Провадження № 11-кп/792/187/17
Справа № 676/5861/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам?янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Кам?янець-Подільського міськрайонного суду від 13 січня 2017 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Контарне Шахтарського району Донецької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого:
-07 квітня 2004 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України зі встановленням іспитового строку два роки;
-18 лютого 2005 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.308, ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з конфіскацією майна, звільненого 9 червня 2008 року по відбуттю покарання;
-31 березня 2009 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;
- 27 січня 2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, звільненого 2 листопада 2012 року по відбуттю покарання,
-12 червня 2014 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців з конфіскацією всього майна, крім житла, звільненого 12 вересня 2014 року по відбуттю покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 13.01.2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування його під вартою з 14.11.2016 року по 12.01.2017 року включно із розрахунку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 263 гривні 88 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 14 листопада 2016 року близько 13 год. 00 хв. на зупинці маршрутного таксі, що розташована біля магазину «Тано» по проспекту. Грушевьського, 33 в м. Кам`янець-Подільському, з корисливих мотивів, намагався таємно викрасти з сумки потерпілої ОСОБА_9 належний останній гаманець вартістю 27 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1550 грн. та чотири платіжні картки «ПриватБанк». З цією метою, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 заходила до маршрутного таксі, підбіг ззаду до неї та намагався непомітно витягнути з сумки гаманець, що відразу ж було виявлено потерпілою ОСОБА_9 . Незважаючи на це, ОСОБА_10 продовжив свої протиправні дії з метою заволодіння гаманцем потерпілої. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, вийнявши з сумки потерпілої належний останній гаманець з наявними в ньому грошовими коштами і платіжними картками та побігши з ним в напрямку алеї, яка розділяє смуги руху проспекту Грушевського, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як відразу ж після вчинення грабежу на зазначеній алеї був затриманий перехожими громадянами.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, призначити йому покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, при цьому посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано такі пом`якшуючі покарання обставини, як визнання вини, сприяння у розкритті злочину, а також те, що він має на утриманні неповнолітню дитину.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому можливість виступити в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Враховуючи, що фактичні обставини справи жодною стороною судового провадження не оспорюються, то висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України, та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених змістом ст.ст.66, 67 КК України, і з врахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України.
Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, який, відповідно до вимог ст.12 КК України, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності та злочини в сфері обігу наркотичних засобів, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. Повне визнання винуватості у вчиненні злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, визнав рецидив злочинів.
Тобто, судом першої інстанції враховано всі пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, а також з врахуванням тяжкості і суспільної небезпечності вчиненого злочину, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного судом обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.
Таким чином, підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 за тяжкістю призначеного покарання, при перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
При постановленні ухвали колегія суддів враховує також і положення ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання») та зараховує обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, який рахується з 13 січня 2017 року по 30 березня 2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

П о с т а н о в и л а :
Вирок Кам?янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 13 січня 2017 року по 30 березня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2