Єдиний унікальний номер 225/4378/14-к
Номер провадження 11-кп/775/1195/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 19 серпня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Торецька (раніше м. Дзержинськ) Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше засудженої: 1) 27.11.2000 року Дзержинським міським судом за ч. 2 ст. 229-6, ч. 1 ст. 229-1, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) від 25.09.2009 року тим же судом за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешкаючої в АДРЕСА_2 ,

визнано винною та засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто кошти пов`язані з лікуванням потерпілого в розмірі 7280,68 гривень на користь Центральної міської лікарні м.Торецька Торецької міської ради.

Згідно вироку суду першої інстанції, 25 cерпня 2014 року, приблизно о 23 годині, обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшла до квартири за адресою АДРЕСА_3 , в якій мешкали її знайомі - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також перебували у стані алкогольного сп`яніння. Перебуваючи в зальній кімнаті, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 висловився образливо на адресу ОСОБА_7 , а остання почала висловлювати погрози фізичною розправою на адресу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . На ці погрози ОСОБА_9 , з метою залякати останню та примусити її залишити квартиру, взяв в спальній кімнаті сокиру та почав погрожувати обвинуваченій цією сокирою. ОСОБА_7 , користуючись тим, що ОСОБА_9 погано бачив, вихопила з руки сокиру та штовхнула останнього рукою в тулуб, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу у вказаній кімнаті, а ОСОБА_7 , діючи навмисно, утримуючи в руці сокиру, нанесла нею не менше чотирьох ударів в область голови ОСОБА_9 . Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 стоячи біля ОСОБА_9 який лежав на підлозі вказаної кімнати, завдала йому приблизно два удари ногами, взутими в босоніжки, в область грудної клітини зліва. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

По справі надійшла апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 в якій вона просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити на новий розгляд справи, як незаконний. Зазначає, що суд першої інстанції вивчивши всі докази по справі необ*єктивно та однобічно виніс обвинувальний вирок. На протязі досудового та судового слідства вона визнавала вину частково, не заперечувала виникший конфлікт між нею та потерпілим, який він почав сам, та те що вона штовхнула ОСОБА_10 руками, від чого він впав та вона нанесла йому ще декілька ударів ногами. Також зазначає, що свідок ОСОБА_11 яка була присутня при конфлікті, під час досудового та судового слідства змінювала свої покази та оговорила її, в тій частині що саме обвинувачена наносила удар сокирою ОСОБА_10 по голові. Також відсутня дактилоскопічна експертиза відбитків пальців на сокирі. Під час досудового та судового слідства було порушено право на захист обвинуваченої.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, обвинуваченої та її захисника, які наполягали на задоволенні скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вона засуджена, при викладених у вироку обставинах, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції, визнала вину у вчиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 частково та пояснила, що дійсно вона знаходилась в стані алкогольного сп`яніння і прийшла в квартиру ОСОБА_11 де в неї виникла сварка з потерпілим. ОСОБА_10 почав махати сокирою. Вона його відштовхнула і коли той впав била ногами у тулуб. Заперечує побиття ОСОБА_10 сокирою.

Потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснили, що ОСОБА_12 дійсно завдала потерпілому, який впав на підлогу після поштовху ударів по правому боці, сокирою його не била, потім пішла з ОСОБА_11 .

Не зважаючи на те, що потерпілий та свідок ОСОБА_11 вказали на непричетність ОСОБА_12 до спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, суд першої інстанції правильно не прийняв їх до уваги та навів мотиви свого рішення, оскільки свідок ОСОБА_8 , раніше допитана на підставі ст. 225 КПК України, під час судового слідства показала, що 25 серпня 2014 року до них прийшла обвинувачена ОСОБА_12 . Вони з ОСОБА_10 почали сваритися, ображали друг друга. ОСОБА_10 схопив сокиру, яку вихопила у нього ОСОБА_12 і вдарила ОСОБА_10 один чи два рази сокирою по голові. Вона зупиняла Шостопал казала, що може вбити, але ОСОБА_12 погрожувала і їй. Її показання повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та беззаперечно доводять вину обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Відповідно до протоколу огляду місця події зафіксовано огляд квартири АДРЕСА_4 . Наявність на подушці та на дивані в зальній кімнаті плям бурого кольору. Наявність в спальній кімнаті сокири з плямами бурого кольору.

Протоколом огляду місця події зафіксовано вилучення в помешканні ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 , правого босоніжка і жіночих брідж, на яких є плями бурого кольору.

Висновком судово-медичного експерта, зафіксована наявність у потерпілого ОСОБА_13 рубленої та забійної рани голови з переломом тім`яної та скроневої кісток, що супроводжувалися забоєм головного мозку, які могли виникнути від рубаючої та ударної дії сокири. Дані тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Пошкодження голови не могли утворитися від ударів кулаками і ногами людини, а також внаслідок падіння на площину із положення «стоячи».

Висновком судово-медичного експерта, зафіксована наявність у обвинуваченої ОСОБА_7 крововиливів верхніх кінцівок, забоїв м`яких тканин і крововиливів правої кісті, що утворились від забійних дій тупих предметів, які могли бути кулаки рук і ноги людини.

Висновком імунологічної експертизи підтверджена можливість походження крові на фрагменті бинта зі змивом з сокири та на фрагменті тканини жіночих бриджів і босоніжка Шостопал, вилучених в неї, від потерпілого ОСОБА_10 . Таким чином, колегія суддів вважає, що плями крові потерпілого ОСОБА_10 на одязі та взутті Шостопал виникли саме під час завдання нею ударів в голову потерпілого сокирою та не могли утворитися при нанесенні ударів ногами в тулуб, як зазначала обвинувачена.

Слідчий, який проводить досудове розслідування, є процесуально незалежною особою і має право самостійно визначати обсяг доказів, який, на його думку, буде достатнім для доведення вини підозрюваного в суді, тому доводи апеляції ОСОБА_7 про не проведення дактилоскопічної експертизи і не доказаність наявності її відбитків пальців на сокирі, жодним чином не можуть свідчити про її непричетність до вчиненого злочину.

Колегія суддів, дослідивши показання потерпілого ОСОБА_10 , що тілесні ушкодження йому завдав невідомий, вважає, що суд правильно не взяв їх до уваги, тому що вони спростовані совокупністю доказів викладених у вироку, крім того зазначає, що він знаходився в стані алкогольного сп*ягніння, має вади зору та отримавши тяжкі тілесні ушкодження не орієнтувався в часі та просторі під час їх заподіяння .

Кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_7 не вимагає обов`язкового призначення захисника, тому доводи апелянта щодо порушення права на захист не знайшли свого підтвердження. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про призначення їй захисника в судовому засіданні. Зазначене клопотання задоволено, обвинуваченій призначено захисника ОСОБА_6 , який приймав участь під час судового розгляду. Скарг щодо надання неналежного захисту від ОСОБА_12 не надходило. Заяв від неї про призначення їй захисника під час досудового слідства не надходило, право допомогу захисника їй було роз*яснено.

Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачена ОСОБА_7 умисно завдала тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння і її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зібраним по справі доказам дав належну оцінку, зробив обґрунтований висновок про винність ОСОБА_7 та правильно кваліфікував дії обвинуваченої.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченої підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 20 серпня 2016 року по 14 грудня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй її копії.

Судді