Справа № 487/5455/16-к
Провадження № 1-кп/487/120/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не працюючого, раніше судимого: 18.06.1985 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі; 09.09.1998 року Апеляційним судом Миколаївської області за ст. ст. 93, 140 ч. 4 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі; звільненого 08.07.2010 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання у 2 роки 6 місяців 27 днів, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000110 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.49 КК України і п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, мотивуючи тим, що передбачений законом п`ятирічний строк, протягом якого його можна було притягти до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який йому інкримінується, минув.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім цього, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 09.02.2011 року приблизно о 11:00 год. перебуваючи у ваговому приміщенні ринку «Привокзальному», розташованому по вул. Привокзальній, 1 в м. Миколаєві, з метою заробітку грошей, зайшов в вагове приміщення, де взяв віник та лопату для того, щоб підмести ринкові ряди. В цей момент у ваговому приміщенні нікого не було. Побачивши у вказаному приміщенні вагові гирі, які належали ОСОБА_5 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб у зазначеному приміщенні, поклав в поліетиленовий пакет дев`ять гир вагою 2 кг кожна та чотири гирі вагою 1 кг кожна.

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, направився до пункту прийому металобрухту, де продав викрадені гирі, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1481,40 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на даний час закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Таким чином, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

В судовому засіданні обвинувачений висловив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 44, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст.49 п.3 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000110 відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити.

Речові докази: гирі металеві у кількості 13 шт., які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у останнього.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1