Справа № 744/1106/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/609/2017
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами, внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000215 та №0000245, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2017 року,-

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не працює. Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 23 березня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 32 копійки.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 04 серпня 2016 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на крадіжку, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим умислом, прийшов до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, користуючись відсутністю власниці, продовжуючи свою протиправну діяльність, шляхом зриву навісного замка, проник до гаражу, звідки повторно здійснив крадіжку велосипеда, марки «Аіст», вартістю 2020 гривень 65 копійок, який належить ОСОБА_10 , і утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 2020 гривень 65 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В подальшому, продовжуючи протиправну діяльність, 16 серпня 2016 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на крадіжку, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим умислом, прийшов до господарства ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, користуючись відсутністю сторонніх осіб, продовжуючи свою протиправну діяльність, переліз через дерев`яний паркан та потрапив до двору господарства ОСОБА_11 . Перебуваючи на території двору, ОСОБА_8 , застосовуючи власну фізичну силу, пошкодив замикаючий пристрій вхідних дверей до побутового приміщення, звідки повторно здійснив крадіжку кутової шліфувальної машини марки «Тайга», моделі МШУ-950-125, вартістю 482 гривні 36 копійок, і утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 482 гривні 36 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

29 серпня 2016 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на крадіжку, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим мотивом та корисливою метою, прийшов до будинку потерпілої ОСОБА_12 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю власниці та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через відкриті вхідні двері, проник до середини будинку, звідки повторно здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Nокіа» моделі RM-1133, і утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_12 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3568/16-24 від 18.10.2016 року матеріальних збитків на суму 270 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В подальшому, 26 вересня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на крадіжку, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим мотивом та корисливою метою, прийшов до приміщення котельні загальноосвітньої школи № 5, що розташована за адресою: пров. Квітковий, 1-а, м. Семенівка Чернігівської області, де користуючись відсутністю сторонніх осіб, застосувавши власну фізичну силу, відкрив вхідні двері та проник в середину приміщення. Далі, продовжуючи свою протиправну діяльність, повторно вчинив крадіжку гайкових ключів у кількості 8 штук, одного трубчатого гайкового ключа без маркування та полімерної пляшки моторного мастила «YUKO» motomix 2Т (ТС) ємністю 1 літр і, утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим Семенівській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 матеріальних збитків на суму 265 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

15 жовтня 2016 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на першому поверсі під`їзду № 4 п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 , побачив складний велосипед марки «Ardis Fold СК» з відкритою рамою, що належить потерпілій ОСОБА_13 . Маючи прямий умисел на вчинення крадіжки, діючи свідомо, з корисливим мотивом та корисливою метою, ОСОБА_8 користуючись відсутністю потерпілої та сторонніх осіб, повторно вчинив крадіжку велосипеда марки «Ardis Fold СК», і утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_13 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1559 від 21.12.2016 року матеріальних збитків на суму 1052 гривні 87 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

18 жовтня 2016 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз будинок АДРЕСА_5 , що належить потерпілому ОСОБА_14 , маючи прямий умисел на вчинення крадіжки, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим мотивом та корисливою метою, через незамкнену хвіртку проник на територію господарства, де користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно вчинив крадіжку велосипеда «Україна 28», жіночого типу, чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_14 і утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_14 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4041/16-24 від 18.11.2016 року, матеріальних збитків на суму 349 гривень 20 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

17 жовтня 2016 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_8 знаходячись біля нежилого господарства, що належить потерпілому ОСОБА_15 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , маючи прямий умисел на вчинення крадіжки, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим мотивом та корисливою метою, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, через присадибну ділянку зайшов на територію господарства. Шляхом вільного доступу, проник до господарчої будівлі з якої повторно викрав ручний земляний бур, пильний диск «SPITCE» та гідрорівень «Mastertool», і утримуючи при собі викрадене, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_15 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4035-4037/16-24 від 08.11.2016 року матеріальних збитків на суму 268 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

02 листопада 2016 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_8 перебував біля озера Цегляне, що розташоване на відстані 200 м від вул. Новоселиця м. Семенівка Чернігівської області. Знаходячись біля озера ОСОБА_8 побачив мопед марки «Delta», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_16 , мешканцю АДРЕСА_7 , який стояв у кущах. В подальшому ОСОБА_8 маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, користуючись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно, незаконно заволодів мопедом марки «Delta», державний номерний знак НОМЕР_1 , та поїхав у напрямку с. Орликівка Семенівського району Чернігівської області, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

03 листопада 2016 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на крадіжку, з корисливим мотивом та корисливою метою, прийшов до магазину ПП «Пчела», який розташований за адресою: вул. Соснівка, 5, с. Орликівка Семенівського району Чернігівської області, що належить приватному підприємцю ОСОБА_17 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою металевого лому, який заздалегідь підготував та приніс із собою, зірвав навісні замки вхідних дверей та проник до середини приміщення. Знаходячись в приміщенні магазину ОСОБА_8 , повторно здійснив крадіжку 1 кг мідій, вартістю 41,50 грн.; 8 плиток шоколаду, вартістю 238,40 грн.; 1,5 кг мандарин, вартістю 45 грн.; 4 пакетів муки, вартістю 38,40 грн.; 5 пластикових стаканчиків, вартістю 1 грн.; 8 сумок, вартістю 40 грн.; 3 кг яблук, вартістю 37,50 грн.; 5 пачок презервативів, вартістю 40 грн.; 2,5 кг мандарин, вартістю 81,25 грн.; 2 банок квасолі, ємністю 0,5 л., вартістю 37,80 грн.; 2 палок копченої ковбаси, вартістю 168 грн.; 6 лез для гоління, вартістю 62,40 грн.; 8 банок згущеного молока, вартістю 166,40 грн.; 6 банок консервів (сардина), вартістю 124,80 грн.; трьох банок шпротів, вартістю 63 грн.; 5 пляшок олії, вартістю 130 грн.; 3 банок тушонки, вартістю 89,70 грн.; 2 пляшок рафінованої олії, вартістю 45,60 грн.; 2 пачок чаю, вартістю 39 грн.; 2 флаконів одеколону, вартістю 19, 60 грн.; 3 банок ікри (мойва), вартістю 101,40 грн.; 5 банок пресервів, вартістю 109 грн.; 2 упаковок рулету, вартістю 55 грн.; 1 рулону харчової плівки, вартістю 41,40 грн.; 2 банок рибної ікри, вартістю 59,80 грн.; 2 пачок печива, вартістю 34,40 грн.; 800 гр. цукерок «Ромашка», вартістю 78,40 грн.; 0,5 кг. цукерок «Желейні», вартістю 39 грн.; 2 банок кави «Чорна Карта», вартістю 104 грн.; 3 банок кави «Галка», вартістю 64,50 грн.; 4 банок консерви (скумбрія), вартістю 91 гривня 20 копійок, та грошових коштів в сумі 243 гривні 35 копійок. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій - приватному підприємцю ОСОБА_17 матеріальних збитків на загальну суму 2485 гривень 40 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

На даний вирок подано апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі фактично просить переглянути вирок суду, при цьому не ставить чітких вимог щодо наслідків його перегляду. Вказуючи про неповноту судового розгляду зазначає, що без реагування залишено його усне клопотання про об`єднання двох проваджень в одне. При цьому зазначає про часткове визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та акцентує увагу суду на тому, що потерпілий, який є власником мопеда до нього не має, а тому не згоден з вироком суду щодо виду та розміру призначеного покарання за ст. 289 КК України. Крім того, просить врахувати його трудовий стаж, стан здоров`я та наявність сім`ї при перегляді вироку місцевого суду.

Звертаючись з апеляційною скаргою захисник вказує про незаконність ухваленого вироку в частині епізоду крадіжки велосипеда з подвір`я потерпілого ОСОБА_14 та просить перекваліфікувати його дії з ч.3 ст. 185 на ч.2 ст. 185 КК України. При цьому адвокат вважає, що всі інші епізоди інкриміновані ОСОБА_8 та які викладені у вироку, доказані і перегляду в апеляційній інстанції не потребують.

Свої доводи обґрунтовує таким чином, що в самому вироку зазначено про те, що ОСОБА_8 через незамкнену хвіртку проник на територію господарства і скоїв крадіжку велосипеда, який стояв біля надвірної споруди в дворі, при цьому, зазначає адвокат, вхід був вільний і ніяких перешкод обвинувачений не долав. Більше того, вказує, що умисел на крадіжку майна ОСОБА_14 винив вже будучи в самому господарстві потерпілого на територію якого обвинувачений зайшов з проханням закурити, а тому його дії необхідно було по даному епізоду кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

При розгляді апеляційних скарг автори їх підтримали обґрунтувавши доводами викладеними письмово в самих скаргах.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив змінити вирок суду в частині перекваліфікації діяння обвинуваченого за одним епізодом, доводи обвинуваченого, який просив взагалі переглянути законність вироку суду, думку прокурора, який просить залишити вирок суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 КК України, а саме незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, ч.2 ст. 185 КК України, таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ч. 3 ст. 185 КК України, таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, при обставинах, встановлених судом, відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, захисник не оспорював кількість та найменування викраденого майна, проте в своїй апеляційній скарзі, а також при розгляді справи в місцевому суді наполягав на тому, що момент умислу на викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 , а саме велосипеда, виник у обвинуваченого вже коли ОСОБА_8 знаходився на подвір`ї, а тому в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака крадіжки як проникнення у житло чи інше сховище. Крім того, подвір`я адвокат розцінює як таке що не є сховищем, оскільки вхід сторонніх осіб був вільним та хвіртка була незамкненою.

Зазначеним показанням обвинуваченого та доводам адвоката суд першої інстанції дав належну оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони в частині заперечень щодо проникнення до сховища не узгоджуються з фактичними обставинами справи і з таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Так, відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини про власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них у будь-який спосіб (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Під сховищем слід розуміти певне місце або територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо).

З даних, які встановлені в судовому засіданні суду першої інстанції, що підтверджені дослідженими доказами слідує, а також показань потерпілого даних при допиті в місцевому суді слідує, що потерпілим добровільний дозвіл на знаходження обвинуваченого у дворі щодо епізоду викрадення велосипеда, який належить ОСОБА_14 , не надавався. Більше того, потерпілий наполягав в своїх показаннях, що хвіртка входу до двору була зачинена на два гачки з боку двору.

За таких обставин, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції, правильно встановив, що двір розрахований для запобігання та не спрямований для безперешкодного вільного доступу до них сторонніх осіб. Тому дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, в тому числі і за кваліфікуючою ознакою проникнення у сховище.

Більше того, не заслуговують на увагу доводи захисника з приводу часу виникнення умислу у обвинуваченого, поскільки з показань потерпілого чітко слідує, що в день скоєння злочину ОСОБА_8 з дозволу господаря не перебував на подвір`ї з будь-якою іншою метою. А тому показання обвинуваченого в цій частині колегія суддів розцінює як намір завести суд в оману.

Щодо апеляційної скарги обвинуваченого, то колегія судді апеляційного суду зазначає, що будь-яких вимог щодо наслідків розгляду його апеляційної скарги перед судом не було постановлено ні в апеляційній скарзі, ні при розгляді справи в апеляційному суді, тому чітко зрозуміти в чому полягає незаконність вироку суду, та що потребує перевірці встановити не вдалося. Щодо залишення без задоволення усного клопотання про об`єднання двох кримінальних проваджень щодо обвинуваченого, то воно не знайшло свого підтвердження, адже вирок щодо ОСОБА_8 постановлений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. Твердження про відсутність претензій потерпілого ОСОБА_16 , який є власником мопеду, а також характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого були враховані при постановленні вироку та призначенні покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, наслідки, що настали, вартість викраденого, відсутність судимостей, обставину, яка відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання, - вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, наявність обставини, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання, - активного сприяння розкриттю злочину, що виразилось у добровільній дачі обвинуваченим визнавальних показань під час проведення слідчих експериментів. Також, судом першої інстанції, обставиною, яка відповідно до ч. 2 ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання, визнано часткове визнання вини у вчиненні крадіжки належного потерпілому ОСОБА_14 велосипеда та повне визнання вини у вчиненні інших крадіжок.

Погоджуючись з таким покаранням колегія суддів враховує, що хоча ОСОБА_8 раніше не судимий, проте кількість епізодів вчинення умисних корисливих злочинів негативно характеризують особу обвинуваченого та свідчать про свідоме обрання особою протизаконного способу збагачення, тому виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах реального відбування покарання і на визначений судом першої інстанції строк.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4