Справа № 635/2585/15-к
Номер провадження 1-кп/635/113/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомикільське Кремінського району Луганської області, українця, громадянина України, розлучений, освіта середня, не працює, раніше судимого: 1) 14.04.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки; 2) 07.12.2016 року Московським районним судом міста Харкова за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим: 14.04.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливі злочини за наступних обставин.
Так, 22 грудня 2014 року, приблизно о 05 годині, ОСОБА_4 знаходився поблизу залізничної станції «Карачівка», а саме: на перехресті вулиць Комсомольська та Привокзальна в с. Покотилівка Харківського району Харківської області, зустрів потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла до залізничної зупинки. Далі ОСОБА_4 з метою відкритого заволодіння чужим майном, наніс ОСОБА_6 удар цеглиною по голові в потиличну область від якого вона впала на землю, тим самим спричинив потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4020-ая/14 від 22.12.2014 року легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді ділянки травматичного набряку м`яких тканин, крововиливу на голові та легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на правій руці, забитої рани на лівій нозі, сколу коронки одного зуба. Після того, як потерпіла ОСОБА_6 впала на землю, ОСОБА_4 відкрито заволодів її жіночою сумкою. Таким чином, ОСОБА_4 відкрито заволодів грошима в сумі 300 гривень та наступним майном, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3131 від 19.03.2015 року склала: сумка жіноча 190 гривень, гаманець жіночий 52 гривні, мобільний телефон «Nokia» модель 3101 І 200 гривень, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 742 гривни.
Крім того, 06 березня 2015 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відсутній фрагмент паркану, проник на територію подвір`я АДРЕСА_2 та шляхом розбиття скла на вікні житлового будинку, проник всередину, звідки таємно викрав три бухти мідного електричного проводу, поперечний переріз 2,5 мм у білій ізоляційній обмотці, довжиною 150 метрів, вартістю 2556 гривень за кожну; дві бухти мідного електричного проводу поперечний переріз 1,5 мм, у білій ізоляційній обмотці, довжиною 150 метрів, вартістю 1630,50 гривень за кожну та болгарку фірми «BOSCH» PWS-750-125, вартістю 1350, після чого покинув місце скоєного злочину, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2749 від 18.03.2015 року, матеріальну шкоду на загальну суму 12279 гривень.
Крім того, 11 березня 2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, через отвір в шиферному паркані, проник на територію будинку АДРЕСА_2 , де таємно викрав одну частину металевих воріт, які належали ОСОБА_7 , вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2870 від 17.03.2014 року складає 3250 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 30 березня 2015 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, знаходячись за адресою свого тимчасового місця мешкання, а саме в АДРЕСА_3 , переліз через паркан та опинившись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , пройшов по подвір`ю вказаного домоволодіння, підійшов до паркану, після чого, підтягнувшись обома руками, заліз на паркан, та переліз до території домоволодіння АДРЕСА_3 . Знаходячись на паркані та перегнувшись у двір, побачив, що біля паркану знаходяться металеві вироби, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Перехилившись через паркан та переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав п`ять швелерів, які належали ОСОБА_8 , вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3747 від 02.04.2015 року, складає 1008 гривень та один металевий кут, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3747 від 02.04.2015 року, складає 144 гривни.
Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину таким же чином зник та в подальшому розпорядився викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1152 гривни.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187 та ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснив про скоєння правопорушень при викладених вище обставинах.

Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорювались.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні правопорушень повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч.1 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище та житло, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприйняття розкриттю злочину, повне визнання своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає скоєння злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий: 1) 14.04.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки; 2) 07.12.2016 року Московським районним судом міста Харкова за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки (а.с. 46-53).

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєних правопорушень, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкціях ч.1 ст. 187 та ч.3 ст. 185 КК України, покарань, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

В зв`язку з наявністю обставини, що обтяжує покарання, передбаченої п. 13 ч.1 ст. 67 КК України скоєння злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відсутністю обставини, що пом`якшує покарання, передбаченої п.2 ч.1 ст. 66 КК України добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69-1 КК України, у суду відсутні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ч.4 ст. 12 КК України є тяжкими, їх кількість, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

При призначенні покарання, суд, враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення до постановлення вироку Московського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2016 року, яким його було засуджено за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, але після ухвалення вироку Кремінського районного суду Луганської області від 14.04.2014 року, яким його було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки.

Відповідно рекомендацій п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно за сукупністю вироків.

Тому суд, призначивши покарання за скоєння нових правопорушень за правилами ч.1 ст. 70 КК України, призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ч.4 ст. 70 КК України і остаточно за сукупністю вироків за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 3131 від 19.03.2015 року в розмірі 307 гривень 50 копійок, № 2749 від 18.03.2015 року в розмірі 369 гривень, № 2870 від 17.03.2015 року в розмірі 123 гривни, № 3747 від 02.04.2015 року в розмірі 246 гривень, а всього на загальну суму 1045 гривень 50 копійок задовольнити та стягнути зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільні позови в провадженні відсутні.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 02 вересня 2016 року, відповідно до вироку Московського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2016 року.

Відповідно до п.п. г) п.2 ч.5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , який відбуває покарання, призначене вироком Московського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2016 року, зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді кримінального провадження з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з часу винесення Харківським районним судом Харківської області ухвали про залишення його в Харківській установі виконання покарань № 27 Харківської області, тобто з 26 січня 2017 року до набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187 та ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання

- за ч.1 ст. 187 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці,

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, суд, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, суд, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Московського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2016 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, та призначеного покарання, призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, до призначеного покарання, суд, частково, у вигляді шести місяців позбавлення волі приєднує невідбуту частину покарання за вироком Кремінського районного суду Луганської області 14.04.2014 року та остаточно призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 02 вересня 2016 року, відповідно до вироку Московського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2016 року.

Відповідно до п.п. г) п.2 ч.5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , який відбуває покарання, призначене вироком Московського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2016 року, зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді кримінального провадження з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з часу винесення Харківським районним судом Харківської області ухвали про залишення його в Харківській установі виконання покарань № 27 Харківської області, тобто з 26 січня 2017 року до набрання вироком законної сили.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 3131 від 19.03.2015 року в розмірі 307 гривень 50 копійок, № 2749 від 18.03.2015 року в розмірі 369 гривень, № 2870 від 17.03.2015 року в розмірі 123 гривни, № 3747 від 02.04.2015 року в розмірі 246 гривень, а всього на загальну суму 1045 гривень 50 копійок задовольнити та стягнути зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Речові докази, передані на зберігання потерпілим, вважати переданими за належністю.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1 .