гСправа № 187/65/17 Провадження №1-кп/0187/46/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року смт. Петриківка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петриківка Дніпропетровської області, українця, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 19.06.2009 року Петриківським райсудом за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.06.2014року за постановою Первомайського міського суду Харківської області від 16.06.2014 звільнений
підставі ЗУ «Про амністію», не відбутий строк 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 289 Кримінального кодексу України,-
06.07.2016, близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії та діючи на досягнення злочинного результату, прибув до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку воріт пройшов на територію вказаного домоволодіння,
Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився , надав заяву про слухання справи у його відсутність, не має до обвинуваченого вимог матеріального характеру, цивільний позов заявляти не буде, просить винести покарання на розгляд суду.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в повторному незаконному заволодінні транспортного засобу, поєднаному з проникненням у сховище, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 289 ч.2 Кримінального кодексу України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є обставинами, які пом`якшує покарання.
Також суд враховує, що обвинувачений офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_4 встановити 3 (три) роки.
Згідно статті 76 частини 1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи №48.2016 від 18.07.2016 року у розмірі 200 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1