Дата документу 21.07.2017 Справа № 554/5694/17
Провадження № 1-кс/554/4955/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 липня 2017 року ОСОБА_4 з метою забезпечення запланованої злочинної діяльності, направленої на здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, організацію незаконного пункту прийому металобрухту та гарантування непритягнення його та третьої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінальної відповідальності, звернувся до начальника Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 , як до службової особи, яка як керівник структурного підрозділу органу державної влади займає відповідальне становище, з пропозицією надання останньому неправомірної вигоди за умови невжиття ОСОБА_6 заходів, направлених на виявлення, документування та припинення злочинної діяльності ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та попередження подібних дій з боку його підлеглих співробітників.
При цьому ОСОБА_6 , як працівник поліції та керівник відділення поліції відповідно до ст.ст. 2, 17, 23 Закону України «Про Національну поліцію» уповноважений на надання поліцейських послуг у сфері протидії злочинності; здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень та припинення виявлених кримінальних правопорушень; здійснення реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення.
19 серпня 2017 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, в приміщенні службового кабінету начальника Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28, в ході особистої зустрічі, ОСОБА_4 розповів ОСОБА_6 про деталі здійснення ним та третьою особою прийому брухту кольорових і чорних металів та організацію незаконних пунктів прийому металобрухту. Одразу ж після цього, на подвір`ї Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 6 000 гривень одноразово за умови невжиття ОСОБА_6 заходів, направлених на виявлення, документування та припинення злочинної діяльності ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та попередження подібних дій з боку його підлеглих співробітників.
Також ОСОБА_4 висловив свої та ОСОБА_5 наміри у послідуючому здійснювати прийом кольорових і чорних металів та організацію незаконних пунктів прийому металобрухту на території Зіньківського району Полтавської області, та з метою уникнення відповідальності за здійснення вищезазначених незаконних дій, запропонував надавати ОСОБА_6 як службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду в сумі 2 000 гривень щомісячно за невикриття протиправної діяльності та за невчинення останнім дій з використанням наданої йому влади, направлених на припинення його та ОСОБА_5 злочинної діяльності, пов`язаної зі здійсненням прийому брухту кольорових і чорних металів та організацією незаконних пунктів прийому металобрухту.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 20.07.2017, близько 12 годни 35 хвилин, в приміщенні службового кабінету начальника Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади, надав начальникові Зіньківського відділення Гадяцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 6 000 гривень за невчинення останнім дій з використанням наданої йому влади, направлених на припинення його та третьої особи злочинної діяльності, пов`язаної зі здійсненням прийому брухту кольорових та чорних металів та організацією незаконних пунктів прийому металобрухту а території Зіньківського району Полтавської області.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України, а саме: надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади.
За вище вказаним фактом 21.07.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку службового кабінету начальника Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, розташованого за адресою: Полтавська обл., м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28, а саме: грошові кошти на загальну суму 6 тис. грн., а саме: 12 купюр номіналом по 500 грн. кожна, серії та номери: ЛА 3684549, ВБ 8847232, ЛД 5636895, БН 5803283, ФЗ 35789254, ВЖ 9955447, ЗЗ 6197795, ВА 6577660, ВД 1338660, ВЗ 9499762, ЛБ 8944681, ЗД 6891160; мобільний телефон Нокіа блакитного з сірим кольору з серійним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та перебував у користуванні останнього.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1