Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/76/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області погодженне з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Павлівка, Кіровоградського району, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, утриманців не має, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

09.03.2012 року вироком Артемівського районного суду м. Луганськ за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, звільненого 28.01.2016 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області,

підозрюваного за ч. 1 ст. 187 КК України, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 днів, з 03 години 27 хвилин 19 лютого 2017 року до 03 годині 27 хвилини 19 квітня 2017 року, без визначення розміру застави

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою строком на 60 діб.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_8 19.02.2017 року, о 03 годині поруч з магазином «Мініма» по вул. Євгена Тельнова, 13 в м. Кропивницькому, з погрозою застосування ножа, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2017 року клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002014 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 днів, з 03 години 27 хвилин, 19 лютого 2017 року до 03 годині 27 хвилини 19 квітня 2017 року, без визначення розміру застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про те, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, так як наявні в матеріали клопотання дані підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Крім того, підозрюваний знає місце роботи потерпілого і зможе впливати на ОСОБА_9 . Домашній арешт застосувати неможливо, через відсутність чіткої поштової адреси тимчасового проживання ОСОБА_8 .

Крім того, прокурором доведено, що ОСОБА_8 після обставин, в яких він підозрюється, вчинив умисні дії на приховування злочину, переховувався від органу досудового розслідування, оскільки: залишив місце пригоди і тікав від поліцейських, приховав викрадене майно і знаряддя злочину, тобто свідомо активно перешкоджав встановленню істини по справі, що підвищує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відтак стосовно нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року і постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_8 частково визнає себе винним у вчинені інкримінованого йому злочину, щиро кається та співпрацює зі слідством і готовий нести справедливе покарання. З урахуванням цих обставин підозрюваний не має наміру переховуватись від органів досудового слідства або знищувати речові докази, які зібрані органом слідства, як і не має наміру ОСОБА_8 впливати на потерпілого чи свідків. При цьому, підозрюваний має постійне місце проживання.

Сторона захисту вважає що в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтовані ризики передбачені ст.177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_8 - не має, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною.

Заслухавши суддю доповідача, захисника та обвинуваченого які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , то вони містять достатні дані про наявність підозри останньому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дослідженням матеріалів клопотання, колегія суддів встановила, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Повідомлення про підозру ґрунтується на доказах наявними у матеріалах клопотання слідчого, а саме: витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події, заява та протокол допиту потерпілого, протокол допиту свідка, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, які у своїй сукупності дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Аналізуючи викладене та доводи апеляції в їх сукупності, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні існують докази які вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Доводи захисту щодо неврахування слідчим суддею того, що підозрюваний ОСОБА_8 визнав свою вину частково, щиро кається та співпрацює зі слідством і готовий нести справедливе покарання, а також те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органів досудового слідства або знищувати речові докази, впливати на потерпілого чи свідків, при цьому, підозрюваний має постійне місце проживання, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

Належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів передбачених ст.ст. 185, 186 КК України, судимість не знята та не погашена, підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, не одружений, не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, не зареєстрований, наявність стійких соціальних зв`язків не встановлена, вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ані ж тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, враховано і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним у вчиненні злочину, а саме позбавлення волі на строк до 7 років.

Колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, практика ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_8 . А отже, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої підозри ОСОБА_8 , з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , а тому ухвалу слідчого судді районного суду залишає без змін.

Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів.
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області погодженного з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 03 години 27 хвилин 19 лютого 2017 року до 03 годині 27 хвилини 19 квітня 2017 року, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2