Справа № 457/19/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/95/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України та виправдано ОСОБА_6 за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.

Судові витрати в сумі 3617 грн. 88 коп. за проведення експертиз прийнято на рахунок держави.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі осіб з двома невстановленими слідством особами 24 вересня 2014 року приблизно о 13 год. 55 хв., перебуваючи по вулиці Суховоля, що в м. Трускавець Львівської області, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом підбору радіосигналу центрального замка автомобіля марки «ТОYОТА LAND CRUISER PRADO 150» чорного кольору 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , та який знаходився припаркованим неподалік санаторію «Весна», що у м. Трускавці по вул. Суховоля, 33, проник у салон вищезазначеного автомобіля, де знову ж таки, шляхом підбору радіосигналу запустив двигун та незаконно заволодів вищезазначеним автомобілем, вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 9/387 від 03 листопада 2014 року 700 343 грн. 60 коп., після чого покинув місце скоєння злочину та залишив вищезазначений автомобіль неподалік житлового багатоповерхового будинку №35 по вул. Коваліва у м. Бориславі Львівської області та втік у невідомому напрямку.

Також згідно обвинувального акту ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі осіб з двома невстановленими слідством особами 24 вересня 2014 року приблизно о 15 год., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , знаходячись в автомобілі марки «ТОYОТА LAND CRUISER PRADO 150» чорного кольору, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , яким він попередньо незаконно заволодів, маючи раптово виниклий намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 доларів США, 5500 гривень, мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy GT-S7710 та фотоапарат марки Nikon D5200, заподіявши потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 55 278 грн. 39 коп. та втік у невідомому напрямку.

На вирок суду начальник Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить вказаний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування покликається на те, що зазначене рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Згідно висновку дактилоскопічної експертизи №4/1294 від 21.11.2014 один слід пальця руки скопійований на відрізку прозорої клейкої стрічки №6 розміром 35 на 24 мм., залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_6 . Проте, на думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав мотивовану оцінку вищезазначеним доказам. Апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції при ухваленні вироку не надано оцінку наступним доказам: протокол прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 24.09.2014, постанова про визнання речових доказів від 03.11.2014, протокол ОМП від 24.09.2014, висновок автотоварознавчої експертизи №9/387 від 03.11.2014, постанова про визнання речових доказів від 14.10.2014, протокол огляду предмета від 23.10.2014, постанова про визнання речових доказів від 24.10.2014, протокол огляду предмета від 03.11.2014, постанова про визнання речових доказів від 03.11.2014, довідка Ощадного банку України №1058 від 02.12.2014, довідка експерта-оцінювача ОСОБА_12 №484 від 02.12.2014, протокол огляду предмета від 04.12.2014, постанова про визнання речових доказів від 04.12.2014, протокол огляду предмета від 15.12.2014, постанову про визнання речових доказів від 15.12.2014, протокол огляду предмета від 17.12.2014, постанова про визнання речових доказів від 17.12.2014. Більше того, в ході судових засідань заявлено ряд клопотань: про проведення портретної експертизи відеозапису, про проведення комп`ютерної експертизи відеозапису та USB флеш-накопичувача, про скерування запиту в Український гідрометеорологічний центр в м. Києві та про надання доручення в ГУ НП у м.Києві, проте ухвалами від 22.08.2016 та 12.09.2016 судом першої інстанції було відмовлено.

Заслухавши доповідь судді, сторону обвинувачення на підтримку внесеної апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 про її безпідставність та залишення вироку без змін, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

В силу положень ч.3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумнім сумнівом.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь, суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України з яким погоджується колегія суддів виходячи з наступних підстав.

Усі надані сторонами докази були предметом ретельного дослідження судом першої інстанції й не підтвердили пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення.

Виправдувальний вирок відповідає вимогам ст. 374 КПК України, містить формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченої із зазначенням переконливих мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення.

Апеляційні доводи прокурора про невідповідність вироку вимогам закону, а висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про неповноту судового слідства й істотні порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає безпідставними й до уваги не бере виходячи з наступного.

Як вбачається з висновку дактилоскопічної експертизи № 1122 від 01.10.2014 на лицевій стороні мобільного телефону «HTC», який був знайдений 25.09.2014 при ОМП на узбіччі дороги Борислав-Самбір між селами Попелі та Ясениця Сільна Дрогобицького району виявлено 3 (три) сліди пальців рук, які придатні для ідентифікації особи. Один слід пальця руки відкопійований на відрізку прозорої клейкої стрічки № 6 розмірами 35 на 24 мм виявлений на мобільному телефоні «HTC» (у лівому верхньому куті) залишений не громадянами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а іншою особою.

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи № 4/1294 від 21.11.2014 один слід пальця руки від копійований на відрізку прозорої клейкої стрічки № 6 розміром 35 на 24 мм (який був відкопійований з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 марки «HTC» чорного кольору в ході огляду місця події 25.09.2014) залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_6 .

Проте, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він за попередньою змовою у групі осіб з двома невстановленими слідством особами 24 вересня 2014 року приблизно о 15 год., перебуваючи неподалік будинку № 35 по вулиці Коваліва, що в м. Борислав, Львівської області, знаходячись в автомобілі марки «ТОYОТА LAND CRUISER PRADO 150» чорного кольору, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , яким він попередньо незаконно заволодів, маючи раптово виниклий намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 доларів США, 5500 гривень, мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy GT-S7710 та фотоапарат марки Nikon D5200, заподіявши потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 55 278 грн. 39 коп. та втік у невідомому напрямку.

Таким чином, мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 марки «HTC» чорного кольору не інкримінований обвинуваченому ОСОБА_6 , як викрадений ним.

Щодо доводів передбачених в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не дослідив та не обґрунтував свою позицію щодо протоколу обшуку від 22.11.2014, то такі на думку колегії суддів не заслуговують на увагу виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурор. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Ухвалою Франківського суду Львівської області від 21 листопада 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_13 та надано дозвіл на проведення обшуку у житлі за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_1 та за місцем реєстрації, АДРЕСА_3 та в інших приміщеннях, які перебувають у володінні та користуванні останнього.

Згідно з протоколу обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 22.11.2014 даний обшук був проведений старшим оперуповноваженим в ОВС України ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_14 під час якого було вилучено певний перелік товарів, зокрема телефон марки SAMSUNG Galaxy GT-S7710 серійний номер якого НОМЕР_2 .

Більше того, даний обшук проводився в межах іншого кримінального провадження, а саме № 0002990 від 26.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 289 КК України.

Тому виходячи з цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протокол обшуку складений з порушенням вимог КПК України.

Доводи сторони обвинувачення про те, що зібрано достатньо доказів наявності в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, колегія суддів до уваги не бере, оскільки сукупність зібраних стороною обвинувачення доказів не відповідає критерію достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Передбачених ст. 412 КПК України істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення й тягли б за собою скасування виправдувального вироку, судом першої інстанції допущено не було.

Щодо неповноти судового слідства та покликання на це як на підставу скасування вироку й призначення нового розгляду в суді першої інстанції, на увагу не заслуговують.

На думку прокурора, неповнота судового розгляду полягає у тому, що в ході судового слідства було безпідставно та неаргументовано відмовлено в задоволенні ряду клопотань.

Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишились недослідженими обставини, зокрема, у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Однак посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не вирішено ряд клопотань, не знайшло свого підтвердження, так як згідно з ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року сторона обвинувачення під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції не заявляла, а щодо виклику свідків, то такі належним чином повідомлялись про виклик у судове засідання судом першої інстанції.

Більше того, згідно вищенаведеної ухвали свідки та інші учасники даної справи були викликані в судове засідання.

Крім цього, статтею 415 КПК України не передбачено такої підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції як неповнота судового розгляду.

Вирок перевірений апеляційним судом в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 404 КПК України.

Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування виправдувального вироку.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, а вирок суду першої інстанції ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4