Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/990/17
Провадження № 1-в/553/182/2017
У Х В А Л А
Іменем України
08.06.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеного в режимі відеоконференції клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, освіта середня, без визначеного місця проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- по даній справі засудженого 30.05.2008 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.02.2016 року згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.09.2007 року по 26.08.2008 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

про застосування умовно дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно - дострокового звільнення, відносно нього відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що за час відбування покарання він зарекомендував себе з позитивної сторони.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 вказав, що за час відбування покарання у ПВК № 64 засуджений характеризується задовільно. Встановлених правил поведінки та розпорядку дня дотримується до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, активну участь у роботі самодіяльних організацій засуджених шість разів заохочувався, в тому числі два рази правами начальника установи. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, їх законні вимоги намагається виконувати.

На даний час засуджений на виробництві установи не працевлаштований, в зв`язку з відсутністю вільних робочих місць, працював з 2009 року по грудень 2010 року та з серпня 2016 року по січень 2017 року. До праці ставиться сумлінно, приймає участь в роботах по благоустрою відділення та інших місць позбавлення волі, розуміє їх необхідність проведення. Дбайливо ставиться до майна установи. Здійснює за ним належний догляд , використовує тільки за призначенням.

Представником Полтавської виправної колонії вказувалось про те, що засуджений приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження». Постійно відвідує богослужіння в храмі Святого Миколая Української Православної церкви при установі. Програму « Професія» реалізовано, за час відбування покарання засуджений отримав спеціальність кухаря в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки.

Засуджений вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється. Міру покарання вважає справедливою. Позову та виконавчих листів на виконанні не має.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви з підстав її передчасності та необґрунтованості, оскільки засуджений не довів своє виправлення та на даний не працевлаштований та бажання працювати не має.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.09.2007 року. Під час утримання в СІЗО м. Дніпропетровська та м. Києва, характеризувався посередньо, за порушення режимних вимог мав одне дисциплінарне стягнення , яке на даний погашене, заохочень не мав. З 30.10.2008 року міру покарання відбуває у Полтавській виправній колонії № 64, за період відбування покарання стягнень не має.

Поряд з цим, судом встановлено, що засуджений з 30.10.2008 року має 6 заохочень, два з яких оголошені правами начальника установи.

Натомість суд вважає, що кількість заохочень за такий тривалий термін, близько 9 років, не є достатньою для визначення ступеня виправленння оосби, яка б надавала беззаперечну можливість застосування до останнього умовно - дострокового звільнення.

Судом встановлено, що на даний час засуджений не працевлаштований та працювати не бажає, про що наголошувалось представником ПВК №64. При цьому, представником ПВК № 64 вказувалось про те. що станом на 01.04.2017 року комісією установи у відповідності до протоколу №7 винесено рішення, про передчасність застосування до засудженого ст. 81 КК України щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів своє виправлення.
Судом встановлено, що за характеристикою на засудженого наданої за місцем відбування покарання засудженого, останній характеризується, як такий, що «не довів своє виправлення», що також вказує про те, що засуджений не довів свого виправлення, на даний час та вкотре підтверджує висновки суду щодо безпісдтавності та передачнсотсі даного клопотання.

Крім того, судом встановлено, що засуджений на даний час не працевлаштований та бажання працювати не має, що було підтверджено в судовому засіданні представником установи ПВК №64 та не заперчеувалось і самим засудженим.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, при цьому судом приймається до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки є таким, що «не довів своє виправлення», тому в сукупності всі факти вказують що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, в зв`язку з чим дане клопотання є передчасним та безпідставним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1