Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3517/17
Провадження № 1-в/644/397/17
УХВАЛА
Іменем України
26 липня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ХВК №43 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженого про умовно-дострокове звільнення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження, місце народжен ня м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, раніше судимого 1 раз, що відбуває покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.05.2011 року за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі,
початок строку відбуття покарання 10.05.2010 року;
кінець строку відбуття покарання 30.11.2018 року.
ВСТАНОВИВ:
09.06.2017 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування клопотання засуджений посилався на те, що він відповідно до вимог закону ст.81 КК України відбув 2/3 призначеного покарання. Він є громадянином України, має постійне місце проживання, працював, має батьків та брата, які проживають за адресою його реєстрації. За час відбування покарання був офіційно працевлаштований, працював електриком за спеціальністю і здобув додатково спеціальність токаря та зварника. Має заохочення за сумлінну поведінку від адміністрації колонії та поважливе ставлення як до спеціаліста, у разі задоволення клопотання буде працевлаштований на тому ж підприємстві де й працював до засудження. Під час відбування покарання брав участь у художній самодіяльності та виступав з ансамблем колонії, де грав на синтезаторі, за що має заохочення від адміністрації колонії. Вважав, що за таких обставин він має право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Засуджений в судовому засіданні пояснив, що він провину у вчиненому злочині не визнає дотепер, він даного злочину не вчиняв, за час відбуття покарання саме в ХВК №43 порушень не допускав, працює вже понад 3 років електриком, приймає участь у самодіяльності, але колонія чомусь не розглядає питання щодо можливого застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Просив розглянути питання можливості його звільнення, не погоджувався із наданими характеристиками адміністрацією колонії, також пояснював, що під час перебування в виправній колонії №100 до нього було негативне ставлення, тому й застосовано було таку велику кількість стягнень.
Представник ХВК №43 проти задоволення клопотання засудженого заперечував, посилався на те, що засудженим не доведено своє виправлення, в 2016 році питання щодо можливого застосування ст.81 КК України розглядалось на визнано недоцільним. В 2017 році дійсно засуджений отримав заохочення, але було складено рапорт щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Суд, вислухавши доводи прокурора, що заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши зміст подання, особисту справу засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. При цьому суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного клопотання щодо ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з досліджених матеріалів особової справи ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.05.2011 року за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили, початок строку відбуття покарання з 10.05.2010 року. Засуджений в судовому засіданні пояснив, що провину він не визнав та не визнає, оскільки не вчиняв даного злочину. Вирок оскаржувався в апеляційному порядку, але був залишений без змін. Даних про касаційне оскарження вироку матеріали особової справи не містять.
Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03.02.2016 року у строк покарання засудженому зараховано термін попереднього ув`язнення з 10.05.2010 року по 20.10.2011 року. Кінець строку відбуття покарання 30.11.2018 року.
Із змісту характеристик наявних в матеріалах особової справи за 2014, 2015, 2016 роки, засуджений не довів своє виправлення. З довідок до зазначених характеристик вбачається,що в період з 2011 року по 2015 рік, в тому числі й під час відбування покарання засудженим в ХВК №43 наявні чисельні стягнення за порушення режиму відбуття покарання.
Відповідно до протоколу №19 від 30.04.2014 року комісією ХВК №43 розглядалось питання щодо можливого звільнення засудженого відповідно до вимог ст.ст.100, 101 КК України та визнано недоцільним, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.
Відповідно до протоколу №19 від 27.05.2015 року комісією ХВК №43 розглядалось питання щодо можливого застосування вимог ст.82 КК України, але оскільки засуджений не став на шлях виправлення відмовлено у внесенні подання до суду.
Відповідно до протоколу №8 від 09.03.2016 року комісією ХВК №43 розглядалось питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, але оскільки він не довів своє виправлення вирішено не направляти матеріали до суду.
За останньою довідкою та характеристикою засуджений ОСОБА_5 має 22 стягнення та як вбачається з матеріалів справи засудженому було оголошено дві подяки 10.05.2016 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, 10.02.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
З урахуванням досліджених матеріалів особової справи, пояснень засудженого, що були надані під час розгляду клопотання, доводів представника колонії, суд вважає, що підстав вважати, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.539 КПК України суд,-

у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1