Справа № 351/492/17
Провадження № 1-кп/346/189/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000047 від 07 лютого 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ескі-Коунчі Янгіюльського району, Ташкент Республіки Узбекистан, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом не являється, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
Між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - начальником Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, юристом 2 класу ОСОБА_3 07 березня 2017 року укладена угода про визнання винуватості у відповідності до ст. 472 КПК України, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України.
ОСОБА_5 восени 2016 року під час збирання грибів в лісовому масиві м. Косів знайшов багнет 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), який відповідно до висновку експерта №1.2-92/17 від 20.02.2017 року є холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва. Розуміючи, що вказаний багнет є холодною зброєю, для поводження з якою необхідний спеціальний дозвіл, ОСОБА_5 маючи умисел на носіння холодної зброї, тримаючи багнет при собі, перевіз його до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне носіння холодної зброї, при цьому він мав реальну можливість добровільно здати органам влади придбану холодну зброю, але нею не скористався.
Крім цього, ОСОБА_5 вважаючи, що багнет 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), який він зберігав в своєму господарстві, не потрібний йому для використання в господарських цілях, маючи умисел, направлений на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вирішив продати багнет через мережу «Інтернет».
Для цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут холодної зброї, 07 січня 2017 року ОСОБА_5 на інтернет - сторінці сайту «ОLХ» розмістив оголошення про продаж придбаного ним багнету 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), де зазначив вартість в розмірі 1300 гривень, ім`я ОСОБА_7 та свій контактний номер мобільного телефону, а також розмістив фотозображення багнету, який мав намір незаконно збути.
Таким чином ОСОБА_5 , розмістивши оголошення про продаж холодної зброї, виконав всі необхідні дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, направленого на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 06.02.2017 року до ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Борщів Снятинського району, який побачив розміщене оголошення ОСОБА_5 на інтернет - сторінці сайту «ОLХ» та домовився про зустріч з метою придбання багнету 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), виставленого ОСОБА_5 на продаж.
У зв`язку з цим, 07.02.2017 року біля 10:30 години ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут холодної зброї, без передбаченого на те законом дозволу, переніс придбаний ним багнет 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія) до місця розташування магазину «Кнопка», який знаходиться по АДРЕСА_3 , де зустрівся із ОСОБА_8 та домовлявся з ним про умови купівлі-продажу багнета 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), при здійсненні чого був затриманий поліцейськими Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, пов`язаного зі збутом холодної зброї без передбаченого законом дозволу, до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Стороною обвинувачення у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснено положення:
- частини 2 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: наслідки укладення та затвердження такої угоди (наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та третім пункту 1 частини четвертої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України);
- частини 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень (вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди);
- частини 3 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку (вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку: засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди).
Підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, не оспорює фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті. Вину визнає добровільно, без сумнівів в істинності обраної позиції, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання ОСОБА_5 сторони враховують фактичні обставини скоєного правопорушення, що належить до злочинів середньої тяжкості, щире каяття як обставину, яка пом`якшує покарання, позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання, відсутність судимості, обставин, що обтяжують покарання. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання:
- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Підозрюваний ОСОБА_5 згідний на призначення зазначеного покарання.
У випадку укладення та затвердження даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор вправі оскаржити вирок з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі, не роз`яснення наслідків укладення угоди.
У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених цією угодою, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.
Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги законів і просив затвердити угоду.
Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та просив затвердити угоду про визнання винуватості, йому є зрозумілим, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, передбачені ст. 474 КПК України права, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, обмеження права на оскарження та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ст. 468 ч.1 п.2 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 ч.4 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Суд заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості переконався, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України є правильною, злочини у вчиненні яких він визнав себе винуватим є злочинами середньої тяжкості, а шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ст. 474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди визначені ст. 473 КПК України і умисного невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільними, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав свобод та інтересів сторін та інших осіб, а тому є підстави для її затвердження, та визнання винуватим ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, призначення узгодженого сторонами покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного за ч. 2 ст. 263 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, а за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Речовий доказ - багнет 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), який є холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва, зданий на зберігання в кімнату речових доказів Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, необхідно передати у криміналістичний музей при УМВС України у Івано-Франківській області.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 369, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 474, 475, 476 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 березня 2017 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - начальником Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, юристом 2 класу ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000047 від 07 лютого 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Речовий доказ вилучений у ОСОБА_5 багнет 8-мм магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1888 року (Австрія), який є холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва, зданий на зберігання в кімнату речових доказів Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України передати у криміналістичний музей при УМВС України у Івано-Франківській області.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 879 гривень 60 копійок витрат за проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження холодної зброї».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд з підстав передбачених п.1), 2), ч.4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1