Справа № 527/331/16-к
провадження № 1-кс/527/196/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , з участю скаржника - ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Глобине скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА :
Потерпілий ОСОБА_3 16.03.2017 року звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 22 грудня 2016 року, винесену старшим слідчим СВ Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000005, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Мотивував тим, що вказана постанова є незаконною і передчасною, оскільки досудове слідство не проведено всебічно, повно та неупереджено. Він вже оскаржував до Глобинського районного суду Полтавської області аналогічні постанови слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2013 року та від 5 лютого 2016 року, які слідчими суддями були задоволені: постанови слідчого скасовані, а матеріали кримінального провадження направлені до Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області для проведення досудового розслідування.

Проте, ухвали слідчих суддів ОСОБА_7 - від 6 лютого 2014 року та ОСОБА_1 - від 16 березня 2016 року, в яких приводився перелік слідчих дій, які необхідно виконати для повноти досудового слідства, не були виконані, суперечності наявні в провадженні стосовно механізму спричинення тілесних ушкоджень не усунуті.

22 грудня 2016 року слідчий СВ Глобинського відділу поліції ОСОБА_5 , без проведення слідчих дій, зазначених в ухвалах слідчих суддів, безпідставно виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000005, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова йому (скаржнику) не направлялася і не вручалася. Про це процесуальне рішення він дізнався лише 16.03.2017 року з листа Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури, куди звернувся з відповідним запитом 16.02.2017 року.

Посилаючись на викладене, скаржник прохав скасувати постанову слідчого від 22.12.2016 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , його представник адвокат ОСОБА_4 , скаргу підтримували, посилаючись на обставини та підстави, зазначені в ній.

Скаржник вказував, що протягом кількох років не може добитися справедливості того, щоб винна особа була покарана. До цього часу ОСОБА_8 навіть не оголошено про підозру. Досудове слідство практично не проводиться. Наслідки події 26.10.2012 року він відчуває і до цього часу переслідують головні болі, тому раз в півроку він змушений проходити лікування.

Адвокат ОСОБА_4 прохав не лише скасувати постанову слідчого, але на підставі ст. 114 КПК України встановити слідчому процесуальні строки на виконання слідчих дій, зазначених в ухвалах слідчих суддів від 6.02.2014 року та від 16.03.2016 року, які не були виконані.

Старший слідчий СВ Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю та перебуванням за межами м. Глобине.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України під час розгляду скарги на рішення слідчого та прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя перевіряє обґрунтованість доводів скарги, наявність або відсутність порушень закону у діях слідчого та прокурора під час досудового розслідування, законність та обґрунтованість рішення слідчого, прокурора та приймає одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, яке повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та належно вмотивованим.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Постанова слідчого, у розумінні вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що 18 січня 2013 року за заявою ОСОБА_3 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005. Згідно фабули, 26 жовтня 2012 року ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

З досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000005 вбачається, що на досудовому слідстві були допитані всі безпосередні очевидці цієї події, потерпілий ОСОБА_3 , проведено слідчі експерименти з потерпілим та свідками з метою встановлення механізму тілесних ушкоджень, проведені судово-медична та комісійна судово-медична експертиза. При цьому, механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, описаний свідками та ОСОБА_3 під час проведення вищеназваних слідчих дій суттєво різняться. Названими особами не заперечується, що перелічені у висновках судово-медичних експертиз тілесні ушкодження це наслідок дій ОСОБА_8 .. Однак, потерпілий вказує про умисне нанесення йому названою особою двох ударів головою в область обличчя, що стало причиною його падіння та забиття головою об батарею, а свідки повідомляють, що удар головою в область обличчя потерпілого ОСОБА_3 . ОСОБА_8 спричинив ненавмисно спіткнувшись, та під час свого падіння на нього.

Вказані розбіжності під час досудового слідства не усунуті, і, на думку слідчого судді, слідчим для цього не вжиті вичерпні заходи, передбачені чинним КПК України.

Так, ще в ухвалі слідчого судді ОСОБА_7 від 6 лютого 2014 року, якою була скасована постанова слідчого від 31 грудня 2013 року про закриття даного кримінального провадження, йшлося про необхідність проведення очних ставок між свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 .. Аналогічна вимога була поставлена у вказівках процесуального керівника прокурора ОСОБА_13 від 4.12.2015 року.

Вказані вимоги не виконані. 5 січня 2016 року слідчим проведено одночасний допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , цього ж дня названі особи надали заяви про недоцільність їх одночасного допиту з потерпілим, мотивуючи тим, що вони вже допитувалися за участю потерпілого та його представника.

Слідчий суддя погоджується, що така слідча дія як очна ставка, чинним КПК України не передбачена. Проте, ч.9 ст. 224 КПК України визначено, що прокурор, слідчий має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. При наявності суттєвих розбіжностей у показаннях свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, проведення названої слідчої дії є необхідним. Відмова свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 від її проведення має розцінюватися слідчим на підставі ст. 385 КК України (як відмова від дачі показань), що є кримінально караним діянням.

Порядок проведення одночасного допиту осіб чітко регламентований ч.9 ст. 224 КПК України, і на підставі нього можна зробити висновок, що присутність потерпілого та його представника при допиті свідків, не є участю названих осіб в одночасному допиті, оскільки при цьому потерпілий не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і будь-які показання у нього не відбиралися. З огляду на викладене, слідчий має провести одночасні допити названих свідків із потерпілим з метою з`ясування протиріч у їх показаннях.

Крім цього, належним чином не перевірені на предмет їх достовірності показання свідків про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому при падінні на нього ОСОБА_8 .. Так, у кримінальному провадженні відсутній протокол огляду місця події із фіксуванням предметів, що оточували осіб, чи хоча б схематичний план місця події, не проводилися необхідні в конкретному випадку заміри відстаней (наприклад, від батареї до місця спричинення тілесних ушкоджень), не встановлювалися антропологічні параметри потерпілого та ОСОБА_8 , які мають значення для встановлення істини у справі, зокрема, ріст, вага. Про можливість проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи по питаннях пов`язаних із уточненням (перевіркою) механізму спричинення тілесних ушкоджень вказувала експерт ОСОБА_15 при допиті 16.10.2014 року. Як умову для цього вона визначила проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та статиста з антропологічними даними близькими до даних ОСОБА_8 , а також інших учасників події із заміром відстаней між ними та предметами, які були поруч.

Крім цього, слідчим не долучалися у встановленому законом порядку медичні документи, в яких зафіксована причина виклику швидкої допомоги 26.10.2012 року в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (місце події), не встановлювалося хто з медичних працівників виїжджав на виклик та надавав першу медичну допомогу ОСОБА_3 , не допитувалися вказані особи з приводу того, як пояснив тоді потерпілий причину отримання ним тілесних ушкоджень, та чи бачили медичні працівники кров, і якщо так, то в якому місці підсобного приміщення (біля батареї чи в іншому місці).

Таким чином, слідчим не вжиті вичерпні заходи щодо повного, об`єктивного розслідування кримінального провадження та усунення суперечностей у ньому.

Також оскаржена постанова не містить доводів, яке б пояснювали, чому слідчий при винесенні рішення про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, фактично віддав перевагу показанням допитаних свідків, а не показанням потерпілого, а отже, її не можна вважати мотивованою.

У судовому засіданні при дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвала слідчого судді ОСОБА_1 від 16.03.2016 року, в якій були зазначені всі вище перелічені порушення, в матеріалах взагалі відсутня, а отже, судове рішення, обов`язкове до виконання, слідчими було проігноровано.

У зв`язку з викладеним, приходжу до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною і підлягає скасуванню.

Крім цього, зважаючи на те, що розумні строки досудового розслідування кримінального провадження порушені, нехтуються права потерпілого, вважаю доцільним на підставі ст. 114 КПК України встановити строки для проведення слідчих дій, зазначених в ухвалах слідчих суддів від 6.02.2014 року та від 16.03.2016 року.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИЛА :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 від 22 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 18 січня 2013 року задовольнити та скасувати названу постанову .

Матеріали кримінального провадження №0000005 направити Глобинському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для проведення досудового слідства.

Встановити процесуальний строк 1 місяць з дня винесення цієї ухвали, для проведення слідчих дій, зазначених в ухвалах слідчих суддів Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_7 від 6 лютого 2014 року та ОСОБА_1 від 16 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1