У Х В А Л А Справа № 200/8851/15-к
Провадження № 1-кс/200/3289/14
08 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , начальника СВ ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2015 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 у якій він прохає суд визнати порушення СВ його процесуального права передбаченого низкою статей КПК України; визнати порушення слідчим СВ вимог ст.ст. 214, 217, 307 КПК України у вигляді невнесенні відомостей за його заявою про вчинення злочину до ЄРДР; зобов`язати слідчого припинити бездіяльність, яка полягає у не розгляді ним його заяви про вчинення злочину та невнесення відомостей до ЄРДР; зобов`язати слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , працівником органів внутрішніх справ ОСОБА_9 , злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України; зобов`язати слідчого визнати його потерпілим від злочину; зобов`язати слідчого видати йому на руки або надіслати поштою, копію постанови по визнання його потерпілим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України; зобов`язати слідчого видати йому довідку у якій вказати дату внесення відомостей за його заявою про вчинення злочину до ЄРДР, номер кримінального провадження та прийняте по цьому провадженню процесуальне рішення.
Підстави для задоволення скарги вказує наступні. Так, 29 квітня 2015 року він звернувся до УСБ України у Дніпропетровській області із заявою у якій повідомив про вчинення суддями апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також працівником ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України. Підставами для цього вказав те, що у ході розгляду його апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року, колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , неодноразово, в ході розгляду справи, порушували вимоги законодавства, тому що не призначали обов`язкової, при розгляді цивільної справи за його позовом, судово-психіатричної експертизи. Тому винесли неправосудне рішення, відповідальність за яке передбачена ст. 375 КК України. Сприяла винесенню такого рішення працівник ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 . У відповідності до вимог ст. 214 КПК України, за його заявою від 29 квітня 2015 року, працівники УСБ України у Дніпропетровській області були зобов`язані внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину, направити йому копію цього витягу та визнати його потерпілим. По закінченню досудового слідства направити кримінальну справу до суду для розгляду по суті. Однак, у порушення вимог цієї статті, а також інших статей КПК України, вимог підзаконного акту Інструкції про порядок приймання, реєстрацію та розгляд у СБ України заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, протягом доби відомості за його вказаною заявою до ЄРДР не внесені, досудове слідство не розпочато, його потерпілим не визнано. З цих підстав, спираючись на норми ст. 303 КПК України, вважає, що має право на задоволення скарги.
У судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що вбачає у діях вказаних суддів апеляційного суду Дніпропетровської області та працівника ГУМВС саме склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 109 КК України, так як виносячи неправосудне рішення вони посягають на конституційний лад в Державі. Не дивлячись на те, що із УСБ України у Дніпропетровській області його заяву переслали до прокуратури Дніпропетровської області, у прокуратурі також заяву до ЄРДР не внесли, та його потерпілим не визнали.
Начальник слідчого відділення УСБ України у Дніпропетровській області заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що дійсно, до підслідності СБ України відносяться злочини, передбачені ст. 109 КК України. Однак, у діях суддів цивільної колегії апеляційного суду Дніпропетровської області та працівника ГУМВС України у Дніпропетровській області ознаки складу цього злочину відсутні. Саме через це заяву ОСОБА_3 було направлено до прокуратури Дніпропетровської області, так як вчинення злочину, передбаченого ст. 375 КК України винесення неправосудного рішення, є підслідністю слідчих прокуратури. Через те, що у встановлений чинним законодавством ст. 214 КПК України, час протягом доби, наведену заяву ОСОБА_3 направлено до прокуратури, вимоги законодавства з боку УСБ України у Дніпропетровській області не порушено. Через те, що норми закону не порушено, скарга не підлягає задоволенню.
Прокурор також заперечував проти задоволення скарги з наведених працівником УСБ України у Дніпропетровській області підстав. Йому не відомо, чи введено на цей час до ЄРДР відомості, які містяться у зверненні ОСОБА_3 , але від також вважає, що у діях згаданих суддів колегії апеляційного суду Дніпропетровської області відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 109 КК України.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право на отримання від органу, до якого він подав заяву, документу, що підтверджує її прийняття і реєстрацію. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування; слідчий, прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заву чи повідомлення, відмова у прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні ним відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення скаржника і слідчого, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до УСБ України у Дніпропетровській області із письмовим повідомленням про вчинення злочину, прохаючи, наряду з іншим, порушити кримінальну справу за фактом підриву конституційного ладу України суддями апеляційного суду Дніпропетровської області та працівником ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України. Супровідним листом від 29 квітня 2015 року цю заяву із УСБ України у Дніпропетровській області направлено до прокуратури Дніпропетровській області у зв`язку з тим, що викладені у заяві ОСОБА_3 питання не відносяться до компетенції УСБ України у Дніпропетровській області. Про направлення повідомлення до прокуратури у цей день повідомлено ОСОБА_3 . Доказів того, що відомості за вказаним повідомленням ОСОБА_3 станом на момент розгляду скарги, до суду не надано. Таким чином, вимоги ст. 214 КПК України щодо обов`язкового внесення до ЄРДР заяви протягом доби відповідних відомостей, працівниками УСБ України у Дніпропетровській області не виконано. Невиконання вимог чинного КПК України могло б бути підставою для задоволення скарги у частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР. Однак, через те, що повідомлення направлено до прокуратури Дніпропетровської області де прокурор має таке ж право, як і слідчий СБ України, на внесення відомостей до ЄРДР, я, як слідчий суддя, позбавлений можливості задовольнити скаргу. З цих підстав констатую недотримання вимог ст. 214 КПК з боку слідчих СБ України у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів зо дня отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1