Справа № 1-1275/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого_______________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора_________ ОСОБА_3.

представника потерпілого_______ОЛЕФІРА А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, несудимого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2008 року, приблизно в 00 год. 05 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з несправною, внаслідок зміни конструкції, гальмовою системою, порушуючи тим самим вимоги п. 31.4.1 "А" «Правил дорожнього руху України», яий забороняє експлуатацію транспортних засобів з несправною, внаслідок зміни конструкції, гальмовою системою, не маючи при цьому, всупереч вимогам п. 2.1 а вказаних «Правил …», посвідчення на право керування транспортними засобами, оскільки рішенням суду від 10.02.2006 року був позбавлений на два роки права керування транспортними засобами і після закінчення вказаного терміну не отримав посвідчення у встановленому законом порядку, рухався вулицею Сквирське шосе у м. Білій Церкві у напрямі від вул. Січневий Прорив до вул. Київської.

На перехресті вул. Сквирське шосе з вул. Толстого та вул. Залізничною ОСОБА_4, проявляючи злочинну недбалість та безтурботність до дорожньої обстановки, що склалась, рухаючись з перевищенням визначеної п. 12.4 «Правил дорожнього руху України» максимально допустимої швидкості руху 60 км./год., при виявленні перешкоди для руху, якою виявився пішохід ОСОБА_5, котрий переходив проїжджу частину дороги з лівого боку на правий по ходу руху автомобіля у місці, де рух пішоходів дозволений, впорушення вимог п. 12.3 указаних «Правил …», який зобовязує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він обєктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості свого автомобіля аж до його зупинки і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, спричинивши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 438-50 від 12.08.2008 року, небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого перелому правої лобної кістки з переходом на кістки основи черепа в області обох очниць; субдурального крововиливу; піданоневротичної гематоми правої лобно-тім'яної ділянки (об'ємом до 80 см3 згортків і рідкої крові, видалених 13 липня 2008 року); крововиливу дифузного характеру під м'якими мозковими оболонками; підкапсулярної гематоми правої долі печінки, об'ємом 30 см3; крововиливів у брижі тонкого кишечника; розриву дванадцятипалої кишки в початковому відділі з виходом вмісту кишечника в черевну порожнину; закритого перелому кісток правої гомілки; закритого перелому правої плечової кістки; чисельних ран голови і тіла; відшарування шкіри та підшкірно-жирової клітковини і розміжження м'яких тканин в проекції ушкоджень на шкірі; саден, синців та ран тіла.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер 26.07.2008 року о 18 год. 20 хв. в Білоцерківській міській лікарні № 2.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 12.3, 12,4, 31.4.1"а" «Правил дорожнього руху України» знаходиться в прямому причинному зв'язку із заподіянням потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останнього.

Допитаний судом ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і показав, що з 2005-го року працював на фірмі "Бест-Транс-Сервіс" водієм.

В 2006-му році за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння суд позбавив його на 2 роки права керування транспортними засобами. Проте в 2007-му році він придбав власний автомобіль НОМЕР_1, і продовжував «таксувати» на ньому без посвідчення водія. Працючи на фірмі "Бест-Транс-Сервіс" отримував від диспетчера фірми замовлення і за цими замовленнями здійснював перевезення пасажирів.

Уніч з 12-го на 13-е липня 2008 року він, отримавши чергове замовлення, виїхав приблизно в 23 год. 45 хв. на вул. Январський Прорив і, забравши звідти пасажира - молоду жінку, яка сіла на переднє пасажирське сидіння його автомобіля, поїхав вул. Сквирське шосе в напрямку до вул. Київської.

Приблизно в 00 год. 05 хв. 13.07.2008 року, рухаючись по правому краю дороги на відстані близько 1.5-2.0 м. від середини дороги з швидкістю близько 80 км./год., з увімкненим ближнім світлом фар, він підїхав до перехрестя з вул. Толстого та вул. Залізничною. Жодних інших транспортних засобів на даній ділянці дороги не було. Дорога в даному місці має зовнішнє освітлення, але воно розташоване з правого боку дороги і ліву частину дороги освітлює погано. Світлофори та будь-які дорожні знаки на вказаному перехресті були відсутні.

На під'їзді до перехрестя побачив пішохода, що стояв на перехресті на смузі зустрічного руху на відстані близько 2.0 м. від середини дороги, повернутий до нього передньою правою частиною тіла. Коли і яким чином останній вийшов на проїжджу частину він не бачив і помітив його вже тоді, коли той стояв на смузі зустрічного руху. Відстань від його автомобіля до пішохода в той момент становила близько 30 м., однак він подумав, що останній його пропускає і тому продовжував рухатися з незмінною швидкістю у тому ж напрямі.

Коли відстань до пішохода становила близько 20-25 метрів останній раптово кинувся перебігати проїжджу частину дороги, рухаючись при цьому по діагоналі йому на зустріч зліва-направо відносно руху його автомобіля. Він почав гальмувати, але було вже пізно. Автомобіль правою передньою частиною збив пішохода і той від удару впав на праве узбіччя дороги. Він зупинився і викликав на місце події швидку медичну допомогу та працівників ДАІ. Потерпілого пішохода відвезли до лікарні, а він залишився на місці ДТП для оформлення відповідних документів.

Стверджує, що до наїзду на пішохода він не гальмував, оскільки ппомітив його вже перед автомобілем, і що загальмував майже одночасно з наїздом на останнього.

Окрім цього показав, що за три-чотири дні вказаної ДТП на його автомобілі лопнула гальмівна трубка на задньому лівому колесі і він, щоб доїхати до дому, заглушив трубку шурупом. У звязку з цим заднє ліве колесо не гальмувалося взагалі і автомобіль загальмовувався не так інтенсивно. Через відсутність коштів він не усунув вказану поломку, тому на момент ДТП гальмова система йго автомобіля була несправною. У вчиненому розкаявся.

Окрім визнання самого ОСОБА_4 вина підсудного у вчиненому підтверджується показами потерпілого та свідків.

Так потерпілий ОСОБА_6 показав, що його син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, 12.07.2008 року повинен був повернутися додому біля 24 год.., однак до вказаного часу не повернувся. Близько 00 год. 40 хв. 13.07.2008 року додому прийшла його донька - ОСОБА_7 і повідомила, що на вул. Сквирське шосе легковий автомобіль скоїв наїзд на якогось чоловіка, тому він пішов до міської лікарні № 2 і там дізнався, що автомобіль наїхав на його сина. 26.07.2008 року син, не приходячи до свідомості, помер у лікарні.

Аналогічні обставини підтвердила свідок ОСОБА_7, котра показала, що 12.07.2008 року, близько опівночі, знаходилася біля свого будинку, розташованому неподалік перехрестя вул. Сквирське шосе з вул. Залізничною та вул. Толстого і, почувши близько 23 год. 50 хв. писк гальмів автомобіля та звук глухого удару зі сторони вказаного перехрестя, підійшла до перехрестя та побачила, що на вул. Сквирське шосе за перехрестям, по ходу руху в напрямку вул. Київської, на відстані близько 80 м. від перехрестя, біля правого краю дороги стоїть автомобіль "Форд" сірого кольору, а на правому узбіччі, за тротуаром, на відстані близько 15 м. від перехрестя, лежить молодий хлопець. Хлопець був без свідомості і все тіло його було в крові. Незабаром приїхала машина швидкої дпомоги і постраждалого хлопця забрали до лікарні.

Прийшовши додому та дізнавшись від батьків, що її брат ОСОБА_5 ще не повернувся до дому, вона розповіла останнім про вказану ДТП і після цього разом з ними поїхада до міької лікарні з тим, щоби пересвідчитись чи не її брата збив автомобіль. У лікарні вони дізнались, що пішоходом, якого збив автомобіль на вказаному перехресті, дійсно був її брат ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила покази підсудного ОСОБА_4 і ствердила, що під час ДТП вона дійсно знаходилась в автомобілі останнього у якості пасажира і була очевидцем події.

Показала, що сиділа на передньому пасажирському сидінні, поряд з підсудним, однак за дорогою не слідкувала. З водієм не розмовляла, від керування його не відволікала.

На під'їзді до перехрестя вул. Сквирське шосе з вул. Толстого та вул. Залізничною автомобіль рухався по правій стороні дороги, з якою швидкістю сказати не може. Дорога була вільною, освітлювалась погано, інших транспортних засобів на ній не було.

Коли автомобіль проїжджав вказане перехрестя несподівано побачила пішохода, який біг через дорогу з лівого боку на правий відносно руху автомобіля. Коли саме вказаний пішохід вибіг на проїжджу частину дороги вона не бачила, оскільки за дорогою не слідкувала, а побачила останнього вже тоді, коли той знаходився за метр до передньої частини автомобіля. Своєю правою передньою частиною автомобіль збив пішохода і той впав на праве узбіччя дороги. Тільки після цього автомобіль почав гальмувати.

Проїхавши ще трохи автомобіль зупинився і підсудний став викликати швидку допомогу та міліцію. Коли приїхала швидка допомога постраждалого пішохода забрали до лікарні. Потім приїхали працівники міліції.

Свідок ОСОБА_9 показав, що, працюючи ст. слідчим СВ БЦ МВ ГУ МВС України в Київській області, 13.07.2008 року вночі у складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце ДТП і побачив, що на перехресті вул. Сквирське шосе з вул. Залізничною біля правого краю проїжджої частини вул. Сквирське шосе, за перехрестям, по ходу руху в напрямку вул. Київської, знаходиться автомобіль НОМЕР_2, з пошкодженнями на передній правій частині, характерними для наїзду на пішохода. На місці пригоди знаходився водій вказаного автомобіля ОСОБА_4. Постраждалого пішохода на місці пригоди вже не було.

В ході огляду місця пригоди на смузі руху автомобіля «FORD SIERRA» було виявлено сліди гальмування. Перед початком сліду гальмування на правій смузі руху було виявлено уламки скла автомобіля та уламки мобільного телефону. Все це було занесено до схеми місця ДТП.

На момент даної ДТП дане перехрестя було нерегульованим. Дорожня розмітка, світлофори, позначення пішохідних переходів у вказаному місці також були відсутні. Проїжджа частина дороги в місці ДТП була освітлювалась міським електроосвітленням.

Опитані на місці пригоди водій ОСОБА_4 та пасажир його автомобіля ОСОБА_8 пояснили, що їх автомобіль рухався вул. Сквирське шосе від масиву "Піонерська" до вул. Київської і на перехресті збив пішохода, який перебігав дорогу з лівого боку на правий по ходу руху їх автомобіля. /т. 2 а.с. 17-19/.

Аналогічні обставини вбачаються з показів свідка ОСОБА_10.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому підтверджується також:

- протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього, з яких вбачається, що наїзд автомобіля НОМЕР_1, під керуванням підсудного на пішохода ОСОБА_5 стався в м. Білій Церкві на перехресті вул. Сквирське шосе з вул. Толстого та вул. Залізничною на правій, відносно напрямку руху в бік вул. Київської, половині проїжджої частини вул. Сквирське шосе /т. 1 а.с. 52-61 /;

- протоколом огляду автомобіля НОМЕР_1, під час якого на правій передній частині вказаного автомобіля виявлено пошкодження, характерені для наїзду на пішохода /т. 1 а.с. 62 /

- актом судово-медичного дослідження № 438 від 28.07.20008 року і висновком судово-медичної експертизи № 438-50 від 12.08.2008 року, які свідчать про те, що пішоходу ОСОБА_5 в результаті ДТП були заподіяні небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого перелому правої лобної кістки з переходом на кістки основи черепа в області обох очниць; субдурального крововиливу; піданоневротичної гематоми правої лобно-тім'яної ділянки (об'ємом до 80 см3 згортків і рідкої крові, видалених 13 липня 2008 року); крововиливу дифузного характеру під м'якими мозковими оболонками; підкапсулярної гематоми правої долі печінки, об'ємом 30 см3; крововиливів у брижі тонкого кишечника; розриву дванадцятипалої кишки в початковому відділі з виходом вмісту кишечника в черевну порожнину; закритого перелому кісток правої гомілки; закритого перелому правої плечової кістки; чисельних ран голови і тіла; відшарування шкіри та підшкірно-жирової клітковини і розміжження м'яких тканин в проекції ушкоджень на шкірі; саден, синців та ран тіла, і що смерть ОСОБА_5 настала 26.07.2008 року о 18 год. 20 хв. від сукупної травми голови, живота і правих верхньої та нижньої кінцівок /т. 1 а.с. 91-93, 96/;

- висновком авто-технічної експертизи № 144 від 12.09.2008 року, який свідчить про те, що система робочого гальма автомобіля НОМЕР_1, на момент ДТП перебувала в технічно несправному стані через відсутність гальмового трубопроводу, що веде до гальмового механізму заднього лівого колеса.

В технологічний отвір розподілювача встановлена частина шурупа, який перекриває отвір і унеможливлює доступ гальмової рідини від головного циліндра гідроприводу гальм до гальмових механізмів коліс задньої вісі автомобіля.

Дані несправності виникли перед ДТП в процесі зміни конструкції гальмівної системи автомобіля. Тобто у водія була можливість їх виявити з моменту зміни конструкції гальмівної системи та перед виїздом.

При даній несправності при застосуванні гальмування колеса задньої вісі не гальмуються і, як наслідок, ефективність гальмування зменшується.

Всі інші системи та вузли автомобіля на момент ДТП перебували в технічно справному стані /т. 1 а.с. 102-109/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин пригоди, в ході якого ОСОБА_4 на місці пригоди розповів про обставини наїзду на пішохода ОСОБА_5 та показав траєкторію і темп руху пішохода перед наїздом на нього /т. 1 а.с. 111-112/;

- копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2006 року, з якої вбачається, що за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння ОСОБА_4 10.02.2006 року було позбавлено права керування транспортними засобами терміном на 2 роки /т. 1 а.с. 127/;

- результатом аналізу № 1854 від 14.07.2008 року, з якого вбачається, що в крові ОСОБА_5, взятої у останнього 13.07.2008 року о 1 год. 35 хв., виявлено алкоголь в концентрації 1.43%, що відповідає середній тяжкості алкогольного сп'яніння /т. 1 а.с. 155а/;

- протоколом виїмки та огляду речей, в які був одягнений пішохід ОСОБА_5 на момент ДТП /т. 1 а.с. 191/;

- висновком комплексної судово-медичної та авто-технічної експертизи № 198/К/1364/А від 12.02.2010 року, з якого вбачається, що в момент первинного контакту пішохід ОСОБА_5 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні тіла, обернутий правою боковою (передньо-боковою) поверхнею тіла до транспортного засобу. В момент первинного контакту потерпілий знаходився в динамічному стані (хода, біг) /т. 1 а.с. 198-207/;

- висновком медико-криміналістичної експертизи № 340-мк від 10.03.2010 року, згідно якого на брюках наданих на дослідження виявлено 18 пошкоджень, виникнення яких в момент скоєння ДТП не виключається /т. 1 а.с. 209-214/;

- висновком транспортно-трасологічної експертизи № 33 від 09.03.2010 року, який свідчить про те, що найбільш вірогідно наїзд на пішохода автомобілем НОМЕР_1, в повздовжньому, відносно осі дороги напрямку, стався перед початком сліду гальмування автомобіля, на правій, відносно напрямку руху в бік вул. Київської, половині проїжджої частини вул. Сквирське шосе /т. 1 а.с. 218-221/;

- протоколом додаткового огляду місця ДТП, під час якого було оглянуто перехрестя вул. Сквирське шосе з вул. Толстого та вул. Залізничною і зафіксовано розташування світлофорних об'єктів /т. 2 а.с. 13-16/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин ДТП з участю свідка ОСОБА_8, під час якого свідок на місці пригоди розповіла про обставини вказаної ДТП, вказала траєкторію та темп руху пішохода перед пригодою, показала місце де стався наїзд автолмобіля на пішохода /т. 2 а.с. 33-34/;

- висновком автотехнічної експертизи № 613 А від 08.10.2010 року, який свідчить про те, що за даних дорожніх обставин водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.4, 2.3"а" та 31.4.1"а" «Правил дорожнього руху України, що за даних дорожніх обставин заданий час руху пішохода 1.0-1.2 сек. не відповідає статичним даним для даної вікової групи і темпу руху особи, яка знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, і що в заданій дорожньо-транспортній ситуації, згідно показів свідка ОСОБА_8, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху /т. 2 а.с. 37-46/.

Суд, аналізуючи зібрані у справі докази, належним чином їх оцінюючи, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчсиненні інкримінованого йому злочину доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані слідством за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху (вимог п. 2.1а, п. 12.3, п. 12.4 та п. 31.4.1 "Правил дорожнього руху України") особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_5.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 несудимий, повністю визнав себе винним і щиросердно розкаявся у вчиненому, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується формально посередньо.

Обставин, що обтяжували б відповідальність підсудного, судом не встановлено.

Разом з тим грубе порушення ОСОБА_4 вимог «Правил дорожнього руху України» призвело до смерті неповнолітньої дитини. Підсудний же на протязі тривалого відрізку часу (більше двох років), маючи реальні можливості для відшкодування потерпілому завданих збитків, не вжив жодних заходів для їх відшкодування.

Зважаючи на викладене, а також на побажання потерпілого, котрий вимагає для підсудного суворого покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому суд, зважаючи на обставини скоєного підсудним злочину та його наслідки, а також на те, що підсудний систематично і грубо порушує «Правила дорожнього руху України», ставлячи під загрозу життя та здоровя сторонніх людей, важає за необхідне призначити останньому додаткове покарання, передбачене санкцією ст. 286 ч. 2 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 у справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 213 000 грн. врахунок відшкодування завданих йому збитків: 63 000 грн. матеріальних, повязаних з витратами на лікуваня сина та на його похорони, на оплату юридичної допомоги, і 150 000 грн. - моральних, повязаних з перенесеними ним, врезультаті смерті неповнолітнього сина та тривалою тяганиною в розслідуванні даної кримінальної справи, метою якої було уникнення підсудним відповідальності за скоєне, моральними стражданнями та нервовими потрясіннями.

В ході судового розгляду справи потерпілий зменшив суму вказаного позову в частині матеріальних збитків до 58 000 грн. у звязку з тим, що відразу після скоєної ДТП підсудний частину збитків у сумі 5 000 грн. відшкодував йому добровільно, і просить стягнути з відповідача всього 208 000 грн..

Підсудний позовні вимоги потерпілого визнав у повному обсязі.

Суд зважаючи на визнання підсудним позовних вимог потерпілого, а також на те, що матеріальні збитки потерпілим обгрунтовані документально, вважає за необхідне задоволити позов ОСОБА_6 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з позбавленням на 3 /два/ роки права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 208 000 грн. врахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків.

Запобіжний захід ОСОБА_4 змінити на тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області, забравши останнього під варті із зали суду. Строк покарання засудженому рахувати від 29.12.2010 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,