Номер провадження: 11-кп/785/911/17
Номер справи місцевого суду: 496/1233/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000360 від 10.04.2017, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лисичанськ Луганської області, громадянин України, українець, освіта середньо-спеціальна, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-10.03.2011 року за ст.185 ч.ч.1,2; ст. 263 ч.1; ст. 309 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-17.01.2014 року за ст. 125 ч.1 КК України до 150 годин громадських робіт;

-04.03.2014 року за ст.185 ч.ч.2,3; 263 ч.2; ст.70,ст.71,ст.72 КК України до 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Луганської області від 27.05.2014 року вирок змінено та ОСОБА_7 вважається засудженим ст.185 ч.ч.2,3; 263 ч.2; ст.70,ст.71,ст.72 КК України до 3 років 6 місяців, ухвалою Старобельського районного суду Луганської області від 27.05.2014 року застосована ст. 6 Закону України «Про амністію», звільнився 08.12.2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000360 від 10.04.2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 12 квітня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 10 квітня 2017 року близько 15:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , з яким в ході вживання алкогольних напоїв у нього виникла сварка, а саме мобільним телефоном марки «Nokia X2» з сім-карткою мобільного оператору «Київстар», загальною вартістю 525 грн., мобільним телефоном марки «Nokia» без сім-картки та акумуляторної батареї, вартістю 100 грн., мобільним телефоном марки «LG» без сім-картки, вартістю 250 грн., що знаходились у зовнішніх карманах куртки потерпілого ОСОБА_8 , спричинив тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 875 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не заперечуючи проти доведеності своєї вини та правильності кваліфікації його дій, просить застосувати до нього дію ст. 69 КК України та пом`якшити призначене покарання, посилаючись на щире каяття та ті обставини, що він є вимушеним переселенцем з окупованої території України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв клопотання про його обов`язковий виклик в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, а тому, відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, ОСОБА_7 до апеляційного суду не викликався.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано, в порядку ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Порушень під час судового розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своїй постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття ОСОБА_7 та активне сприяння розкриттю злочину.

В якості обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи обвинуваченого про необхідність призначення йому більш м`якого покарання, оскільки суд першої інстанції при ухвалені вироку врахував всі пом`якшуючі обставини, на які ОСОБА_7 посилається в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не погашену судимість, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність та вчинив новий злочин проти власності.

Слід зазначити, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України, яке на думку апеляційного суду в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого злочину, та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для призначення йому менш суворого покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Враховуючи викладені обставини апеляційний вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, в зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4