справа №619/993/16-к
провадження №1-кп/619/182/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06.12.2015 року о 12 годині між ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та знаходився біля нежилої будівлі на АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті виник конфлікт. Під час конфлікту остання перебувала в боковому положенні стоячи з зовнішньої сторони дверей сараю, при цьому підпираючи їх своїм лівим плечем та лівою ногою, а ОСОБА_6 перебував у приміщенні вказаного сараю. У ході вищезазначеного конфлікту ОСОБА_6 , знаходячись з тильної сторони дверей нежилої будівлі, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відведення, діючи необережно, вдарив по дверях сараю, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України не визнав, цивільний позов не визнав. В судовому засіданні пояснив, що 05.12.2015 року йому зателефонувала ОСОБА_8 та сказала, шо вона буде різати свого порося, а він повинен зарізати свого. 06.12.2015 року о 09-00 годині він вжив 50 грам горілки. Потім вони з ОСОБА_9 зарізали порося біля його сараю. Після чого до нього подзвонила ОСОБА_7 та заборонила різати порося. Через деякий час вона прийшла до сараю, почала кричати, що вони зарізали її порося та виганяти їх з території домоволодіння. Він сказав, щоб ОСОБА_7 забрала інших поросят з його сараю та пішов в сарай. Він побачив, що ОСОБА_7 пішла за ним. Коли він зайшов в сарай двері за ним закрились. Там було темно, а він боїться темряви, тому почав кричати, щоб його випустили з сараю. Він декілька разів штовхнув двері плечем оскільки вважав, що двері в сарай закрила ОСОБА_7 , чи стояла вона за дверима він не бачив. Двері відкрились. Коли він вийшов з сараю, то побачив, що ОСОБА_7 стоїть з ножем над поросям та кричить на його адресу та адресу ОСОБА_9 нецензурною лайкою. ОСОБА_7 викликала поліцію. Перед приїздом поліції ОСОБА_7 сіла на мішок. Чи була у неї травма ноги він не дивився.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні цивільний позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що 06.12.2015 року їй зателефонувала донька ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_6 ріже поросят. Вона зателефонувала своєму онуку ОСОБА_10 та попросила піти з нею до сараю. Коли прийшла до сараю, то побачила, що ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, зарізали порося, яке належало її доньці ОСОБА_8 . Вона попросила всіх піти, а залишитись ОСОБА_6 до приїзду поліції. Іванов відразу пішов. ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 залишились та почали її виганяти та ображати нецензурною лайкою. Вона зателефонувала в поліцію. Потім ОСОБА_6 пішов в сарай, щоб вигнати останніх поросят та їх зарізати. Щоб цього не сталось вона підійшла до дверей сараю та підперла їх лівою частиною тулуба та лівим коліном, щоб останній не вигнав поросят. ОСОБА_12 почав кричати ОСОБА_6 , що його закрила ОСОБА_7 . ОСОБА_6 спочатку плечем намагався відкрити двері сараю, а потім вона через щілини в дверях побачила, що ОСОБА_6 розігнався та ногою вдарив по дверях. Після цього вона закричала та відчула різкий біль в коліні та втратила свідомість. Її онук ОСОБА_10 підняв її та посадив на мішок. ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 продовжували її ображати та говорити, що поламають другу ногу, ніякої допомоги надавати їй не хотіли. Вона двічі дзвонила в поліцію, яка приїхала приблизно через годину. Через дві години приїхав ОСОБА_13 та її сват ОСОБА_14 та відвезли її додому. Першу медичну допомогу їй надала родичка, яка є медичним працівником. На другий день вона звернулась до Дергачівської ЦРЛ, де їй наклали на ногу гіпсову шину. Вказаними діями ОСОБА_6 їй було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 900 гривень, які вона сплатила за комп`ютерну томограму коліна та моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 06.12.2015 року він приїхав до своїх батьків в с. Лісне смт Руська Лозова. Вони поснідали та випили приблизно двічі по 50 грам горілки. Його брат ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_6 треба зарізати поросят. Він з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 зарізали порося в сараї, витягли його на вулицю та почали його обпалювати. Через деякий час прийшла ОСОБА_7 , та почала говорити, що це її порося та намагалась їх вигнати з території домоволодіння. Коли ОСОБА_6 зайшов в сарай, ОСОБА_7 закрила двері в сарай плечем. ОСОБА_6 почав кричати, що боїться темряви. ОСОБА_7 відійшла від двері. Коли ОСОБА_6 вийшов з сараю, ОСОБА_7 сказала, що ОСОБА_6 зламав їй ногу. Потім приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що приблизно о 10 годині 06.12.2016 року їй зателефонувала ОСОБА_15 та повідомила, що ОСОБА_6 ріже її свиней. Вона зателефонувала своїй матері ОСОБА_7 та повідомила про це, попросила сходити подивитись. Приблизно об 11 годині їй зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_6 її вдарив дверима сараю, які вона підперла. Вона подзвонила своєму сину ОСОБА_10 та попросила сходити та подивитись, що з ОСОБА_7 приблизно об 11 годині 30 хвилин. Потім вона подзвонила ОСОБА_15 та попросила, щоб вона також прийшла на місце події. Коли вона приблизно о 13 годині сама приїхала на місце події, побачила, що її мати сидить на мішку, плаче та показала свою травму на коліні. ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 були також на місці події, погрожували ОСОБА_7 нанести тілесні ушкодження та були у стані сильного алкогольного сп`яніння. На місці події також були присутні робітники поліції. До цих подій у ОСОБА_7 ніяких травм не було крім артрозу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 06.12.2016 року йому зателефонувала його бабка ОСОБА_7 та попросила прийти їй допомогти. Коли він прийшов, то побачив, що ОСОБА_7 сиділа на мішку. Він побачив на лівому коліні гематому синього кольору. ОСОБА_7 сказала, що ОСОБА_6 вдарив її дверима. На території домоволодіння знаходився ОСОБА_6 та двоє його друзів. Останні були в стані алкогольного сп`яніння, погрожували ОСОБА_7 її побити, ображали її. Поки вони чекали поліцію ОСОБА_6 з друзями декілька разів десь відходили з території домоволодіння. Поліція приїхала приблизно через годину. Про обставини події він у ОСОБА_7 нічого не питав. Знає, що у ОСОБА_7 були якісь проблеми з ногою, здається артроз. Чи була на місці події ОСОБА_15 він відповісти не зміг, оскільки особисто з нею не знайомий.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_6 його знайомий. 06.12.2015 року о 08 годині ОСОБА_6 попросив його зарізати порося. Він відповів, що у нього є паяльна лампа, а поросят він різати не міг та запропонував, щоб порося зарізав його брат ОСОБА_9 . Приблизно о 10 годині він віддав свою лампу брату та уїхав. Приблизно через півтори години він приїхав та побачив, що ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_9 стояли в стороні, а ОСОБА_7 з ножем стояла над зарізаним та обпаленим поросям. ОСОБА_7 почала ображати його та вдарила. Йому повідомили, що ОСОБА_7 викинула його паяльну лампу в сніг, він зробив їй зауваження. Він злив залишок бензину, забрав лампу та пішов з домоволодіння. Коли повернувся, то ОСОБА_7 вже сиділа на мішку та казала, що ОСОБА_6 пошкодив її ногу. Коли він повернувся ОСОБА_7 закотила ліву штанину та почала показувати пошкодження. Зі слів ОСОБА_6 йому стало відомо, що він пішов до сараю, за ним йшла ОСОБА_7 . Потім вона подзвонила родичам та повідомила, що її побили. Потім приїхали робітники поліції. Зі слів ОСОБА_6 він чув, що у ОСОБА_7 були якісь проблеми з ногою. Чи вживали ОСОБА_6 та ОСОБА_9 спиртні напої він не знає. Сарай старий, двері в сараї старі. У ОСОБА_6 з дитинства була якась травма ноги, тому він навіть в школі був звільнений з уроків фізкультури, і бігати він не міг.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що в першій половині дня їй подзвонила знайома ОСОБА_8 та повідомила, що її маму ОСОБА_7 вдарили і попросила, щоб вона пішла до сараю та посиділа з її мамою, до того часу, поки вона не повернеться з роботи. Коли вона прийшла до сараю, то побачила, що на землі лежить зарізане порося, біля сараю стоїть ОСОБА_6 та брати ОСОБА_16 . ОСОБА_7 сиділа на мішку з соломою та повідомила, що ОСОБА_6 вдарив її дверима та пошкодив ногу. ОСОБА_7 показала напухшу ногу, на якій в області колона була синя гематома. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з`ясовували чиє це зарізане порося. Хто викликав поліцію вона не знає. Швидку не викликали. Коли приїхала ОСОБА_8 та поліція, вона пішла додому. Чи був ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння вона не знає.

Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що під час проведення експертизи він особисто оглядав ОСОБА_7 та керувався наданими медичними документами, протоколом слідчого експерименту. Підтвердив, що показання потерпілої ОСОБА_7 під час слідчого експерименту відповідають судово-медичним даним в частині механізму отриманих тілесних ушкоджень, а також тяжкість отриманих тілесних ушкоджень. Крім того, зазначив, що травма була отримана від дії тупих предметів. Експерт також пояснив, що хвороба на артроз, у разі її наявності у потерпілої, не могла вплинути на тяжкість тілесних ушкоджень в даному випадку. Вказав, що механізм, вказаний в протоколі слідчого експерименту, відповідає наявним у ОСОБА_7 тілесним ушкодженням.

Вина ОСОБА_6 також підтверджується наступними доказами:
-висновком експерта №194/15Д від 08.12.2015 року (а.с.64);
-висновком експерта №323-С/16 від 03.02.2016 року (а.с.67-68);
-висновком експерта №372-С/16 від 08.02.2016 року (а.с.73);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.02.2016 року (а.с.69-72);
Щодо пояснень обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , суд виходить з наступного.
Будучи допитаним сторонами кримінального провадження в порядку статті 96 КПК України, ОСОБА_9 неодноразово вказав, що не може пояснити, чому його показання зараз не відповідають раніше наданим показанням слідчому.

Щодо факту надання завідомо неправдивих показань ОСОБА_9 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
ОСОБА_12 свідком безпосередньо вчинення ОСОБА_18 злочину не був.
Суд також враховує, що ОСОБА_9 , ОСОБА_12 мають дружні стосунки з обвинуваченим, та неприязні стосунки з потерпілою, як вбачається з пояснень як потерпілої так і свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , та інших допитаних свідків, зокрема ОСОБА_15 та ОСОБА_10 .
Показання обвинуваченого суд оцінює як спосіб захисту, та такими, що спрямовані на уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення.
Суд доходить висновку, що показання ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту, висновками експерта №323-С/16 від 03.02.2016 року, №372-С/16 від 08.02.2016 року та показаннями експерта ОСОБА_17 , наданими в судовому засіданні.
Щодо пояснень захисника про недоведеність тяжкості тілесних ушкоджень, та щодо хвороби потерпілої на артроз, суд виходить з наступного.
З висновків експерта №323-С/16 від 03.02.2016 року, №372-С/16 від 08.02.2016 року вбачається, що у зв`язку з подіями від 06.12.2015 року мали місце наступні ушкодження: травма лівого колінного суглобу з розривом тіла та заднього рогу медіального меніску, розрив передньої хрестоподібної зв`язки, пошкодження медіальної колатеральної зв`язки, медального та латерального ретінакулюмів надколінника, пошкодження жирового тіла ОСОБА_19 , які виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілої не відобразилися. По ступеню тяжкості закрита тупа травма лівого колінного суглобу не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я, відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Показання потерпілої ОСОБА_7 , на які вона посилається в ході проведення слідчого експерименту відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення установлених у неї тілесних ушкоджень.
За клопотанням сторони захисту судом було допитано експерта ОСОБА_17 , який підтвердив висновки експертиз, та підтвердив, що показання потерпілої ОСОБА_7 під час слідчого експерименту відповідають судово-медичним даним в частині механізму отриманих тілесних ушкоджень, а також тяжкість отриманих тілесних ушкоджень.

Експерт пояснив, що хвороба на артроз, у разі її наявності у потерпілої, не могла вплинути на тяжкість тілесних ушкоджень в даному випадку. Вказав, що механізм, вказаний в протоколі слідчого експерименту, відповідає наявним у ОСОБА_7 тілесним ушкодженням.

Оцінюючи пояснення обвинуваченого щодо боязні темряви, суд виходить з наступного.
Як вбачається з фототаблиці до протоколу проведення слідчого експерименту на а.с. 72, хвіртка сараю не є суцільною, і забезпечує певний рівень освітлення всередині сараю. Це також підтверджується фототаблицею на а.с. 83-84, складеною захисником.
Щодо пояснень обвинуваченого, що він не був впевнений в тому, що ОСОБА_7 стоїть за дверима сараю, суд вважає, що у нього було достатньо підстав для цього враховуючи, що він сам пояснив в судовому засіданні, що саме ОСОБА_7 йшла за ним до дверей сараю, а також з урахуванням наявного отвору в дверях та взагалі конструкції останніх, через які, як чітко вбачається з фототаблиці, можно було побачити силует стоячої за ними особи.
Суд також виходить з того, що ОСОБА_6 мав можливість запросити допомоги свідка ОСОБА_9 , в тому числі щодо роз`яснення йому, чи є хтось за дверима, та допомоги у їх відчиненні. Він цього не зробив.
Щодо пояснень захисника про протиправну поведінку потерпілої, зокрема погроз ножем, суд виходить з наступного.
Належних та допустимих доказів такої поведінки суду не надано. Ані ОСОБА_6 , ані інші особи до органів досудового розслідування з цього приводу не звертались, і, відповідно, факт таких дій не перевірявся. Крім того, поведінка потерпілої не має значення для кваліфікації дій ОСОБА_6 в даному випадку, з урахуванням конкретних обставин скоєного правопорушення.
Пояснення захисника щодо того, що при показаному механізмі ушкоджень в протоколі проведення слідчого експерименту у потерпілій повинно було бути ушкоджене плече, спростовується поясненнями експерта в судовому засіданні.
Щодо пояснень захисника, що свідки не бачили гематому на коліні потерпілої, суд виходить з того, що такі пояснення надавали тільки свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Інші свідки, зокрема ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , пояснили, що бачили велику гематому на коліні у потерпілої саме 06.12.2015 року.
Що стосується заперечень сторони захисту проти стану алкогольного сп`яніння, суд виходить з того, що сам ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що вживав алкоголь в цей день за декілька годин до події злочину. Факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння також підтвердили потерпіла ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані ст.128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.128 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про ОСОБА_6 , який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка обтяжує покарання, якою відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, приймаючи до уваги думку представника потерпілої, який просив суворо покарати обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті.
Враховуючи, що покарання має на меті виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів, з урахуванням того, що обвинувачений не визнав вину у вчиненні злочину, думки представника потерпілої, який просив призначити покарання без звільнення з іспитовим строком, відсутності пом`якшуючих обставин та наявності обтяжуючої покарання обставини у виді вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд доходить висновку, що підстав для звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком немає.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, суд вважає можливим задовольнити частково, в розмірі 20 000 гривень, виходячи з вимог розумності та справедливості.
Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 900 гривень, суд, керуючись положеннями ст. 1195 ЦК України, з урахуванням квитанції на а.с. 43, вважає можливим задовольнити повністю.
Враховуючи викладене, керуючись України, ст.ст. 127, 128, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Цивільний позов ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1