НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5640/16-к
Провадження № 1-кп/0182/601/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0003818 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.07.2001 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.. 140 ч. 2, ст.. 42 ч. 3, ст.. 140 ч. 3, ст.. 43 КК України ( в ред.. 1960 р.) до 4 років позбавлення волі.

Звільнений 23.04.2005 року по відбуттю строку покарання

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК країни

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 27.09.2016 року приблизно о 07.00 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , в порушення ст.. 30 Конституції України, згідно якої, кожному гарантується недоторканість житла та іншого володіння особи, скориставшись тим, що паркан вказаного будинку не був цілісним, проник на територію вказаного домоволодіння, який належить ОСОБА_5 , де зайшовши в сарай , який розташований на території вказаного домоволодіння, справив природні потреби.

Крім того, ОСОБА_3 , 27.09.2016 року, приблизно о 07-10 год. , знаходячись в сараї, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 ,побачив на підлозі вказаного сараю мідний дріт від зварювального апарату. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника домоволодіння, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з сараю викрав мідний дріт 1*16, довжиною 30 метрів, вартістю 2100 гривень, що належить ОСОБА_5 ,чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим майном втік та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як незнане проникнення до іншого володіння особи та за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінального правопорушення і суду показав, що дату він не пам`ятає, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , вирішив справити природні потреби. Для цього він зайшов до зламаного сараю, розташованого на на подвір`я зазначеного домоволодіння. Після того, як він справив природні потреби, він, в сараї, побачив куски кабелю, які викрав. Він повністю згоден з наіменуванням та вартістю викраденого майна. Через деякий час, він повернув потерпілому викрадене майно.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного.

До пом`якшуючих покарання обставин для обвинуваченого суд відносить визнання вини та щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

-- за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки

-- за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки

На підставі ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, забов`язати засудженого ОСОБА_3 , в період іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази у кримінальному провадженні, залишити у користуванні потерпілого.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :