АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1026/17 Справа № 183/23/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурорів, які входять в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні. В той же час, не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого. Зазначення вказаної інформації про слідчого лише в якості підписанта обвинувального акта не відповідає вимогам Закону.
Також, як вказано в хувалі, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають суттєві протиріччя. Так, згідно обвинувального акта ОСОБА_8 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. Водночас, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що 21.12.2016 року прокурором винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження і в цей же день ОСОБА_8 і ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування за період з 21.12.2016 року по день складення і затвердження обвинувального акту кваліфікація дій обвинувачених не змінювалась і про нову підозру вже за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України останнім не повідомлялось.
Тобто вказані документи містять різні відомості про остаточну кваліфікацію дій обвинувачених у даному кримінальному провадженні, що не відповідає вимогам Закону. Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, однак реєстр матеріалів досудового розслідування не містить будь-якої інформації про складення обвинувального акта.
Далі в ухвалі вказано, що з пояснень представників потерпілого ТОВ «БИГ СЕРВИС» - ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , наданих останніми матеріалів, суд вбачає, що частина майна, яке згідно обвинувального акта було предметом посягання з боку ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , належить не ТОВ «БИГ СЕРВИС», а іншому підприємству ТОВ «Елеваторспецстрой», а саме 2 форми скользящої опалубки діаметром 12 м., а ОСОБА_12 є директором як ТОВ «БИГ СЕРВИС», так і ТОВ «Елеваторспецстрой». Але ТОВ «Елеваторспецстрой» не визнано в якості потерпілого у справі. Згідно пояснень ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ними подавались відповідні звернення до слідчого з цього приводу, які залишились поза увагою.
Також, в обвинувальному акті не зазначена вартість 2 форм опалубки діаметром 12 м, тобто розмір матеріальної шкоди в сумі 1954308,41 гривень, зазначений без врахування цього майна. З пояснень прокурора в судовому засіданні суд вбачає, що вартість 2 форм опалубки діаметром 12 м під час досудового розслідування не була визначена. Тому суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю до вимог п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та призначити по даному кримінальному провадженню новий розгляд у суді першої інстанції. Свої доводи обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають дійсності, оскільки вказані підстави повернення обвинувального акту не обґрунтовані, а обвинувальний акт, на його думку, відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Звертає увагу на те, що в обвинувальному акті вказано найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання самого обвинувачення, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складення та затвердження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думки захисника ОСОБА_9 , та обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які вважали судове рішення правильним і заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, їх виступи в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, він має містити прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0003418, він містить прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурорів, які входять в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні. В той же час, не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого. Зазначення вказаної інформації про слідчого лише в якості підписанта обвинувального акта не відповідає вимогам Закону.

Також, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають суттєві протиріччя. Так, згідно обвинувального акта ОСОБА_8 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. Водночас, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що 21.12.2016 року прокурором винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження і в цей же день ОСОБА_8 і ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування за період з 21.12.2016 року по день складення і затвердження обвинувального акта кваліфікація дій обвинувачених не змінювалась і про нову підозру вже за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України останнім не повідомлялось.

Тобто вказані документи дійсно містять різні відомості про остаточну кваліфікацію дій обвинувачених у даному кримінальному провадженні, що не відповідає вимогам Закону. Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, однак реєстр матеріалів досудового розслідування не містить будь-якої інформації про складення обвинувального акта.

Крім того, з пояснень представників потерпілого ТОВ «БИГ СЕРВИС» - ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , наданих останніми матеріалів вбачається, що частина майна, яке згідно обвинувального акта було предметом посягання з боку ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , належить не ТОВ «БИГ СЕРВИС», а іншому підприємству ТОВ «Елеваторспецстрой», а саме мова йде про 2 форми скользящої опалубки діаметром 12 м. ОСОБА_12 є директором як ТОВ «БИГ СЕРВИС», так і ТОВ «Елеваторспецстрой». ТОВ «Елеваторспецстрой» не визнано в якості потерпілого у справі. Згідно пояснень ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ними подавались відповідні звернення до слідчого з цього приводу, які залишились поза увагою.

При цьому, в обвинувальному акті не зазначена вартість 2 форм скользящої опалубки діаметром 12 м, тобто розмір інкримінованої матеріальної шкоди в сумі 1954308,41 гривень зазначений без врахування цього майна.

Отже, вказані судом підстави для повернення обвинувального акту, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду провадження у суді апеляційної інстанції.

На переконання колегії суддів, прийняте судом рішення про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і належно вмотивованим та законним, а отже скасуванню не підлягає.

Відтак, твердження прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, - є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: