У х в а л а
іменем україни

08 серпня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002711, за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 28 квітня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільненовід відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3роки та покладено на нього обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 8 вересня 2016 року вирок Краматорського міського суду Донецької області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено вважати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України й призначено йому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 порушує питання про зміну вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання. Просить звільнити засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що апеляційний суд не врахував повною мірою конкретніобставини справи й особу ОСОБА_7 та дійшов необґрунтованого висновку про неможливість його виправлення без відбування покарання. Вважає, що рішення апеляційного суду про скасування вироку районного суду в частині застосування ст. 75 КК Українипотягло невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

ОСОБА_8 засуджений за те, що він 05 вересня 2015 року, знаходячисьза місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав на городі 8 кущів коноплі та переніс їх до сараю, де поклав на підлогу для їх подальшого просушування, тим самим незаконно умисно придбав та став зберігати наркотичний засіб без мети збуту.

10 жовтня 2015 року переніс вказані сушені кущі до житлового будинку, де зірвав з них листя й суцвіття, які подрібнив, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс без мети збуту, який розсипав в скляні ємкості та паперові ящики та залишив в спальній кімнаті, де продовжив незаконно зберігати без мети збуту, які буливиявлені та вилучені під час проведення обшуку працівниками Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області 04 грудня 2015 року. Під час обшуку була вилучена речовина рослинного походження загальною масою 5 170,83 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, в особливо великих розмірах, а самемасою 4 471,02г в перерахунку на суху речовину, який ОСОБА_8 незаконно умисно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, і правильність кваліфікації дій засудженого у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи захисника про необгрунтованість рішення апеляційного суду щодо необхідності скасування вироку місцевого суду, яким ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, є безпідставними.

З вироку суду апеляційної інстанції вбачається, що суд, перевіряючи вирок районного суду щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора, звернув увагу на те, що суд першої інстанції, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, фактично не взяв до уваги обставини кримінального правопорушення, що пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів в особливо великому розмірі та особу ОСОБА_7 , який не працює і не займається суспільно корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у наркологічному диспансері. Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про те, що застосування ст. 75 КК України не сприятиме виправленню засудженого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
За таких обставин апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, а отже, і про необгрунтованість рішення суду першої інстанції про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Скасовуючи вирок місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання та ухвалюючи свій вирок, апеляційний суд навів підстави для прийняття такого рішення. Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК України.

Підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення ізадоволення касаційної скарги захисникаколегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Вирок Апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення йоскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3