АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/130/17 Справа № 176/2242/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який проживав по АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Любомльського районного суду Волинської області від 15 лютого 2013 року за ч. 3 ст. 305, ч.3 ст.307, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року строк відбування покарання скорочено на 4 роки 3 місяці, згідно акту про амністію від 19 квітня 2014 року, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2012 року по 17 травня 2013 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Любомильського районного суду Волинської області від 15 лютого 2013 року за ч. 3 ст. 305, ч.3 ст.307, ст.70 КК України.

На вищевказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що він просить зазначену ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В доводах апеляційної скарги засуджений посилається на те, що за час відбування покарання режим утримання виконання покарання не порушував, характеризується добре, має заохочення. На його думку, судом першої інстанції не повно досліджено матеріали його особової справи в частині наявності хронічних захворювань, які не дозволяють йому в повній мірі залучатися до суспільно-корисної праці і таким чином доводити своє виправлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення злочинів, які є умисними та відносяться до категорії особливо тяжких.

Зазначив, що вироком Любомльського районного суду Волинської області від 15 лютого 2013 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року згідно акту про амністію від 19 квітня 2014 року ОСОБА_7 строк відбування покарання скорочено на половину, а саме на 4 роки 3 місяці.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2012 року по 17 травня 2013 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За час відбування покарання засуджений характеризується добре, встановлений режим відбування покарання та розпорядок дня не порушує, на виробництві установи не працевлаштований.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги засудженого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням учасників судового провадження, зокрема ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, та інше.
З матеріалів справи вбачається, що згідно характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 20 жовтня 2012 року. Під час утримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 28 липня 2013 року характеризувався добре, заохочень та стягнень не мав, працевлаштований не був. З 04 грудня 2013 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26. За час відбування покарання засуджений режим відбування покарання та розпорядок дня не порушував, на виробництві установи працевлаштований не був, але приймав активну участь у роботі із благоустрою установи.

За час відбування покарання характеризується добре, має 4 заохочення (02 вересня 2015 року, 11 березня 2016 року, 11 травня 2016 року, 02 серпня 2016 року), а також 8 стягнень (26 серпня 2013 року, 27 лютого 2014 року, 17 квітня 2014 року, 06 травня 2014 року, 24 червня 2015 року, 07 вересня 2015 року, 17 вересня 2015 року, 21 жовтня 2015 року), які на даний час погашені та зняті заохоченнями.

Крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь час відбування покарання, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і його особу в цілому.

ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів та відносяться до злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров?я населення, за які був засуджений до реального покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що відбуваючи покарання за особливо тяжкі злочини, засуджений не довів суду своє виправлення, що його поведінка не є сумлінною, оскільки за час відбування покарання має вісім стягнень, які ставлять під сумнів його повне виправлення на теперішній час.

Таким чином, ОСОБА_7 не довів суду свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року, стосовно ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: