Провадження № 1-кп/0186/62/17
Справа № 186/289/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000073 від 07.02.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Першотравенська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта неповна середня, непрацюючої, інваліда 3 групи, не одруженої,раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15 січня 2017 року приблизно в 00 годин 30 хвилин ОСОБА_4 знаходилась біля торгових павільйонів, які розташовані по вул.Горького м.Першотравенська, де познайомилась з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де останній передав власну банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, ОСОБА_6 та повідомив пін-код від неї. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які зберігались на особистому банківському рахунку ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, ОСОБА_4 знаходячись в гаражі, який розташований в гаражному товаристві «Південне» м.Першотравенська з зовнішнього карману куртки ОСОБА_6 , яка висіла в гаражі, остання, скориставшись тим що ОСОБА_6 вийшов з гаражу та за її діями не спостерігав, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну ОСОБА_5 банківську платіжну карту банку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, обернувши викрадену платіжну картку у своє користування.

Не зупинившись на скоєному, 15 січня 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення діючи умисно, скористалася викраденою платіжною картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 та пін-кодом, який дізналася раніше, через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», розташований по вул. Горького, 5-А в м.Першотравенську Дніпропетровської області, зняла гроші з особистого рахунку потерпілого в сумі 2800 гривень.

Після чого, маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 15 січня 2017 року о 02 годині 45 хвилин пішла до супермаркету «АТБ-маркет продукти 148», де купила продукти на загальну суму 101,70 гривень,розрахувавшись при цьому раніше викраденою платіжною карткою, яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні грошових коштів ОСОБА_4 спричинила матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 2901 грн. 70 коп.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, та підтвердила суду, що вона скоїла злочини при викладених в обвинувальному акті обставинах. В скоєному розкаюється. Заявлений ОСОБА_5 цивільний позов визнала в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав заявлені позовні вимоги, прохав суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 2901 грн.70 коп. в рахунок завданих злочинами матеріальних збитків. При призначенні ОСОБА_4 покарання покладається на розсуду суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та як викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєних нею злочинів, у відповідність до ст.12 КК України, скоїла злочин середньої тяжкості (ч.1 ст.185 КК України) та злочин невеликої тяжкості (ч.1 ст.357 КК України), наявність обтяжуючих покарання обставин не встановлено та пом`якшуючих покарання обставин активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття, а також дані про особу обвинуваченої - на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не одружена, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, інвалід 3 групи, раніше не судима суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів, необхідно призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції закону, що є необхідним і достатнім для її виправлення, але враховуючи конкретні обставини справи, а саме те що ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання задовільно, є інвалідом 3 групи та тяжких наслідків не настало, суд вважає за можливе при призначенні їй покарання застосувати ст.75 КК України, та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Крім того при призначенні остаточного покарання обвинуваченій необхідно застосувати ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення більш суворим покаранням менш суворого.

У відповідність до ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Розглядаючи позовні вимоги, заявлені ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на суму 2901 грн.70 коп. суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню з тих підстав, що в повному обсязі визнані обвинуваченою ОСОБА_4 та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідність до ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду завдану злочином в сумі 2901 ( дві тисячі дев`ятсот одну) гривню 70 копійок.

Речові докази по справі: банківську платіжну картку Приватбанку № НОМЕР_1 ( а.крим.пров. 13), передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю, CD-R диск на якому знаходиться відеозапис, з камер внутрішнього спостереження за 15 січня 2017 року (а.крим.пров.27) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1