- з ОСОБА_10 моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 196 078,60 грн.;

- з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 921 грн.

В обґрунтування позовної заяви потерпіла ОСОБА_6 суду вказала, що внаслідок отримання травми вона перебувала на лікарняному, не отримала заробітну плату за вересень та жовтень 2014 року, сума складає 2 761,61 грн.; за рахунок власних коштів придбала ряд лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для проведення лікування на суму 73 578,95 грн.; на маршрутне таксі до Дніпропетровська вона витратила 81 грн., доводилося їздити на лікування та консультації; за свої гроші відправляла рекомендований лист ТОВ «ДІПІ Форвардінг» на суму 23,20 грн. Всього розмір матеріальної шкоди, яка їй спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 78 431,76 грн.

Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ліміт якого складає 100 000 грн., матеріальна шкода їй відшкодовується страховою компанією, також страхова компанія повинна відшкодувати їй і моральну шкоду. Моральна шкода відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності складає 5 відсотків від страхової виплати суми, що становить 3 921,60 грн.

Моральна шкода полягає в тому, що тілесні пошкодження, які були їй спричинені супроводжувалися стресом та нестерпним болем. Постійний біль, запаморочення, стривоженість та дискомфорт вона переживає і до тепер. Встановлена третя група інвалідності, певний час після травми взагалі не могла рухатися, була прикута до ліжка. Відчуває постійні неврози, вимушена приймати ліки. Потребує операцію на обличчя, вона досі обмежена в русі, а в неї ще є батьки, які потребують її допомоги. Моральну шкоду оцінює у 200 000 грн., та просить її різницю стягнути з ОСОБА_10 в сумі 196 078,60 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_10 станом на 09.09.2014 року о 7 годині 38 хвилин керував на підставі дорожнього листа технічно справним автобусом «Ikarus 256» д.н. НОМЕР_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» знаходиться у володінні за договором оренди в ТОВ «ДІПІ Форвардінг», під час настання ДТП, ОСОБА_10 перебував з даним підприємством у трудових відносинах з 01 квітня 2013 року на посаді водія 1 класу, та в час скоєння ДТП безпосередньо виконував свої трудові обов`язки.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ДІПІ Форвардінг» на транспортний засіб «Ikarus 256» д.н. НОМЕР_1 у період вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу № АС/8176255 від 16.05.2014 року та відповідно до умов генерального договору № 2286/14/63 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.05.2014 року зі страховим покриттям 100 000 грн.

Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Постановою Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, яка в силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди або до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого застраховано цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст.1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. Згідно вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностікою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

При таких обставинах, відповідачами по справі є ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_10 .

Загальна сума завданої майнової шкоди на момент подання позову до суду склала 78 431,76 грн. Вказана сума підтверджена належними та допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи. Ця сума складається з наступного. Суми недоотриманої заробітної плати за вересень та жовтень 2014 року - 2 761,61 грн. Суми коштів витрачених на медпрепарати та обстеження підтверджена квитанціями, чеками, призначеннями та рецептами складає 73 578,95 грн. Сума коштів, витрачених на придбання палива, витраченого на поїздки в медичні заклади для лікування та обстеження 1 987 грн. Квітки на маршрутне таксі до Дніпропетровська на суму 81 грн. Вартість рекомендованого листа ТОВ «ДІПІ Форвардінг» на суму 23,20 грн.

При таких обставинах, матеріальна шкода підлягає стягненню з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у розмірі 78 431,76 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Відповідно до роз`яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_6 дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала в перенесенні фізичних страждань від спричинення тілесних ушкоджень, в отриманні психологічного стресу, в зв`язку з тривалим лікуванням та реабілітаційними заходами, нормальні життєві устої були порушені, моральні страждання тривають і до тепер.

Відповідно до Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме ст.23, шкодою заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж п`ять відсотків ліміту суми страхового відшкодування. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, оцінивши аргументи потерпілої, виходячи з характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), з врахуванням отриманих потерпілою травм, тривалості знаходження на лікуванні, характеру і глибини пов`язаних з цим душевних страждань, пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, беручи до уваги вік потерпілої, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає достатнім і відповідним визначення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 30 000, яка підлягає стягненню з ОСОБА_10 , та з ПАО «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в сумі 3 921, 60 грн.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 під час звільнення від відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» яка заподіяна здоров`ю у розмірі 78 431,76 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_6 моральну шкоду з ОСОБА_10 у розмірі 30 000 грн.; з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в розмірі 3 921,60 грн.

Стягнути на користь КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з ОСОБА_11 витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої в розмірі 6 876,76 грн.

Речові докази:

- автобус «Ікарус 256» н.з. НОМЕР_1 переданий на збереження представнику Дніпродзержинської філії ТОВ «ДІПІ Форвардінг», а саме директору ОСОБА_12 , який буде в подальшому зберігатися на території АТЦ ПАО «ДМКД», за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, б. 101 А, повернути представникові ОСОБА_12 ;

- CD-R компакт диск 700 МВ / 80 мін. 52х Х Digital з записом з камери зовнішнього спостереження ДТП від 09.09.2014 р., долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000180, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення судово-авто технічної експертизи за № 70/27-789 від 21.10.2014 року в сумі 393,12 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1