Справа № 307/2009/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.09.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/476/17, за апеляційними скаргами, які подали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року задоволено погоджене в. о. керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 (далі прокурор) клопотання ст. слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_10 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, із середньою професійно технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення.
Слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 24-ї години 06 жовтня 2017 року.
Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 ..
З матеріалів за клопотанням убачається, що 10 серпня 2017 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами огляду місця події від 09.08.2017, огляду трупа від 10.08.2017, допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , лікарським свідоцтвом про смерть від 10.08.2017 № 151, іншими матеріалами кримінального провадження. Крім того, у клопотанні вказується на те, що існують ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину із застосуванням фізичного насильства, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також у будь-який момент покинути місце проживання, що підтверджується і тим, що останній ніде не працює і не має міцних соціальних зв`язків; продовжувати злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від дачі показань, що підтверджується й показами свідка ОСОБА_13 , згідно яких після вчинення злочину підозрюваний хитрощами та погрозами відповідальності схиляв їх говорити неправду про обставини події, що відбувалися. Крім того, вказує на те, що дані про особу підозрюваного та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та створить не співрозмірні труднощі у проведенні своєчасного, неупередженого, всебічного досудового розслідування. Слідчий також вважає, що вищенаведені ризики, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, яке спричинило загибель людини, унеможливлюють визначення розміру застави при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги передбачені п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В обґрунтування висновку вказується на те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім того, в ухвалі вказується на те, що докази та обставини, на які посилаються у клопотанні слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який кримінальним законодавством України може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений ним тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів; перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х :
- підозрюваний ОСОБА_6 вказує на те, що кримінального правопорушення не вчиняв, що потерпілий ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сам випав із кузова автомобіля, на якому вони їхали;
- захисник ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що слідчим суддею не перевірено обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Посилається на те, що працівники поліції записали у протоколи допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не точні та однобічні показання, при цьому, не з`ясувавши всіх обставин справи, що потерпілий, перебуваючи в нетверезому стані в кузові автомобіля, який не відповідає вимогам державних стандартів щодо можливості перевезення людей, вилетів під час руху автомобіля з кузова на дорогу, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, які потягли його смерть. Всі інші докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження підтверджують лише факт смерті потерпілого внаслідок отримання ним тілесних ушкоджень. Крім того, вказує на те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків та необхідність застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є передчасними та необґрунтованими з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, і будь-яких реальних доказів, окрім припущень, які б підтверджували зазначені в клопотанні ризики, органом досудового розслідування не надано, що сама лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу. Вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім може бути застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також посилається на те, що всупереч положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначив підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним передбачених цим Кодексом обов`язків, при цьому, не вмотивувавши в цій частині своє рішення. Вказує й на те, що, зазначивши в ухвалі про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, однак не вказав які саме рішення ним враховувались при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу, і чи набули такі статусу остаточних. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або, у разі залишення ухвали слідчого судді без зміни, застосувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід, визначивши заставу в мінімальному передбаченому ст. 182 КПК України розмірі. У ході розгляду апеляційної скарги просить допитати в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ;
- захисник ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неправильним застосуванням слідчим суддею норм кримінального процесуального закону. Посилається на те, що зазначені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є формальними, а саме клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки до клопотання не додано копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, переліку свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, підтвердження того, що підозрюваному надано копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Крім того, вказує на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення є також необґрунтованою і, що під час розгляду клопотання прокурором не доведені передбачені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України обставини. При цьому, посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не переховується від органів досудового розслідування, добросовісно користується своїми процесуальними правами, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, не може незаконно впливати на свідків, оскільки такі, будучи попереджені про кримінальну відповідальність, вже дали показання слідчому, а також не може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також вказує на те, що перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою ставить під загрозу його сім`ю, а тому, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймав підозрюваний ОСОБА_6 , який відмовився від захисника, що підтверджується журналом судового засідання (а. с. 34), що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного в клопотанні кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами, у тому числі й копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення, яка 10 серпня 2017 року йому вручена. Погоджуючись із таким висновком слідчого судді, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), і вважає, що додані до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення.
Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів; перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Указаний висновок ґрунтується на матеріалах судового провадження та узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що останній ніде не працює і не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що згідно показань свідка ОСОБА_13 , після вчинення злочину підозрюваний хитрощами та погрозами відповідальності схиляв їх говорити неправду про обставини події, що відбувалися.
З ухвали слідчого судді також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
У зв`язку з наведеним, вірним є й висновок слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.
Доводи апеляційних скарг про те, що слідчим суддею не перевірено обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення; що висновки слідчого судді про наявність ризиків та необхідність застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є передчасними та необґрунтованими; що зазначені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є формальними, а саме клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України; що перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою ставить під загрозу його сім`ю, колегія суддів, з урахуванням вищенаведених обставин, відхиляє як такі, що не підтверджені якими-небудь доказами та повністю спростовуються матеріалами провадження, у тому числі й змістом оскаржуваної ухвали та клопотання слідчого.
Доводи апеляційних скарг про те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, не переховується від органів досудового розслідування, добросовісно користується своїми процесуальними правами, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, відхиляються як такі, що жодним чином не впливають на висновок слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відхиляються й доводи апеляційної скарги про те, що, зазначивши в ухвалі про врахування під час вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу практики Європейського суду з прав людини
однак не вказав які саме рішення ним враховувались при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу, і чи набули такі статусу остаточних.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про недоцільність визначення йому розміру застави. При цьому, колегія суддів враховує положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, яке спричинило загибель людини, що у свою чергу унеможливлює визначення розміру застави, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що,всупереч вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначив підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним передбачених цим Кодексом обов`язків, при цьому, не вмотивувавши в цій частині своє рішення, колегія суддів також відхиляє як такі, що не впливають на висновок слідчого судді про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційних скаргах не вказується.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; що інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано те, що останній був затриманий 10.08.2017, а тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії постановленої ним ухвали.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги, які подали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: