УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2017 до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 надійшла заява про відвід слідчого, яка обумовлена наявність у провадженні для такого відводу передумов регламентованих ст. 77 КПК України.
Відповідно до ст. 35 КПК Україниавтоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю, - ОСОБА_1 та передано матеріали за заявою 08.02.2017.
Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 77, 80, 81 КПК України за заявою приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, порядок заявлення учасниками кримінального провадження відводу складу суду та його сторонам, зокрема прокурору, захиснику, слідчому та іншим, під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його §6 Главою 3.
Так, §6 Глави 3 даного Кодексу передбачає, що відвід може бути заявлено особами, які беруть участь у кримінальному провадженні з боку обвинувачення та захисту, до яких відносять учасники такого провадження визнаечні п. 19 та п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України.
У цій ситуації, заявник вказує на те, що ним заявлено цей відвід слідчому, як захисником підозрюваного ОСОБА_3 .
На підтвердження даних відомостей до заяви було долучено копію ордеру серії КС № 236498 та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 902/10 від 28.12.1995.
Однак, згідно ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
При цьому, дана стаття викладена таким чином, що мають бути наявним, як ордер, так і договір, адже в ній у її п. 2 ч. 1 ст. 50 вказаного Кодексу не зазначено формулювання типу «ордер або/чи договір», а вказано найменування цих документів шляхом використання графічного знаку, який містить найменування серед розділових знаків «кома» й розділяє граматично рівноправні частини простого чи складного речення, що вказує на необхідність долучення захисником при поданні до суду рівноправних за значенням документів.
У даному випадку, заявник копію договору не долучив, хоча в копії ордеру вказано, що він діє саме на підставі договору № 06/01 від 06.01.2017.
З положень ч. 6 ст. 9 вказаного Кодексу випливає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що дана заява з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та ст.7 даного Кодексу підлягає поверненню заявнику.
Керуючись ст. ст. 3, 50, 80, 81, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для виконанню на всій території України.
Копія ухвали про повернення заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Слідчий суддя: ОСОБА_1