Єдиний унікальний номер 728/2807/16-к
Номер провадження 1-кп/728/28/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001100 від 04 грудня 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працює, раніше судимого Бахмацьким районним судом Чернігівської області 11 липня 2012 року за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки, 04 вересня 2013 року за частиною другою статті 263, статтею 71 КК до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 185 КК, -

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
потерпілий - не з`явився
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за умисний і корисливий злочин, передбачений частиною другою статті 185 КК, знову вчинив умисний корисливий злочин.
04 грудня 2016 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в господарстві за адресою смт. Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Шевченка, б. 50, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Самсунг GT-95660», вартістю 800 гривень, з картою пам`яті вартістю 100 гривень та сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 гривень, що належать ОСОБА_5 , якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 930 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Самсунг GT-95660» з картою пам`яті та сім-картою мобільного оператора «Київстар» у ОСОБА_5 . У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не наказувати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована повністю, претензій морального і матеріального характеру до обвинуваченого він не має.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи свідчення обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК є рецидив злочинів та вчинення злочину, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_3 , суд виходить із принципів верховенства права, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК керується загальними засадами призначення покарання, зокрема, бере до уваги: тяжкість вчиненого злочину, що відповідно до статті 12 КК є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та формально посередньої характеристики за таким, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, попереднє притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання, доходить висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин.

Проте, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.
Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, розмір збитків, усунення шкідливих наслідків від злочину для потерпілого та відсутність його вимог про призначення суворого покарання, позиція сторони обвинувачення, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється до осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності і відбули покарання, якщо існує можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Відповідно до статті 100 КПК речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг GT-95660» з картою пам`яті та сім-картою мобільного оператора «Київстар», які зберігаються у ОСОБА_5 повернути останньому, як власнику.

Запобіжні заходи ОСОБА_3 не обиралися.

Керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

В силу статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг GT-95660» з картою пам`яті та сім-картою мобільного оператора «Київстар», які зберігаються у ОСОБА_5 повернути останньому, як власнику

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1