Справа № 159/1961/17
Провадження № 1-кп/159/201/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002010 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Човниця Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітного, раніше судимого:
- 18.05.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , 19 вересня 2016 року близько 04 год, в м. Ковелі по вул. Театральній, біля гаражного масиву, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном вчинив напад із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, яке полягало у нанесенні ним потерпілому ОСОБА_6 , численних ударів руками по голові та ногами по тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, закритого перелому кісток спинки носа, множинних забоїв обличчя гематоми нижньої губи та кровопідтьоків обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та у вигляді саден тулуба (спини і грудної клітки), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після цього заволодів належним останньому майном: мобільним телефоном «Айфон 4», білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1909,60 гривень, із сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилось 45 гривень; шкіряним гаманцем, чорного кольору з грошима в сумі 300 гривень; картками «ПриватБанку» та «Ідея Банк», на рахунку яких були грошові кошти в загальній сумі 14000 гривень (гроші не освоєні ОСОБА_4 , так як картки заблоковані потерпілим); студентським квитком, посвідченням водія на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , які не становлять для потерпілого матеріальної цінності; срібним ланцюжком на руку, вартістю 600 гривень; срібним ланцюжком на шию, вартістю 500 гривень; срібним єгипетським хрестом (анкхом), вартістю 780 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3854,60 гривні.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині фактично визнав повністю та підтвердив обставини скоєння нападу на потерпілого, які зазначені в обвинуваченні, а також перелік викраденого майна, серед яких мобільний телефон «Айфон 4» білого кольору, гаманець з грошовими коштами в сумі 300 грн., банківські та особисті документи, срібні ланцюжки.

Додатково показав, що дійсно 19 вересня 2016 року в гаражному масиві м. Ковель в стані сп`яніння шляхом нанесення ударів в різні частини тіла, заподіяв потерпілому тілесні ушкодження та викрав його майно, в чому розкаюється.

Підтвердив також, що після скоєння злочину десь через тиждень продав викрадений телефон за 900 грн. ОСОБА_7 .

Крім повного визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого підтверджено наступними доказами і зокрема:

- свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив факт придбання у вересні 2016 року мобільного телефону в обвинуваченого за 900 грн. Придбаний телефон в подальшому було вилучено працівниками поліції.

- протоколом огляду місця події від 17.11.2016 року підтверджено, що напад на потерпілого було здійснено по вул. Театральній в м. Ковелі в районі розміщення приватних гаражів на даху одного з яких виявлено та вилучено чоловіче взуття, яке виготовлено із тканини темно синього кольору з написом на боковій частині «Twisted soul», що підтверджено протоколом огляду речових доказів;

- зазначене взуття було отримано потерпілим, про що свідчить відповідна розписка останнього від 22.12.2016 року;

- розпискою потерпілого ОСОБА_6 відповідно до якої він отримав від працівників поліції належний йому мобільний телефон «Айфон 4» білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 в технічно справному стані та жодних претензій потерпілим не висловлено;

- за висновком товарознавчої експертизи залишкова вартість мобільного телефону «Айфон 4» станом на 19.09.2016 року становить 1909 грн. 60 коп;

- в ході слідчого експерименту обвинувачений на місці розказав і показав про обставини скоєння розбійного нападу на потерпілого;

- про заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, закритого перелому кісток спинки носа, множинних забоїв обличчя гематоми нижньої губи та кровопідтьоків обличчя та легких тілесних ушкоджень у вигляді саден тулуба (спини і грудної клітки) свідчить висновок судово-медичної експертизи;

- за висновком судово-психіатричної експертизи обвинувачений в ході скоєння злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому підлягає кримінальній відповідальності за скоєні суспільно-небезпечні дії;

Отже, на підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВРСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Виходячи з цього суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відносяться до категорії умисних та є тяжким злочином.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить: визнання своєї вини та щире каяття в скоєному, а як обтяжуючу покарання обставину визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За вироком Луцького міськрайонного суду від 18.05.2015 року обвинуваченого засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на три роки із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України терміном на 2 роки, а тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням даного вироку.

Призначаючи покарання за сукупністю вироків суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, його вік, майновий та сімейний стан. При цьому вважає, що саме таке покарання буде відповідати скоєному та є справедливим.

По справі заявлено цивільні позови по відшкодуванню заподіяної шкоди, а саме:

- прокурором по відшкодуванню витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину на суму 1699,94 грн.

- потерпілим ОСОБА_6 на суму, що становить 13816,45 грн. та моральної шкоди на суму 11000 грн.

Задовольняючи позов прокурора в повному обсязі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» та п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи із кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості витрат на його лікування.

Вказана в позові сума витрат повністю підтверджена Довідкою про вартість лікування Ковельського МТМО відповідно до якої потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 19.09.2016 року по 30.09.2016 року.

Суд вважає також підставним і заявлений потерпілим позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 11000 грн. виходячи із засад справедливості та розумності, а також з врахуванням глибини моральних та психічних страждань потерпілого, заподіяння йому тілесних ушкоджень з приводу яких він перебував на стаціонарному лікуванні в Ковельському МТМО.

Що стосується заявленого позову по відшкодуванню матеріальної шкоди, то суд приходить до висновку про його часткове задоволення.

Так, потерпілим заявлено на відшкодування 13816,45 грн.

Задовольняючи цивільний позов щодо відшкодування заподіяної майнової шкоди суд приймає до уваги:

- документально підтверджені витрати на придбання ліків, що в загальній сумі становить 3531 грн. 22 коп.

- вартість пошкодженого одягу, а саме джинсових штанів на суму 750 грн., спортивної кофти 550 грн., футболки 250 грн. є об`єктивною виходячи з ринкових цін на їх придбання.

Суд вважає також об`єктивною зазначену в позові вартість гаманця, срібних ланцюжків та підвіски, а також вартість відновлення особистих документів.

Виходячи із зазначеного, суд задовольняє позов на суму:

-вартість одягу 1550 грн.;

-сім картка оператора «МТС» на рахунку якої було 45 грн.;

-гаманець 450 грн.;

-гроші в сумі 300 грн.;

-срібні ланцюжки на суму 1300 грн.;

-срібна підвіска 680 грн.;

-вартість відновлення документів 206 грн., 160 грн., 250 грн. на суму 616 грн., що в загальному становить 4941 грн., а також витрати на лікування, понесені особисто потерпілим на суму 3531 грн. 22 коп., що буде становити 8472 грн. 22 коп.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, а витрати, пов`язані з проведенням експертиз стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 18.05.2015 року остаточно визначити до відбування три роки і шість місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з дня затримання, тобто з 12.05.2017 року.

Зарахувати засудженому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 12.05.2017 року по дату ухвалення вироку включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 1699,94 грн. витрачених закладами охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду на суму 11000 грн. та матеріальну шкоду на суму 8472 грн. 22 коп., а всього стягнути 19472 грн. 22 коп.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 4» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , чоловіче взуття, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити у власності останнього; електронний носій інформації CD-R диск DigitalMovieDisc об`ємом 700 MB ЄД/КІ-П/16/11812 від 27.09.2016 року з копією відповідної інформації в електронному вигляді, вилученої у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», електронний носій інформації DVD-R диска VS об`ємом 4,7 GB, на якому зафіксована копія інформації із зовнішньої камери відеоспостереження магазину «Манго», які знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при них.

Стягнути із засудженого на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 439 грн. 80 коп. (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: УК у м. Луцьку 24060300, номер рахунку отримувача: 0002, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ отримувача: 38009628, банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку отримувача: 803014).

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим протягом вказаного терміну з дня отримання копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1