Єдиний унікальний номер 341/535/17
Номер провадження 1-кс/341/121/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Галич
Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

з участю;

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000094 від 03.04.2017, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Ендема Чунського району Іркутської області (Російської Федерації), жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, не судимого згідно ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області за погодженням з прокуратурою Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 02.04.2017 близько 20 години 45 хвилин ОСОБА_5 разом із своїм собакою породи «Лабрадор» прийшов у кафе «Океан», що у АДРЕСА_3 , щоб купити сигарети. На той час у вказаному кафе перебували ОСОБА_7 з своєю дружиною ОСОБА_8 та собакою, а також двоє знайомих ОСОБА_7 ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які очікували виконання замовлення.

Зайшовши разом із собакою у кафе, ОСОБА_5 підійшов до бармена та попросив продати йому сигарети. Його собака тим часом вільно розгулювала по приміщенні кафе та підійшла до собаки ОСОБА_7 .

Бармен повідомила ОСОБА_5 про те, що сигарет немає і той, розвернувшись, направився до виходу. Однак у цей час помітив, що ОСОБА_7 ногою відсунув убік його собаку, яка знаходилась біля собаки ОСОБА_7 .

Побачене не сподобалось ОСОБА_5 і між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків щодо здоров`я останнього, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс йому один удар предметом, схожим на ніж, у ділянку живота зліва, у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення.

3 квітня 2017 року о 1 годині 55 хвилин ОСОБА_11 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня, ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_11 своєї вини у вчиненому злочині не визнав та категорично відмовився давати будь-які покази стосовно інкримінованого йому діяння.

Однак, незважаючи на це на думку слідчого вина ОСОБА_5 у вчиненому доведена матеріалами кримінального провадження, здобутими у ході досудового розслідування.

За вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і згідно ст. 12 КК України вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

У ході досудового розслідування установлено, що у минулому ОСОБА_12 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів і на даний час, згідно ст. 89 КК України є несудимою особою.

Однак незважаючи на це, досудовим розслідуванням здобуто об`єктивні дані, про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_12 може негативно впливати на потерпілого та свідків, які, боячись розправи над собою зі сторони підозрюваного, виявили бажання змінити свої первинні покази.

Крім цього, перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити чи спотворити предмет, яким він заподіяв тілесне ушкодження ОСОБА_7 , оскільки після вчинення даного злочину він скрився з місця події та сховав у невстановленому слідством місці даний предмет, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і категорично відмовляється вказати це місце та добровільно видати даний предмет для проведення судового дослідження, що свідчить про перешкоджання підозрюваним здійсненню кримінального провадження.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При таких обставинах, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного місця роботи та постійного джерела доходу, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні підозрюваний вину в скоєнні даного злочину не визнав, просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки вважає себе потерпілим в даній ситуації.

Адвокат підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому просив врахувати наявність в останнього постійного місця проживання, дитини яка перебуває на його утриманні, та батька пенсіонера.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його адвоката, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та який спричинив загибель людини.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03.04.2017 року ОСОБА_5 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_12 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та відсутність згідно ст. 89 КК України судимості.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрюваного і не виключають вказаних вище ризиків.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, без визначення розміру застави.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Ендема Чунського району Іркутської області (Російської Федерації), жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, не судимого згідно ст. 89 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, з моменту фактичного затримання 03.04.2017 року - до 02 червня 2017 року, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора начальника Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1