Справа № 372/2924/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 23.11.2012 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_11 вчинив шахрайство в особливо великих розмірах за таких обставин.

Згідно з протоколом Загальних Зборів Учасників № 1 від 21.07.2007 ОСОБА_11 був обраний на посаду директора ТОВ «Обухів-Ріелт» (), що зареєстроване і фактично розташоване за адресою: м. Обухів, вул. Миру, 9, офіс. 218. Крім того, відповідно до даного протоколу ОСОБА_11 також став одним із засновників даного господарюючого суб`єкта і почав володіти 50% статутного капіталу.

Відповідно до статті 14 статуту ТОВ «Обухів-Ріелт» (), затвердженого протоколом № 1 загальних зборів учасників Товариства від 21.07.2007, виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є директор, який вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих питань, що належать до виключної компетенції зборів учасників. Крім того, директор діє від імені Товариства в межах, передбачених установчими документами Товариства та чинним законодавством України та виконує ряд функцій, серед яких: здійснює оперативне управління Товариством в межах повноважень; вирішує питання, пов`язані із діяльністю трудового колективу; без довіреності представляє Товариство в усіх державних, громадських, приватних та інших організаціях.

У невстановлений день, восени 2008 року, до ОСОБА_11 як директора ТОВ «Обухів-Ріелт» () за адресою: м. Обухів, вул. Миру, 9, офіс. 218, звернувся ОСОБА_12 з метою скористатись послугами у сфері торгівлі нерухомим майном. В ході спілкування ОСОБА_11 стало відомо від ОСОБА_12 , що останній має намір одержати на власне ім`я рішення про виділення земельної ділянки площею 1,5 га в межах села Дерев`яна Обухівського району Київської області з метою подальшого оформлення документів на право власності на вказану земельну ділянку та виготовлення на власне ім`я державного акту на право власності на земельну ділянку. Під час розмови ОСОБА_11 також дізнався, що в подальшому ОСОБА_12 має намір реалізувати вказану земельну ділянку на користь третіх осіб з метою отримання прибутку у грошовій формі.

Дізнавшись про наміри ОСОБА_13 приватизувати земельну ділянку в межах с. Дерев`яна Обухівського району Київської області з метою подальшого її продажу та отримання за це економічної вигоди, ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_12 послуги компанії ТОВ «Обухів-Ріелт» (), яка за визначену грошову винагороду забезпечила б ОСОБА_12 допомогу в оформленні повного пакету документації на земельну ділянку, а також отримання державного акту про право власності на ім`я останнього. Водночас, з метою економії коштів та, як наслідок, отримання більшої економічної вигоди від відчуження прав на вказану земельну ділянку, ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_12 відразу розпочати процес приватизації на віднайденого нового набувача шляхом відмови ОСОБА_12 від земельної ділянки на користь третьої особи. З метою отримання ОСОБА_12 економічної вигоди у грошовій формі за відмову від земельної ділянки на користь третьої особи ОСОБА_11 запропонував залучити компанію ТОВ «Обухів-Ріелт» (), яка б надала юридичні і консультаційні послуги третій особі - замовнику, а саме, від імені замовника вчинити усі необхідні та передбачені чинним законодавством України дії щодо одержання ним рішення на право приватизації земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, а визначена частина з прибутку компанії за дані послуги і буде грошовою винагородою ОСОБА_12 .

Довіряючи начебто добросовісним та правдивим намірам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 погодився на вказану пропозицію, після чого розпочав процес пошуку конкретного набувача права власності на дану земельну ділянку з подальшою метою залучення до вказаного процесу ріелторської компанії ТОВ «Обухів-Ріелт» (), директором якої був ОСОБА_11 .

У невстановлений день та час 2008 року ОСОБА_12 познайомився із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виявили бажання набути право власності на земельну ділянку площею 1,5 га в межах с. Дерев`яна Обухівського району Київської області, після чого домовився про спільну зустріч 01.10.2008 у приміщенні офісу № 3 по вулиці Воровського, 51 в м. Києві, про що повідомив ОСОБА_11 , якому як директору ріелторської компанії ТОВ «Обухів-Ріелт» () запропонував надати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 юридичні та консультаційні послуги щодо приватизації земельної ділянки в с. Дерев`яна Обухівського району Київської області.

Після цього, ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають намір придбати земельну ділянку в с. Дерев`яна Обухівського району Київської області та мають грошові кошти на оплату послуг його ріелтерської компанії ТОВ «Обухів-Ріелт» (), вирішив скористатись даними обставинами, а також своїм службовим становищем, щоб увійти в довіру до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та під приводом надання юридичних та консультаційних послуг щодо приватизації земельної ділянки, які насправді не планував надавати, заволодіти грошовими коштами останніх.

Так, 01.10.2008, у невстановлений час, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до приміщення офісу № 3 по вулиці Воровського, 51 в м. Києві, де ОСОБА_11 почав рекомендувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 юридичні та консультаційні послуги компанії ТОВ «Обухів-Ріелт» () для забезпечення набуття ними права власності на земельну ділянку площею 1,5 га в межах с. Дерев`яна Обухівського району Київської області.

У подальшому, 07.10.2008, в денний час, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до с. Дерев`яна Обухівського району Київської області, де ОСОБА_11 вказав на місцевість, де знаходилась вказана земельна ділянка. Враховуючи те, що попередньо обумовлені деталі та питання, пов`язані із виділенням та приватизацією вказаної земельної ділянки площею 1,5 га в межах с. Дерев`яна Обухівського району Київської області влаштовували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останні дійшли згоди у питанні скористатись юридичними та консультаційними послугами ТОВ «Обухів-Ріелт» () з даного приводу та домовились про зустріч 14.10.2008 із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у приміщенні офісу № 3 по АДРЕСА_3 , де планувалось укладення договору.

14.10.2008, в денний час, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до приміщення офісу № 3 по вулиці Воровського, 51 в м. Києві, де під час зустрічі ОСОБА_11 надав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проект договору №14-10-08 про надання послуг від 14.10.2008.

Відповідно до умов вказаної угоди Виконавець зобов`язувався надати Замовнику юридичні та консультаційні послуги та провести від імені Замовника усі необхідні та передбачені чинним законодавством України дії щодо одержання Замовником (на його ім`я) рішення на право приватизації земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, у тому числі, здійснити розробку проекту відведення земельної ділянки (замовлення технічної документації) та погодити її у встановленому законами України порядку, а також, зареєструвати державний акт на право власності на земельну ділянку у відповідному земельному управлінні. Земельна ділянка, зазначена в проекті договору повинна була розташовуватись в межах с. Дерев`яна Обухівського району Київської області та підпадати під юрисдикцію Дерев`янської сільської ради.

У п. 1.2. Договору містилось посилання на те, що до даного пункту додаються додатки, які свідчать про місце розташування земельної ділянки, а саме, топографо-картографічні дані, карту місцевості з зазначенням земельної ділянки, кадастрові дані та інше.

Згідно п. 2.1. Договору вартість вказаних послуг за договором становила - 800 000 гривень, що на момент укладення договору було еквівалентно 160 000 доларів США.

Пункт 2.2. договору передбачав порядок оплати послуг за договором, а саме: попередня оплата в сумі 300.000 гривень, повинна бути сплачена замовником протягом 3-х робочих днів з; моменту укладання даного Договору; другий розрахунок в сумі 250.000 грн. мав бути здійснений протягом 3-х робочих днів з моменту надання Виконавцем рішення Дерев`янської сільської ради; остаточний розрахунок в сумі 250.000 грн. мав бути здійснений протягом 3-х робочих днів з моменту повного виконання Виконавцем своїх обов`язків за даним договором, підписання акту приймання-передачі послуг та повідомлення Виконавцем про проведення державної реєстрації державного акту на земельну ділянку та готовності передачі його замовнику.

Враховуючи те, що всі істотні умови вказаної угоди задовольняли інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останній засвідчив її власним підписом від імені Замовника, а ОСОБА_11 як директор ріелторської компанії ТОВ «Обухів-Ріелт» () поставив свій підпис від імені Виконавця - TOB «Обухів-Ріелт» () та засвідчив її відтиском печатки даної юридичної особи.

Відразу після підписання сторонами вказаної угоди, ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 отримав від ОСОБА_7 частину грошових коштів за укладеним договором, а саме, кошти в розмірі 300 000 гривень. Факт отримання даних коштів ОСОБА_11 засвідчив розпискою від свого імені та квитанцією до прибуткового касового ордера від імені ТОВ «Обухів-Ріелт» (), що заповнив в присутності вищевказаних осіб, та передав дані документи ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_11 на неодноразові телефонні дзвінки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які цікавились процесом виконання істотних умов укладеного договору, повідомляв неправдиву інформацію, що триває процес збору та оформлення документів, пов`язаних із приватизацією земельної ділянки площею 1,5 га в межах с. Деревяна, Обухівського району, Київської області на ім`я ОСОБА_8 .

В подальшому, на початку грудня 2008 року, в невстановлений слідством день, ОСОБА_11 , діючи в межах єдиного умислу, направленого на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання довірою, а саме, грошовими коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 та почав переконувати його у необхідності здійснення наступної проплати за договором № 14-10-08 про надання послуг від 14.10.2008 (хоча ОСОБА_11 не було виконано умови договору, необхідні для здійснення другого етапу розрахунку), мотивуючи це тим, що дані грошові кошти необхідні для здійснення приватизації земельної ділянки в с. Дерев`яна Обухівського району Київської області, та у разі несплати вказаних грошових коштів приватизаційний процес зупиниться, а попередньо сплачені ОСОБА_7 грошові кошти йому повернуті не будуть. Довіряючи ОСОБА_11 , ОСОБА_7 погодився надати йому вказані грошові кошти.

Так, 26.12.2008, у першій половині дня, ОСОБА_11 , з метою реалізації свого умислу, направленого на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання довірою, а саме, грошовими коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні офісу АДРЕСА_4 в присутності ОСОБА_15 та ОСОБА_12 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 000 гривень. Факт отримання даних коштів ОСОБА_11 засвідчив розпискою від свого імені та квитанцією до прибуткового касового ордера від імені ТОВ «Обухів-Ріелт» (), що заповнив в присутності вищевказаних осіб, та передав дані документи ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_11 на неодноразові телефонні дзвінки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які продовжували цікавились процесом виконання умов укладеного договору, повідомляв неправдиву інформацію, що продовжує тривати процес збору та оформлення документів, пов`язаних із приватизацією земельної ділянки площею 1,5 га в межах с. Деревяна Обухівського району Київської області на ім`я ОСОБА_8 , однак своїх обов`язків за договором перед ОСОБА_8 не виконав, грошові кошти не повернув та почав ухилятись від зустрічей із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_11 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на загальну суму 500 000 гривень, що в 600 разів і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення (257,50 грн. Х 600 = 154 500 грн.).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, проти цивільного позову заперечив повністю, показав, що у 2005 році відкрив свою агенцію нерухомості, здійснював підприємницьку діяльність у сфері торгівлі нерухомістю, був директором ТОВ «Обухів-Ріелт», яке закрив через виникнення проблем із правоохоронними органами. Приблизно у 2007 році від свого знайомого ОСОБА_17 дізнався про те, що є можливість отримати у власність та продати земельну ділянку у с.Дерев`яна розміром 1,5 га, вони разом вирішили спільно оформити документи та організувати продаж. Спочатку за рішенням сільради було виділено цю ділянку на ім`я його сестри. Через приблизно місяць ОСОБА_17 у його офісі познайомив його із ОСОБА_18 , який виявив бажання придбати цю земельну ділянку. Вони приблизно один місяць вели перемовини щодо оформлення ділянки, погодили вартість 160 000 доларів за всю ділянку, він надавав свій проект договору для попереднього опрацювання потерпілим, вони вносили до нього свої зауваження. Як директор ТОВ «Обухів-ріелт» він підписав із ОСОБА_18 письмовий договір щодо консультаційних послуг, скріпив свій підпис печаткою ТОВ. У договорі сторони обумовили, що роботи за цим договором закінчуються видачею державних актів потерпілим на земельні ділянки в с.Дерев`яна. На виконання цього договору ОСОБА_19 передав йому 300 тис. грн., після чого він написав письмову розписку та видав прибутковий касовий ордер, який підписав знову як директор ТОВ і скріпив свій підпис печаткою ТОВ. В межах виконання цього договору він відповідав за документальне оформлення передачі визначеним ОСОБА_20 особам права власності на земельні ділянки, а за усною домовленість ОСОБА_17 повинен був організовувати роботи щодо надання допомоги селу, збору погоджень та інше. При цьому ОСОБА_17 діяв саме в його інтересах. В результаті його діяльності на ім`я потерпілого було винесено рішення Дерев`янської сільської ради про надання згоди на збір документації, яке він передав ОСОБА_20 . Надалі виникла потреба оплатити наступний етап виконання робіт, тому за його вимогою ОСОБА_19 у його офісі знову сплатив на таких самих підставах і за таким саме оформленням ще 200 тис. грн. у присутності ОСОБА_21 . Однак кошти були сплачені неповністю, оскільки обумовлені додатково 50 тис. грн. потерпілим не були сплачені, тому надалі ніякі роботи по виконанню договору не виконувались. Вважає, що між ним та потерпілими виникли цивільно-правові відносини, всі отримані ним кошти від потерпілих на загальну суму 500 тис. грн.. були фактично витрачені на організацію виконання зобов`язань за договором, у той час подібні послуги дійсно коштували саме таку суму, а роботи не були закінчені лише через відмову потерпілих оплачувати наступні етапи виконання робіт. Висловив готовність продовжити виконання зобов`язань за договором за умови оплати залишку передбачених договором коштів. Пояснити причини невідображення у фінансово-господарській, бухгалтерській, податковій документації касової операції, прибутку від діяльності ТОВ відносно отриманих від потерпілого коштів не зміг, посилаючись на те, що цими питаннями повинна була займатись бухгалтер ТОВ. Визнав відсутність офіційних домовленостей із сільською радою, відсутність довіреності на представництво інтересів майбутніх власників земельних ділянок, відсутність наміру повертати отримані від потерпілих кошти. Запевняв у відсутності умислу на вчинення злочину, вважає свої зобов`язання за договором повністю виконаними, а претензії потерпілих пояснив зміною ринкових цін на земельні ділянки.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілих, свідків, письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що приблизно в жовтні 2008 року в нього, його сина ОСОБА_22 та дружини ОСОБА_23 виникло бажання побудувати жилий будинок, вони розуміли, що для цієї мети необхідно приватизувати земельну ділянку. Його син ОСОБА_24 повідомив йому на початку жовтня, що він з його приятелем ОСОБА_25 , в якого були аналогічні наміри, знайшли гідний, цікавий і дуже привабливий з цінової точки зору варіант земельної ділянки в селі Дерев`яна загальною площею 1,50 га на шістьох людей. Син ОСОБА_26 сказав, що познайомився у місті Обухові з ОСОБА_27 , той у свою чергу познайомив його з директором ТОВ «Обухів-Ріелт» ОСОБА_28 , який має позитивний досвід вирішення земельних питань, здійснив багато таких операцій із землею, має доступ до бази даних земельних ділянок і необхідний досвід. Він ( ОСОБА_7 ) запропонував сину запросити цих людей ( ОСОБА_17 та ОСОБА_29 ) до себе в офіс по АДРЕСА_3 для детального обговорення. Вони зустрілися з ОСОБА_30 і ОСОБА_31 , які надали фотографії земельної ділянки в селі Дерев`яна, роз`яснили ситуацію, чим викликали інтерес. Після цього, десь через тиждень, вони виїхали на місце розташування земельної ділянки в с. Дерев`яна, там потерпілих зустрів ОСОБА_28 , показав земельну ділянку, яка була обнесене кілками, і пояснив, що ця земельна ділянка підлягає приватизації. Через деякий час у жовтні 2008 року ОСОБА_31 і ОСОБА_28 прибули в офіс за вищевказаною адресою, де він ( ОСОБА_7 ) підписав договір з ТОВ «Обухів-Ріелт», від імені якого діяв ОСОБА_28 і передав їм грошові кошти у розмірі 300 000 грн. Для виконання умов договору вони надали доручення ОСОБА_32 . Під час цієї зустрічі окрім зазначених осіб, були присутні ОСОБА_33 , приятель ОСОБА_34 , та Звягінцев. В цей день потерпілі визначилися із ОСОБА_28 , що через місяць вони отримають акти на приватизацію землі, і після цього передадуть залишок суми по договору. Десь у грудні 2008 року, після тривалих перемовин, вони ( ОСОБА_28 та ОСОБА_31 ) сказали, що якщо не буде передано другу суму по договору 200 000 грн., то документи отримані ними не будуть. На зауваження потерпілого, що йому не передано жодних документів, вони сказали, що у них є ксерокопії первинних рішень сільської ради, які дозволяють збирати документи на земельну ділянку. ОСОБА_31 та ОСОБА_35 запевнили, що якщо другий транш грошей не буде передано, то перші 300 000 грн. модна буде вважати втраченими. Десь 26.12.2008 року він віддав гроші (200 000 грн.) сину ОСОБА_22 та ОСОБА_36 . Вони поїхали в м. Обухів, в офіс ТОВ «Обухів-Ріелт», де в присутності ОСОБА_37 передали грошові кошти ОСОБА_38 , отримавши від нього відповідну розписку. Після цього дня, ОСОБА_28 і ОСОБА_31 почали ухилятися від телефонних контактів, не відповідали на телефонні дзвінки. В кінці зими 2009 року до нього приїхав ОСОБА_31 в офіс і пояснив, що ОСОБА_28 теж його обманув, він виявився непорядною людиною, попросив 4 000 доларів і сказав, що за ці гроші владнає всі питання і привезе через 10 днів всі документи. Він віддав ці гроші під розписку в присутності сина ОСОБА_22 та ОСОБА_39 . Після цього, ОСОБА_31 перестав брати трубку та відповідати на телефонні дзвінки. Після цього епізоду ОСОБА_7 зрозумів, що має справу з шахраями. Обухівським районним судом Київської області було заочним рішенням стягнуто сума коштів по договору. Рішення суду не виконано, у заявку із відсутністю у ОСОБА_11 будь-якого майна. Під час розгляду цивільної справи з`ясувалось також, що гроші, передати ними ОСОБА_38 , не були оприбутковані. Після цих подій він направив сина ОСОБА_22 в Дерев`янську сільську раду, де він познайомився із сільським головою, і той пояснив, що ОСОБА_28 і ОСОБА_31 виходили з ним на контакт, обіцяли йому кошти на ремонт клубу за оформлення земельної ділянки, але нічого не виконали, тому рішення сільської ради, яке надавалось на попередній збір документів згодом було скасоване. В сільській ради син ОСОБА_19 отримав рішення з мокрою печаткою про надання дозволу на оформлення документів, але під час збору документів, були виявлені чисельні перепони, так як земельна ділянка, яка планувалась у передачу належала до лісового фонду. Потрібен був дозвіл лісового господарства, який їм не вдалося отримати. Потерпілий зауважив, що особисто не отримував жодних документів від ОСОБА_11 ОСОБА_28 постійно давав обіцянки, щоб залагодити складнощі, вихвалявся своїм досвідом з вирішення таких питань, показував якісь акти, розповідав, що продав якісь землі на ОСОБА_40 (смт. Козин), обіцяв, що візьме на себе всю роботу по співпраці із сільською радою, по розробці технічної документації. Також ОСОБА_28 зазначав, що вони тісно співпрацюють з керівником земельного відділу земельних ресурсів Обухівського району ОСОБА_41 . ОСОБА_28 запевняв, що другий транш грошей у розмірі 200 000 грн. без виконання попередніх умов договору йому потрібний, оскільки виникли складнощі. Починаючи з 2009 року ОСОБА_28 жодного разу не відповів на телефонний дзвінок і змінив номер. Він передав 200 000 грн. замість 250 000 грн. передбачених договором, так як ОСОБА_28 запевнив його, що цього буде достатньо для вирішення складнощів. 50 000 грн. він мав намір передати після отримання державних актів на землю. У 2009 році він звернувся до правоохоронних органів. Потерпілий вважає, що ОСОБА_28 , ОСОБА_31 його «розвели», через шахрайські дії зазнав моральних страждань, неодноразово лежав у лікарні, перебував у депресії та до теперішнього часу віддає борг своїм знайомим.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 2008 році в його сім`ї виникла потреба побудувати житло. Вони із приятелем ОСОБА_25 їздили по Київській області підшукували варіанти для придбання земельних ділянок. В якийсь день до них під`їхав ОСОБА_31 , сказав, що він працює у ТОВ «Обухів-Рієлт» менеджером, і може підшукати їм щось не дороге та непогане, запропонувавши їм схему не просто купити земельну ділянку, а отримати її в сільській раді через процес приватизації. ОСОБА_31 та ОСОБА_28 пояснили йому та ОСОБА_42 , так як вони не дуже розумілись в земельних питаннях, що в них є якісь домовленості в сільській раді с. Дерев`яна, за допомогу для школи, клубу та ін. депутати розглядають їхні заяви та надають дозволи на отримання земельних ділянок. Після цього в жовтні 2008 року зустрівшись в офісі по вул. Воровського 51 у м. Києві, ОСОБА_7 підписав договір з ТОВ «Обухів-Ріелт» та передав 300 000 грн. Згодом йому подзвонив ОСОБА_31 , сказав, що хоче показати йому результати роботи та вони домовились зустрітися у м. Обухові. В його автомобілі при світлі лампочки ОСОБА_31 показав ксерокопії документів про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки без підписів та печаток та без зазначення місця розташування. Папірці були оформленні на шістьох людей. Далі він зустрівся удвох з ОСОБА_30 , який пояснив йому, що треба ще гроші для ухвалення рішення на розроблення технічної документації. І якщо зараз це не зробити, то весь процес буде скасовано. У грудні 2008 року, він із ОСОБА_43 привіз другу суму грошей у м. Обухів у офіс ТОВ «Обухів-Ріелт», де віддав гроші ОСОБА_38 , останні узяв сумку з грошима та поїхав кудись. Вони із ОСОБА_44 та ОСОБА_27 залишились в офісі, де якась жінка, яку ОСОБА_28 назвав бухгалтером, видала їм чек та приходний ордер з печатками ТОВ «Обухів-Ріелт». Після цього ОСОБА_31 та ОСОБА_28 пропали, перестали виходити на зв`язок. Він хитрощами знайшов ОСОБА_37 , останній взяв 4 000 доларів від ОСОБА_7 та пообіцяв все залагодити і теж зник. Остання телефонна розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_30 , змінений номер якого надав їм ОСОБА_31 , відбулася взимку 2009 року, в ході якої ОСОБА_28 сказав, що не буде повертати гроші, а якщо вони посадять його в тюрму, то він буде виплачувати їм по 30 грн. щомісяця. Він більше спілкувався з ОСОБА_31 , тому що ОСОБА_28 не брав слухавку. Зі слів ОСОБА_37 та ОСОБА_11 сприяти в отриманні технічної документації і документів на землю повинен був ОСОБА_45 - друг ОСОБА_11 , ОСОБА_17 був далеким родичем сільського голови ОСОБА_46 і мав займатися питанням допомоги сільській раді. Після отримання останньої суми грошей ОСОБА_29 та ОСОБА_17 не з`являлися, а за місцем розташування ТОВ «Обухів-Рієлт» офіс був завжди закритий.

Потерпілі та їх представник в судовому засіданні цивільний позов підтримали повністю.

Свідок ОСОБА_16 пояснив в судовому засіданні, що він працює разом з ОСОБА_7 , видають газету. В жовтні 2008 року він був присутній в офісі по вул. Воровського 51 під час зустрічі двох представників ТОВ «Обухів-Ріелт» з потерпілими, в ході якої він був свідком передачі грошей, в його присутності представник ТОВ «Обухів-Рієлт» пообіцяв що до кінця 2008 року вони оформлять правовстановлюючі документи на землю. Десь в лютому 2009 року потерпілий ОСОБА_7 позичав у нього гроші для вирішення питання по оформленню земельної ділянки та передачі ТОВ «Обухів-Ріелт». Зі слів потерпілого ОСОБА_7 , йому відомо, що земельна ділянка оформлена не була.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що влітку 2008 року у нього та його приятеля ОСОБА_34 виникла ідея придбати земельну ділянку для подальшого будівництва жилих будинків на 2 сім`ї. Під час пошуків вони натрапили на оголошення ТОВ «Обухів-Рієлт». В офісі цієї компанії директор ОСОБА_28 розказав їм «красиву історію» про те як отримати шість земельних ділянок по 25 соток. ОСОБА_29 та ОСОБА_17 запропонували їм юридичний супровід. Вони погодились, ця пропозиція здалася їм цікавою і 01.10.2008 року вони зустрілись ще раз в офісі по АДРЕСА_3 разом з батьком ОСОБА_34 ОСОБА_7 щоб обговорити все це ще раз. Пізніше він з потерпілими виїжджав на місце розташування земельної ділянки в с. Дерев`яна, щоб особисто пересвідчитись в її наявності. 14.10.2008 року в офісі ОСОБА_7 , по АДРЕСА_3 він, потерпілі, ОСОБА_17 , ОСОБА_29 та ОСОБА_47 , де в цей день був підписаний договір та передано 300 000 грн. на виконання умов договору. Друга передача коштів у розмірі 200 000 грн. відбулась 26.12.2008 року в офісі ТОВ «Обухів-Ріелт» за участі його, ОСОБА_48 , ОСОБА_29 і ОСОБА_17 . Зі слів ОСОБА_22 йому передали приходний ордер, але він цього особисто не бачив, тому що вже вийшов із офісу. Кошти отримав особисто ОСОБА_35 . ОСОБА_19 показував якісь рішення, які надав йому ОСОБА_28 (про встановлення меж земельної ділянки). Вони довірились ОСОБА_17 та ОСОБА_29 , тому що вони мали представницький вигляд, вихвалялись «тісними» зв`язками з ОСОБА_41 , який мав сприяти вирішенню земельних питань. Він особисто з ОСОБА_41 не спілкувався, на його думку у ОСОБА_49 є грошовий інтерес.

Свідок ОСОБА_50 будучи допитаною в судовому засіданні показала, що вона працювала землевпорядником сільської ради. ОСОБА_51 звертався в сільську ради із заявою про виділення земельної ділянки площею 1,5 га. Рішенням сесії сільської ради дружині ОСОБА_11 , ОСОБА_52 було виділено земельну ділянку, але в подальшому це рішення було скасоване. Дозвіл на виготовлення технічної документації було надано 5 особам, ОСОБА_20 , ОСОБА_29 та іншим, але технічна документація затверджена не була. Заяви по виділення земельних ділянок приносив ОСОБА_17 . Хотіли відремонтувати клуб, але його відремонтували тільки частково, зробили дах. Хто фінансував роботи по ремонту клубу їй не відомо, можливо ОСОБА_17 . ОСОБА_11 вона знає наглядно, але в сільській раді вона його не бачила. Рішення сесії сільської ради щодо початку виділення земельних ділянок не були скасовані та будь-яких інших рішень сесію сільської ради не приймалось. Сесія сільської ради не відмовила б Яременкам, якби в них вірно були складені всі документи. Їй відомо, що в с. Дерев`яна Обухівського району Київської області у ОСОБА_17 проживають його родичі. За чиї кошти ремонтували клуб їй не відомо. Рішень про виділення земельних ділянок ОСОБА_53 , ОСОБА_53 , ОСОБА_20 , ОСОБА_20 та ОСОБА_54 не приймалось. Всі рішення приймали депутати сільської ради. Кошти передавались в якості благодійного допомоги на розвиток села. Про те, де саме знаходились ці земельній ділянки їй було відомо, оскільки на місце виїздила земельна комісія. Акт земельної комісії не складався. Яременки з питанням про виділення земельних ділянок звертались до сільського голови. Про будь-яку участь ОСОБА_11 їй нічого не відомо. Оплатного виділення земельних ділянок не було. Повністю ремонт клубу закінчено не було, але дах відремонтували. Кошторису на ремонт вона не бачила.

Свідок ОСОБА_55 будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що він був сільським головою Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області в період з 2006 року по 2014 рік. З приводу виділення земельних ділянок особисто обвинувачений до нього не звертався, у 2008 році до нього звертався ОСОБА_56 . Землевпорядником сільської ради була ОСОБА_50 , в них не було ніяких баз даних щодо розташування земельних ділянок. В подальшому на території с. Дерев`яна вони знайшли 1,5 га вільних земель, сільська рада надала дозвіл на збір дозвільних документів, які необхідні для отримання земельної ділянки та виготовлення прав встановлюючи х документів, але коли почали визначити межі на місцевості, виявилось, що до цих земельних ділянок не має вільного під`їзду. Потім мова йшла про те, щоб під`їзд до цих земельних ділянок зробити на землях, які знаходяться в приватній власності, але він відмовив, і на цьому процедура щодо виділення земельних ділянок зупинилась. В подальшому ніяких документів з приводу виділення земельних ділянок в сільську раду ніхто не подавав. Особисто обвинувачений ОСОБА_11 в сільську раду ніколи не звертався. Благодійну допомогу селу пропонував ОСОБА_56 . Він пропонував перекрити дах клубу, встановити металопластикові вікна, купити нові стільці, але всі ці питання вирішувались безпосередньо з депутатами сільської ради на сесії. Чи звертався потерпілий в сільську раду він не пам`ятає. Питання щодо виділення земельних ділянок обговорювалось на сесії сільської ради і в подальшому було надано дозвіл на збір необхідних дозвільних документів. Рішень про виділення земельних ділянок сільська рада не приймала. Йому відомо, що обвинувачений раніше дурив людей по питанням виділення земельних ділянок. Обвинувачений ОСОБА_11 та ОСОБА_31 були знайомі, вони друзі йому це відомо особисто. За благодійну допомогу на розвиток села, зокрема ремонт клубу їм мали виділити у власність земельну ділянку площею 1,5 га за умови укладення відповідного договору. Деякі роботи були дійсно розпочаті, але фактично не були виконані. Із потерпілими він не зустрічався, ніяких договорів чи документів із обвинуваченим він не підписував. Заяву про виділення земельних ділянок шести громадянам приносив ОСОБА_57 . Ніяких дозвільних документів він не підписував і до сільської ради вони не надавались, що унеможливлює виділення земельних ділянок у власність.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:
-договором про надання послуг № 14-10-08 від 14.10.2008 року, яким підтверджується те, що ОСОБА_11 в якості директора ТОВ «Обухів-Ріелт» підписав договір із ОСОБА_8 щодо одержання останнім рішення органу місцевого самоврядування, розробку і погодження технічної документації реєстрації та видачі державного акту про право власності на земельну ділянку за відсутності відповідних повноважень і можливості виконати його умови (т.1 а.с.35-38, 246-250, т.2 а.с.131-135);

-розписками та квитанціями до прибуткового касового ордеру, якими підтверджується те, що ОСОБА_58 дійсно отримав від ОСОБА_8 16.10.2008 року 300000 грн. та 26.12.2008 року 200000 грн., при цьому виступав у розписках від свого імені як фізична особа, а при видачі квитанцій як директор ТОВ «Обухів-ріелт» (т.1 а.с.39-40, т.2 а.с.1-2, 136-139);

-правовстановлюючими документами, наказами, довідками, свідоцтвами та іншими документами, з яких вбачається, що ОСОБА_11 займав посаду директора та був засновником ТОВ «Обухів-Ріелт» (т.2 а.с.26-36, 59-79, 95-114, т.3 а.с.48-49, 51-52);

-висновком експерта, яким підтверджується підписання описаних вище документів про отримання коштів від ОСОБА_8 саме ОСОБА_11 (т.2 а.с.124-128);

- випискою із особового рахунку, податковими деклараціями, іншими документами, з яких вбачається, що у встановленому законом порядку отримані ОСОБА_11 від ОСОБА_8 кошти не оприбутковувались і на банківський рахунок ТОВ «Обухів-ріелт» не вносились, у податкових деклараціях відповідні операції не відображались (т.2 а.с. 154-199, 203-222);

-рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.03.2012 року, яким було частково задоволено позов ОСОБА_8 , стягнуто на його користь із ОСОБА_11 безпідставно набуті кошти в розмірі 500 000 грн., яким підтверджується, що цими коштами ОСОБА_11 заволодів без достатніх правових підстав і вказує на наявність умислу на шахрайство (т.2 а.с.223-224, т.3 а.с.3-4);

-довідками, викопіровкою, кадастровим планом, якими підтверджується те, що у оформленні будь-якої документації щодо виділення потерпілим земельних ділянок ОСОБА_11 та ТОВ «Обухів-ріелт» ніякої участі не приймали, а потерпілі у власність земельних ділянок не отримували (т.2 а.с.226-239);

-протоколом огляду місця події, в якому зафіксовано відсутність межових знаків на земельних ділянках, які мали намір отримати у власність потерпілі (т.2 а.с.240-244).

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину узгоджується із його показами під час судового розгляду, оскільки з них вбачається, що він дійсно особисто отримав кошти в розмірі 500 000 грн. від потерпілого ОСОБА_8 , на підтвердження їх отримання надав йому договір та квитанції від імені ТОВ «Обухів-ріелт», керівником і засновником якого він є, будь-які підтверджуючі документи щодо витрачання цих коштів на досягнення мети договору відсутні, наміру повертати ці кошти він не мав і не має.

В іншій частині протирічливі, непослідовні і взаємонеузгоджені показання обвинуваченого суд вважає неправдивими і розцінює як спосіб захисту та намір уникнути кримінальної відповідальності за скоєне діяння.

Так, аналіз свідчень обвинуваченого в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині заперечень наявності умислу на незаконне заволодіння коштами потерпілого, неправдивими, оскільки вони не узгоджуються із показаннями потерпілих, свідків, а також не узгоджуються із іншими наявними у справі належними і допустимими доказами.

Зокрема з показань потерпілих та свідків вбачається, що особисто ОСОБА_11 не вчиняв жодних дій на виконання умов укладеного із потерпілим письмового договору, окрім його підписання та отримання коштів в приміщенні очолюваного ним ТОВ, не звертався до сільської ради чи інших органів, не надавав потерпілим консультаційних, правових чи технічних послуг щодо порядку отримання земельних ділянок у власність.

Одночасне оформлення письмових документів про отримання коштів саме за пропозицією обвинуваченого від імені ОСОБА_11 як фізичної особи та як керівника ТОВ «Обухів-ріелт», відсутність довіреностей від майбутніх власників земельних ділянок, відсутність будь-яких підтверджень використання отриманих від потерпілого коштів на виконання умов договору, зустрічі у приміщенні офісу та інші дії щодо створення уяви про серйозність фірми і його особисто з метою викликати довіру у потерпілих, а також сукупність інших обставин вказують на відсутність намірів у обвинуваченого реально виконувати умови договору та наявність умислу саме на заволодіння цими коштами шляхом шахрайства.

Захисна позиція обвинуваченого судом оцінюється як непереконлива, недоведена, оскільки жодних доказів на її підтвердження суду не подавалось, надані стороною обвинувачення докази і доводи не спростовані, тому враховуючи принцип змагальності у кримінальному провадженні суд надає перевагу і вважає переконливими описаним вище доказам, які підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину.

Суд вважає доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом зловживання довірою останнього, та наявністю між ним та потерпілим цивільно-правових відносин щодо неповернення ним грошових коштів за укладеним договором, такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, спростовуються здобутими вищезазначеними доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, отримані у передбаченому КПК України порядку, узгоджуються між собою та повно відтворюють обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, свідчать про те, що він не вчинив ніяких дій та не приймав ніяких мір по поверненню потерпілому грошових коштів з моменту отримання грошових коштів до наступного часу, припинив підприємницьку діяльність, місце свого перебування, уникав зустріч з потерпілим з питань повернення коштів діяв з умислом на шахрайське заволодіння грошовими коштами потерпілого.
Крім того, суд звертає увагу на те, що як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні обвинуваченим не було надано належних, допустимих доказів, які б свідчили про реальне вчинення дій на виконання укладеного з потерпілим договору.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч.4 ст.190 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) в особливо великих розмірах.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_11 суд вважає перебування малолітньої дитини на утриманні.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер діяння, обстановку, спосіб, місце і час його вчинення, форму, вид, ступінь вини, мотив і мету кримінального правопорушення, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, але в силу ст.89 КК України вважається несудимим, має на утриманні малолітню дитину, не має офіційного місця роботи та джерел доходу, враховуючи стан його здоров`я, матеріальний та соціальний стан, відсутність намагання до відшкодування завданої шкоди, думку потерпілих, які просили побавити обвинуваченого волі на максимальний строк, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією інкримінуємої статті КК України.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення неможливе без відбування покарання.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Чинний запобіжний захід обвинуваченому станом час винесення вироку відсутній, оскільки ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 вересня 2016 року до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 18 листопада 2016 року включно, у подальшому питання про продовження цього, його зміну або обрання іншого запобіжного заходу не вирішувалось, оскільки жодним учасником розгляду відповідні клопотання не заявлялись.

При наданні правової оцінки цивільному позову, за вимогами якого з ОСОБА_11 пропонується стягнути на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій на загальну суму майнової шкоди (збитків) 1 781 119 грн. 65 коп., а також стягнути на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., суд приймає до уваги наступне.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви, - з іншого.

Під час судового розгляду було встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачеві ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнали у зв`язку із протиправною поведінкою відносно його самого та членів його сім`ї (сина), порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступіню його вини, відношення до потерпілих під час судового розгляду, глибини та тривалості страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 50 тис. грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

При цьому з матеріалів справи не вбачається достатньо переконливих доказів заподіяння такого розміру моральної шкоди, який передбачений цивільним позовом, а також такого матеріального стану обвинуваченого, який би свідчив про його спроможність реально задовольнити вимоги цивільного позивача у заявлених ним розмірах грошового стягнення. Відтак, заначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілих, - з іншого.

Суд вважає недоведеними і необгрунтованими позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки чинним судовим рішенням вже вирішено питання про застосування цивільно-правових наслідків вчиненого у цій справі злочину в частині матеріальної шкоди.

Так, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.03.2012 року було частково задоволено позов ОСОБА_8 , стягнуто на його користь із ОСОБА_11 безпідставно набуті кошти в розмірі 500 000 грн., проценти за користування коштами в розмірі 52 020 грн., а всього 552 020 грн. При цьому спір у цивільній справі стосувався саме тих коштів, які є предметом вчинення злочину у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, слід прийняти до уваги, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 12 грудня 2012 року також стягнуто на користь ОСОБА_7 кошти, пов`язані із оформленням технічної документації на земельну ділянку в с.Дерев`яна із іншої особи ОСОБА_59 .

Також суд приймає до уваги, що позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди виходять за межі цього кримінального провадження, оскільки вимоги про стягнення коштів на користь особи, з якою не укладалось документів щодо передачі обвинуваченому коштів за інкримінованим злочином ( ОСОБА_7 ), про стягнення додаткових коштів, які випливають із цивільно-правових правовідносин (упущена вигода та ін.) не стосуються безпосередньо предмету злочинних посягань, не співвідносяться із заподіяною саме злочином шкодою.

За таких обставин, цивільний позов в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) задоволенню не підлягає.

Таким чином, із урахуванням принципу диспозитивності кримінального судочинства цивільний позов підлягає задоволенню частково в межах доведених вимог.

Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Докази наявності у цьому кримінальному провадженні речових доказів суду не подавались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією всього належного йому майна.

Час відбуття покарання ОСОБА_11 вираховувати з дня затримання в порядку приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 вересня 2016 року по 20 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 179 грн. 36 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3