Справа180/2293/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Марганець угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2013 року № 0000153, за яким
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганця Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту 05 лютого 2013 року приблизно об 11 годині ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, знаходячись біля гаражів, розташованих за будинком АДРЕСА_2 , маючи намір використання для власних потреб, умисно незаконно придбав без мети збуту у невстановленої особи 1,825 г особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, який одразу ж після незаконного придбання умисно незаконно, зберігаючи при собі, переніс від місця незаконного придбання до будинку АДРЕСА_3 , де 05 лютого 2013 року о 12 годині 49 хвилин біля вказаного будинку працівниками міліції в нього було виявлено та вилучено вказаний наркотичний засіб.

Згідно висновку експерта № 32/10-18 від 12 лютого 2013 року надана на дослідження рідина коричневого кольору, вилучена 05 лютого 2013 року у ОСОБА_3 , масою 1,835 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0104 г. На марлевому тампоні, яким проводили змив з лівої руки ОСОБА_3 , виявлено в слідових кількостіх особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. На марлевому тампоні, яким проводили змив з правої руки ОСОБА_3 , на момент дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не виявлено.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

23 грудня 2016 року між прокурором відділу Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000153, та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченому, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Додатково пояснив, що не вживав наркотичних засобів, психотропних речовин, але вирішив спробувати. Шприц з наркотичним засобом придбав у невідомого йому чоловіка поблизу гаражів, що розташовані за будинком АДРЕСА_2 ; до дому не доніс, оскільки зустрів працівників міліції, які і виявили у нього наркотичний засіб.

Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, оскільки працює, хоча і не офіційно, та отримує заробітну плату. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2016 року, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вирішуючі питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості та її відповідності вимогам КПК України, суд бере до уваги, що згідно ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Шкода завдана лише суспільним інтересам.

Суд пересвідчився, що укладена між прокурором та ОСОБА_3 угода про визнання винуватості від 23 грудня 2016 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Також, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 13 лютого 2013 року.

Заслухавши обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_3 неофіційно працює, отримує заробітну плату, тому взяті на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно може виконати.

Обраний ОСОБА_3 ухвалою Марганецького міського суду від 22 грудня 2016 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає за необхідне залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до постанови про визнання речей речовими доказами від 13 лютого 2013 року медичний шприц з рідиною коричневого кольору та два ватних тампони, вилучені у ОСОБА_3 визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову Марганецького МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України,

Витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, оформленої висновком експерта від 12 лютого 2013 року № 32/10-18, становлять 490 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному 05 лютого 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153, укладену між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, оформлених висновком від 12 лютого 2013 року № 32/10-18, в сумі 490 гривень.
Речові докази по справі: медичний шприц з рідиною коричневого кольору та два ватних тампони, вилучені у ОСОБА_3 та передані на зберігання до камери схову Марганецького МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, квитанція від 13 лютого 2013 № 156098, - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1