Справа № 487/6571/16-к
Провадження № 1-кс/487/10/17
УХВАЛА
Іменем України

06.01.2017 року. Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004206, -

В С Т А Н О В И В:
14 грудня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися слідчого судді із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001799. У вказаній скарзі, заявники просили скасувати постанову слідчого ОСОБА_6 від 21.11.2016 року, внесеного до ЄРДР 04.04.2013 року за ч.1 ст. 190 КК України та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

У скарзі посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження №0001799 від 21.11.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, що винесена 21.11.2016 року слідчим СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного правопорушення, при цьому заявників жодного разу не було викликано на допит та не визнано потерпілими. Крім того зазначили, що слідчим не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не призначено експертизи щодо підробки документів у нотаріуса. На підставі викладеного просили скасувати вказану постанову та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Судове засідання заявниця ОСОБА_3 , яка також представляла інтереси ОСОБА_7 , залишила, не погоджуючись з рішенням винесеним в іншій справі.

Враховуючи, що завданням кримінального провадження відповідно до положень ст.2 КПК України є охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, судовий розгляд справи продовжено за відсутності скаржниці, права якої на участь при судовому розгляді скарги реалізовано судом, і яка, виходячи з принципу диспозитивності, розпорядилась своїми права на власний розсуд.

Слідчий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження, в рамках якої її подано, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.04.2013 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0001799 із правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 190 КК України.

22.11.2016 року слідчим Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням не встановлено жодних доказів на підтвердження скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Мотивуючи вказане рішення слідчий послався на те, що ОСОБА_8 набула право власності на спірну земельну ділянку на підставі колегіальних рішень місцевого самоврядування, прийнятих із порушенням вимог земельного законодавства, які на даний час скасовані в судовому порядку. Однак, їх прийняття не стало наслідком обману чи зловживанням довірою або використання завідомо підроблених документів з боку ОСОБА_8 . Крім того, підставою набуття ОСОБА_8 права власності на спірний будинок було рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2004 року про визнання права власності на будинок після самочинного будівництва. Прийняття вказаного судового рішення не було наслідком обману чи зловживання довірою або використання завідомо підроблених документів з боку ОСОБА_8 .

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження №0001799 внесеного в ЄРДР 04.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, слідчим не в повній мірі та не всебічно досліджено всі докази по кримінальному провадженню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого.

Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого: для заволодіння чужим майном чи правом на нього винний використовує особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та власником чи володільцем майна. Такі стосунки можуть виникати внаслідок особистого знайомства, родинних або дружніх зв`язків, рекомендацій інших осіб, зовнішньої обстановки, цивільно-правових або трудових відносин, соціального статусу винного чи інших осіб тощо.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах проти власності» від 06.11.2009 року №10 Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001799 суть заяв та пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , зводиться до того, що в 90-х роках належним ОСОБА_9 будинком та земельною ділянкою під ним, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділа ОСОБА_8 , яка після заволодіння не безоплатно оформила собі право власності на вказаний будинок та земельну ділянку під ним. При цьому згода власника ( ОСОБА_9 ) була відсутня.

Тобто йдеться про факт заволодіння певними особами нерухомим майном за вказаною адресою, яке належало ОСОБА_9 , за відсутності будь-яких доказів сплати за нього коштів або вчинення інших дій на користь власника. Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що у ОСОБА_9 , який був зареєстрований у вказаному будинку, малось інше місце проживання.

Наведене викликає розумний сумнів в тому, що за таких обставин заволодіння вказаним нерухомим майном ОСОБА_9 та придбання прав на нього відбулось правомірно, відповідало волі власника та без будь-яких протиправних дій.

Обставини передачі вказаного нерухомого майна власником третім особам, заволодіння ним, а також оформлення прав на нього, в тому числі наявність (відсутність) згоди власника ( ОСОБА_9 ) і відсутність при цьому ознак обману чи зловживання довірою, органом досудового розслідування не перевірялись, а за такого висновок слідчого про відсутність складу злочину передбаченого ст.190 КК України при заволодінні нерухомим майном ОСОБА_9 та придбанні права на нього, є передчасним.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 303-309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Постанову начальника відділення СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 від 21.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0001799 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001799 для організації проведення подальшого досудового розслідування направити до СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1