Справа № 462/5280/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/315/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 462/5280/16-к про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого востаннє, 10 березня 2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним з іспитовим строком 1 рік,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.ч.1, 4 ст. 71 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за новим вироком, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без зміни до вступу вироку у законну силу. На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі з 05 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили. Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 05 вересня 2016 року близько 17 год. перебуваючи біля входу у магазин «Продуктова Крамничка», що на вул. Шевченка, 61, у м. Львові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав з правої зовнішньої бокової кишені плаща потерпілої ОСОБА_10 поліетиленовий пакет білого кольору в середині якого містились грошові кошти на загальну суму 601 грн., соціальна картка мережі аптек «ДС», пластикова картка мережі «Наш Край», фрагменти аркушів паперу із чорновими записами, фіскальні чеки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 601 грн.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, пом`якшивши призначене йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що свою вину він визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Завдана потерпілій шкода відшкодована повністю та вона до нього претензій не має. Сприяв слідству у розкритті злочину. На його утриманні перебуває малолітня дитина. Його матір похилого віку та потребує догляду. В минулому мав захворювання пов`язане з розладами психіки.

У суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , підтримавши доводи мвоєї апеляційної скарги, пояснив, що він щиро розкаюється у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, потерпіла не має до нього претензій, а також просить суд врахувати ту обставини, що на сьогоднішній день він хворіє на туберкульоз, а тому просить, покликаючись на розсуд суду, про милосердя.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного судом покарання за ч.2 ст. 185 КК України - ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його тяжкість колегія суддів до уваги не бере як безпідставні з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 востаннє судимий вироком 10 березня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львова за умисний злочин /т.1, а.с.84, 85/, однак новий злочин він вчинив - 05 вересня 2016 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік /т.1, а.с.84, 85/.

Новий злочин обвинувачений ОСОБА_7 вчинив 05 вересня 2016 року, тобто під час відбування ним іспитового строку за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі відповідає вимогам ст. 71 КПК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, який у вчиненому щиро розкаявся, характеризується задовільно, свою вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла претензій до обвинуваченого немає, з врахуванням цих обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд із застосуванням ст. 71 КК України вірно призначив обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, що відповідає вимогам закону.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирок суду в частині призначеного покарання за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Крім того, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про зарахування на підставі ч.5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05 вересня 2016 року (дати фактичного затримання) до набрання вироком законної сили, а саме день постановлення ухвали апеляційного суду, тобто по - 17 травня 2017 року включно.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, а тому вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, й підстав для його зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4