Справа № 359/8865/16-к
Провадження № 1-в/359/1173/2016
У Х В А Л А
Іменем України
13 грудня 2016 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році", -

в с т а н о в и в:
11.11.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просить скоротити йому наполовину невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року, на підставі ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році".

Суд, заслухавши засудженого, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку представника адміністрації БВК та думку прокурора, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. змінено, в частині покарання. ОСОБА_4 засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та до остаточного покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.12.2011 р., ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р. скасовано, та справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2012 р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. залишено без змін.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

Встановлено, що 10.02.2016 р. засуджений ОСОБА_4 вже звертався до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із аналогічним клопотанням про скорочення наполовину невідбутої частини покарання на підставі ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році".

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2016 р., яка набрала законної сили 29 лютого 2016 року, у задоволенні вищезазначеного клопотання ОСОБА_4 було відмовлено. Так, в ухвалі зазначено, що станом на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_4 не був засудженим, оскільки вирок від 23.03.2011 року виконано тільки 20 липня 2015 року, а тому підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 відсутні (а.с.16-17).

Таким чином, питання про скорочення ОСОБА_4 наполовину невідбутої частини покарання на підставі ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році" було предметом судового розгляду та за ним, іншим складом суду, було прийняте судове рішення, тобто воно вже вирішено по суті, у зв`язку з чим суд вважає, що повторне звернення засудженого ОСОБА_4 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з аналогічним клопотанням є безпідставним.

При цьому, суд звертає увагу, що дане клопотання засудженого ОСОБА_4 фактично зводяться до незгоди останнього із ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2016 р., що не є підставою для повторного звернення до суду з ідентичним клопотанням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. ст. 12, 86 КК України, ст. ст. 6, 9, 11 Законом України "Про амністію у 2014 році", ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1