Справа № 203/334/17
Провадження № 1-кп/0203/169/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 04.01.2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійське, Сімферопольський район, АР Крим, громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта неповна середня, раніше судимого 12.04.2012 року Ватутінським районним судом Черкаської області за ст. 263 ч.1, 263 ч.2 КК України з позбавленням волі строком на 2 роки 6 місяців, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

04.01.2017 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний РФ «Придніпровська залізниця» у східній частині першої платформи знайшов ніж у металевому чохлі. Після чого, реалізуючи умисел спрямований на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, почав носити вказаний ніж у металевому чохлі при собі. В той же день приблизно о 07 годині 30 хвилин, зберігаючи вказаний ніж при собі, знаходячись на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний почав розпивати пиво у громадському місці, у зв`язку з чим відносно нього співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП. Під час складання вказаного протоколу на запитання працівників поліції, чи є у нього заборонені предмети, він добровільно видав поліетиленовий пакет, в якому знаходився ніж, який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи, є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом (виробництва СРСР), який ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 04.01.2017 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, знаходячись на одній із платформ залізничного вокзалу у м. Дніпрі, знайшов ніж у металевому чохлі, який залишив та почав носити при собі. В той же день, приблизно через одну годину був зупинений співробітниками поліції за розпивання пива в громадському місці. Під час складання протоколу, на запитання співробітників поліції чи є у нього заборонені речі, він добровільно видав вказаний ніж. В скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяння.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивчивши всі вказані обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.

Судові витрати в розмірі 527 гривень 76 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст.. 263 ч.2 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчій інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Речові докази: ніж у металевому чохлі, який зберігається у камері зберігання Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1