Справа № 703/2262/17

УХВАЛА
21 липня 2017 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в м. Смілі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Городок Хмельницької області, а мешканцю АДРЕСА_1 , не працюючому, раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, визначених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 вніс погоджене з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 у невстановленому досудовим слідством місці, день та час незаконно придбав три пістолета, один з яких з глушником, та набої до них в кількості 33 штуки, зберігав їх в автомобілі «Фольцвагнен» державний № НОМЕР_1 та які 18 липня 2017 року близько 14 години 40 хвилин були вилучені працівниками поліції на ділянці дороги в напрямку хутора Ленінське Смілянського району.
Він же, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 у невстановленому досудовим слідством місці, день та час незаконно придбав наркотичні засоби та психотропні речовини, пофасовані в поліетиленові пакети в кількості 62 штуки, зберігав та перевозив їх в автомобілі «Фольцвагнен» державний № НОМЕР_1 та які 18 липня 2017 року близько 14 години 40 хвилин були вилучені працівниками поліції на ділянці дороги в напрямку хутора Ленінське Смілянського району.
19 липня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід в виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та пояснив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обгрунтовнаної підозри ОСОБА_5 у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень. Крім того, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає будь-який інший запобіжний захід недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Просив також врахувати, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, постійно проживає за межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування кримінального провадження, що ускладнює забезпечення виконання обов`язків, покладених на підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і зазначили, що в прокурора та слідства не має достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний зауважив, що не має наміру уникати від слідства та суду, має постійне місце проживання та сім`ю. По місцю проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 . А тому підстави для застосування найбільш обтяжливого запобіжного заходу відсутні. Пояснив, що пістолет «Стєчкіна» дійсно є бойовою зброєю, яка належить ОСОБА_7 , а два поліетиленових пакета з порошкоподібною речовиною, які знаходились у нього в пачці з цигарками та вилучені працівниками поліції, є наркотичним засобом.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий та прокурор вважають, що про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, свідчать протокол огляду місця події від 18 липня 2017 року, згідно з яким під час огляду автомобіля «Фольцвагнен» державний № НОМЕР_1 було виявлено та вилучено, крім всього, 62 пакетика порошкоподібної речовини, револьвер і два набої, револьвер і 15 набоїв, пістолет з глушником та двома магазинами, та висновок експерта від 19 липня 2017 року № 1/1711, відповідно до якого, 9 штук набоїв, вилучених з цього автомобіля, являються боєприпасами.
В клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що незаконно придбав три пістолета, один з яких з глушником, та набої до них в кількості 33 штуки.
Однак, відомості за фактом виявлення ще двох пістолетів та набоїв в кількості 33 штук до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як вбачається з наданого витягу, не внесені.
Частиною 3 ст. 214 КПК України встановлено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.
В той же час, слідчий суддя враховує, що підозрюваний в судовому засіданні визнав, що вилучений пістолет «Стєчкіна» є бойовою зброєю, що дає суду можливість визначити обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 263 КК України.
Однак, аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд враховує, що надані прокурором докази не доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Жодного доказу, на підтвердження цього суду не надано.
Прокурор пояснив, що на час розгляду клопотання докази того, що вилучені з автомобіля «Фольцвагнен» державний № НОМЕР_1 62 пакети порошкоподібної речовини є наркотичним засобом чи психотропною речовиною у слідства відсутні. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 визнав, що вилучені два поліетиленові пакети містили наркотичний засіб.
При цьому, суд враховує, що віддаленість місця проживання підозрюваного від місця вчинення злочину не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обираючи вид запобіжного заходу, суддя також враховує, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений та має на утримання неповнолітню дитину.
На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що твердження сторони обвинувачення про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є непідтвердженими та передчасними.
Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Розглядаючи клопотання про застосування чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не наведені у відповідності до ст. 177 - 178 КПК України мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.
Слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального провадження, та дійшов висновку про наявність стримуючих факторів, які дозволяють менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, та взагалі існування таких ризиків, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України, не застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід в виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід в виді домашнього арешту, і вважає, що обрання такого запобіжного заходу є законним та справедливим.
А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 193,194, 195, 196, 205 КПК України,
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Хмельницької області, а мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на певний період доби строком на два місяці, заборонивши підозрюваному залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 по 8 годину і покласти на нього такі обов`язки:
- не відлучатись з м. Хмельницького без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за першою вимогою до слідчого відділу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області чи суду;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Запобіжний захід діє по 18 вересня 2017 року включно, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє протягом 2 місяців з дня її постановлення, у разі якщо не буде скасована апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1