АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/5/17-к Номер провадження 11-сс/786/44/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000750 від 12.11.2016 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.01.2017 року
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Карлівського ВП ГУ НП в Полтавської області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.00 год. 06.03.2017 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, в силу ст.89 КК України не судимого.
Одночасно визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 80 000 грн.
Ухвалюючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, ніде не працює, немає власного майна, підозрюється у вчиненні декількох епізодів корисливих злочинів, які він вчинив щоб здобути засоби для існування.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї захисника ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та ухвалення нової, якою просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того, апелянт, вказав, що в разі відмови у задоволенні його апеляційних вимог, прохає суд змінити розмір застави на 25 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 40 000 грн.
Апелянт стверджує, що ні прокурором, ні слідчим не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а слідчим суддею не враховано, того, що ОСОБА_8 під час допиту в якості підозрюваного і під час проведення слідчого експерименту повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв органу досудового розслідування у встановленні істини у кримінальному провадженні, щиросердечно розкаявся у вчиненому, має сім`ю (дружину та малолітню дочку), має зареєстроване постійне місце проживання, також має батька - пенсіонера з незадовільним станом здоров`я, який вже переніс два інфаркти.

Щодо вимоги стосовно зменшення розміру застави вказав, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для його підзахисного, оскільки ОСОБА_8 не має коштів для внесення застави, або особи, яка б могла внести за нього таку заставу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 , який навів доводи щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Карлівського ВП ГУ НП в Полтавської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000750 від 12.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

05.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.
Слідчий СВ Карлівського ВП ГУ НП в Полтавської області за погодженням з начальником КВ Кобеляцької місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК у розмірі 50 мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 80000,00 грн.
Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, а у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось необґрунтованого чи довільного не вбачається. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене, твердження підозрюваного та його захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.
Не узгоджуються вони і зі змістом самої апеляційної скарги, в якій захисник порушуючи питання щодо іншого запобіжного заходу фактично визнає наявність існування хоча б одного з ризиків, яких достатньо для застосування запобіжного заходу.
Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З наведеного вбачається, що при ухваленні рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано визначив заставу у розмірі, передбаченому щодо особи, підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 6 років, а саме 50 мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 80000 грн. Такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, і підстав вважати його завідомо непомірним, колегія суддів не вбачає.
Слідчий суддя обрав розмір застави в межах визначених ч.5 ст.182 КПК України, а тому доводи апелянта про те, що цей розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного є безпідставними.
Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Виходячи з викладеного доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.01.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12