Справа № 645/873/17
Провадження № 1-кп/645/269/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, раніше засудженого 03.03.2016 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, відповідно до ст. 105 КК України звільненого від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження; 24.03.2016 року притягнутий до кримінальної відповідальності Московським відділом ГУНП в Харківській області за ч.3 ст.185 КК України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_7 27.07.2016 приблизно о 12:00 годині, знаходячись біля Петренківського водосховища, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 171, попрохав раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 передати йому належні останньому кросівки сіро чорного кольору для приміряння. Одягнувши вищевказані кросівки, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 направився в бік житлових будинків, розташованих по вул. Краснодарській в м. Харків. Побачивши в руках у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «2323» в корпусі чорного кольору, маючи намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_8 передати йому вищевказаний мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінку. Отримавши цей телефон та реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 побіг у бік приватного сектору, розташованого неподалік від вищевказаного водосховища, тим саме відкрито заволодів кросівками сіро чорного кольору, вартістю 200 гривень та мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «2323» вартістю 190 гривень, які належать ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 390 гривень.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 30.01.2017 приблизно о 14.30 годині, знаходячись біля Харківської загальноосвітньої школи № 145, за адресою: м.Харків, вул..Амосова 24-А, побачив в руках раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон «Fly FS 514». Реалізуючи злочинний намір на відкрите викрадення зазначеного майна, ОСОБА_7 прослідував за ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_2 , де на сходах між п`ятим та шостим поверхом другого під`їзду ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про те, що той повинен віддати йому свій мобільний телефон або він застосує до нього фізичне насильство. ОСОБА_10 , сприймаючи погрозу ОСОБА_7 як реальну, передав обвинуваченому свій мобільний телефон «Fly FS 514», вартістю 1930 грн.

Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1930 гривень.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 31.01.2017 р. приблизно о 14.30 годині, знаходячись біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_11 . Маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до нього і запитав котра година. Неповнолітній ОСОБА_11 , не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_7 , дістав належний йому мобільний телефон марки «Doogee» моделі «Х5

МАХ», для відповіді на запитання і в цей момент ОСОБА_7 вихопив з рук неповнолітнього ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Doogee» моделі «Х5 МАХ» вартістю 2062,00 гривні, та побіг у бік станції метро «імені О.С. Масельського».

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2062,00 гривні.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 04.02.2017 р. приблизно о 14.00 годині, знаходячись біля станції метро «імені О. Масельського» за адресою: м. Харків, пр. Московський б.256, зустрівся з раніше знайомою неповнолітньою ОСОБА_12 , в якої попрохав увійти з її мобільного телефону «SamsungGalахуGrandPrime» у соціальну мережу «ВК»

ОСОБА_12 , діючи під впливом обману і легковажної довірливості, на прохання ОСОБА_7 передала йому свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_12 попрохала ОСОБА_7 почекати її біля піцерії «Буфет», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256, поки вона сходить у супермаркет «Сільпо» на другий поверх, де знаходиться магазин «СекондХенд».

ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном «Samsung Galаху Grand Prime», що належить ОСОБА_12 , шляхом зловживання її довірою, впевнившись, що остання пішла у магазин, з місця скоєння злочину разом з викраденим телефоном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 2798, 00 грн.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 07.02.2017 р. приблизно о 14 год.30 хв. знаходився біля Харківської гімназії № 14 , розташованій по вул. Амосова б.14 в м.Харкові, де побачив раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_13 . Маючи намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 та запитав котрий час. ОСОБА_13 , не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_7 , дістав свій мобільний телефон « Lenovo S 600» вартістю 1700 грн. та відповів на питання, після чого поклав телефон до кишені своєї куртки. ОСОБА_7 впевнившись, що у потерпілого мається мобільний телефон, з метою реалізації свого злочинного наміру, дістав своєю правою рукою з кармана куртки потерпілого цей мобільний телефон. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 1700,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив про обставини справи так, як це викладено у вироку. У скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень: по епізоду 04.02.2017 р. за ч.2 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно; за епізодами 27.07.2016 р., 30.01.2017 р., 31.01.2017 р., 07.02.2017 р. - за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а за епізодом 30.01.2017 р. ще й поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття, вчинення злочинів неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 за місцем навчання характеризується формально задовільно, перебував на обліку в ПНД ХМДЛ №5, виховується у неповній родині, мешкає разом з матір`ю, ОСОБА_6 , та двома молодшими сестрами, родина потребує покращення житлових умов. ОСОБА_7 був засуджений 03.03.2016 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, та був звільнений від покарання відповідно до ст. 105 КК України, із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Згідно висновку судово-психіатичного експерта № 157 від 21.02.2017 р., ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_7 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання в межах кримінальних законів, які передбачають відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст.70 КК України, визначаючи його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Питання про речові докази судом вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

За ч.2 ст.190 КК України - один рік позбавлення волі;

За ч.2 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі.

З підстав, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

З підстав, передбачених ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання, якщо засуджений протягом іспитового строку 2 (двох) років не скоїть нового злочину.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчих експертиз, у розмірі 1847 грн.88 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази: кросівки сіро-чорного кольору, мобільний телефон «Doogee Х5 МАХ», мобільний телефон «Lenovo S 660», мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand Prime», які знаходяться на зберіганні у законних представників неповнолітніх потерпілих - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вважати такими, що повернуті їх законним власникам.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий - суддя