Номер провадження: 11-сс/785/1768/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.12.2016 р. про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Болградського району, с. Нові Трояни, громадянина України, болгарина, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, вказав, що підозрюваному повідомлено про підозру за ознаками скоєння злочину повторно, в судовому засіданні прокурор повідомив, що підозрюваним в один день вчинено два кримінальних правопорушення (крадіжки), між тим в клопотанні про обрання запобіжного заходу вказаний лише один злочин, що не може вказувати на кваліфікуючу ознаку вчинено повторно, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчого допущено помилку, яка не дає можливості вирішити питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та на постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доводи апеляційної скарги мотивує наступним:

- слідчий суддя безпідставно не врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обґрунтованістю застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не працює, не має реєстрації та постійного місця проживання на території м. Одеси.

- слідчий суддя не врахував вагомість доказів про скоєння ОСОБА_7 злочину, а також те, що в даний час він відпрацьовується на причетність до вчинення інших аналогічних злочинів та йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти неї, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, при розгляді клопотання, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального законодавства та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У відповідності до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд зазначає, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Частина 2 статті 177 нового КПК містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.

КПК встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України») від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04, § 219).

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора у співвідношенні із матеріалами наданого кримінального провадження вважає, що підозра за ч.2 ст.185 КК України про яку повідомлено ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0005000 є необґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 28.11.2016 року приблизно о 01:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи єдиний злочинний намір на викрадення чужого майна, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , проникли до салону автомобілю «Рено Трафік», червоного кольору д/н НОМЕР_1 , звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_12 на загальну суму 10 000 гривень.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В свою чергу, в матеріалах провадження за клопотанням слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на аркушах 29-32 міститься повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені іншого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Дане повідомлення здійснено в рамках іншого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004999 від 28 листопада 2016 року.

В рамках зазначеного кримінального провадження органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 28.11.2016 року, приблизно о 03:00 годині перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи єдиний злочинний намір на викрадення чужого майна, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку №15 по проспекту Маршала Жукова в м. Одесі, шляхом демонтажу, з автомобіля «Альфа Ромео 164» д/н НОМЕР_2 , таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: чотири колеса, тим самим, завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень.

Оскільки крадіжку майна з салону автомобілю «Рено Трафік», д/н НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_12 , у якій оголошено про підозру ОСОБА_7 , він вчинив о 01 годині ночі 28 листопада 2016 року, тобто перед крадіжкою коліс з автомобілю «Альфа Ромео 164», апеляційний суд приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування безпідставно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою повторності.

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час судового розгляду прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованого злочину, розкаявся у вчиненому, зобов`язався з`являтись по першому виклику слідчого, суду, та належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що прокурор під час апеляційного перегляду не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що не має підстав для застосування до ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.12.2016 р. про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4