Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 08 грудня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу в.о. голови правління ПАТ КБ «Центр» ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року частково задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ КБ «Центр», розташованому за адресою: м. Київ, пр-т Науки, буд. 54-б, встановивши заборону проведення видаткових операцій по перерахуванню та зняттю грошових коштів з вказаних рахунків.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року в.о. голови правління ПАТ КБ «Центр» ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали та повернуто апеляційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно залишив без задоволення його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, порушивши при цьому вимоги процесуального закону. Крім того, вказує на те, що ухвала апеляційного суду була постановлена з порушенням встановлених процесуальним законом строків, з урахуванням чого є незаконною.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
За змістом ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, при постановленні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку, відкритому в ПАТ КБ «Центр», власник майна або його представник присутнім у судовому засіданні не був і лише 23 вересня 2016 року представник банку дізнався про прийняте рішення та отримав його копію.
Однак, апеляційна скарга на вказане судове рішення була подана 04 жовтня 2016 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку на його оскарження, який рахувався з моменту отримання копії зазначеного судового рішення.
При цьому, у клопотанні, доданому до апеляційної скарги, в обґрунтування поважності пропуску вказаного строку в.о. голови правління ПАТ КБ «Центр» послався на відсутність можливості подати апеляційну скаргу у встановлений процесуальним законом строк у зв`язку із звільненням відповідального за її підготовку працівника, складністю такої підготовки та недостатньою укомплектованістю кадрами юридичного управління банку.
Однак, зазначені доводи, які аналогічні доводам касаційної скарги ОСОБА_4 , апеляційний суд обґрунтовано визнав безпідставними, вказавши на відсутність доказів щодо тих обставин, на які голослівно послався в.о. голови правління ПАТ КБ «Центр» та які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року, та повернув апеляційну скаргу.
Крім того, як убачається з доданих до касаційної скарги заяви головного юрисконсульта юридичного управління ПАТ КБ «Центр» від 28 вересня 2016 року, яка містить прохання звільнити його із займаної посади з 03 жовтня 2016 року, та витягу з наказу від 29 вересня 2016 року про звільнення із посади з 13 жовтня 2016 року головного юрисконсульта юридичного управління ПАТ КБ «Центр», вони жодним чином не впливають на можливість подачі апеляційної скарги у встановлений процесуальним законом п`ятиденний строк, який почав перебіг з 23 вересня 2016 року.
З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_4 щодо порушення апеляційним судом вимог КПК при постановленні оскаржуваної ухвали є необґрунтованими.
Що стосується доводів в.о. голови правління ПАТ КБ «Центр» щодо постановлення ухвали апеляційного суду з порушенням встановлених процесуальним законом строків, то зазначене ніяк не стосується законності та суті прийнятого рішення.
Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданої до неї копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відмовити в.о. голови правління ПАТ КБ «Центр» ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року та повернення апеляційної скарги.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3