Справа № 308/3587/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р. в., номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 належить громадянці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог клопотання посилається на те, що 16 грудня 2016 року о 10.00 год. в чергову частину Ужгородського РВП УВП ГУНП в З/о надійшло повідомлення від міжрайонного оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п Чоп ОРУ Західного регіонального управління про те, що на околиці смт. Середнє, в районі автотраси «Київ-Чоп» було виявлено 6 осіб без документів, що посвідчують особу.
Виїздом ГШР та КП, спільно з ВЗПТЛ ГУНП, працівниками Ужгородського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області та працівниками міжрайонного оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п Чоп ОРУ Західного регіонального управління неподалік смт. Середнє та с. Вовкове Ужгородського району на недіючій автодорозі сполученням «Київ-Чоп» виявлено 6-ьох невідомих громадян, які пересувалися в пішому порядку. Встановлено, що дані громадяни є громадянами Шрі-Ланки, а саме громадяни - Sri ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м. Джапан; - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець м. Джапан; - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець м. Джапан; - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець м. Джапан; - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець м. Джапан; - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканець м. Джапан.
Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР 16 грудня 2016 року за №0001647, правова кваліфікація ч.2 ст. 332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що до організації незаконного переправлення шести громадян Шрі-Ланки через державний кордон України причетні громадяни ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканець АДРЕСА_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований та фактично проживаючий в АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується показами громадян Шрі-Ланки, а також проведеними із ними впізнаннями по фотознімках, показами працівника АТ «Закарпатінтерпорт» (хостел в м. Ужгород, вул. Підградська, 59), куди ОСОБА_13 намагався поселити громадян Шрі-Ланки, показами працівника ПМП «Магістраль», який перебував на охороні у вищевказаному хостелі, проведеними із ними впізнаннями по фотознімках, а також показами працівника 1-го сектору ОРВ ОРУ ЗхРУ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані громадяни Шрі-Ланки перевозилися по території Закарпатської області на автомобілі марки «Форд-Транзит», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр на ОСОБА_14 .

Згідно отриманої інформації регіонального сервісного центру в Закарпатській області встановлено, що власником автомобіля марки «Форд-Транзит», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , яка являється дружиною ОСОБА_14

11.04.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було здійснено тимчасовий доступ до автомобіля марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 з його вилученням, власником якого є громадянка ОСОБА_6 та поміщено на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

11.04.2017 року вказаний транспортний засіб визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.

Оцінивши сукупність всіх обставин по кримінальному провадженню, слідчий зазначає, що на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 є доказом у кримінальному провадженні, адже він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 .

Враховуючи зазначене, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 належить громадянці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів викладених у ньому. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Зазначив, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів викладених у ньому.

ОСОБА_6 , яка є володільцем автомобіля марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином, про що свідчить наданий слідчим Ужгородського РВП Ужгородського ВП в Закарпатській області ОСОБА_4 рапорт від 14.04.2017 року.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з кримінального провадження № 0001647 від 16.12.2016 року, сформованим 12.04.2017 року, підтверджено, що органом досудового розслідування - Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, здійснюється розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого від 11.04.2017 року в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України, автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001647 від 16.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосуванняпризведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що тимчасово вилучений 11.04.2017 року в ході здійснення тимчасового доступу до автомобіля на підставі ухвали слідчого судді автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0001647 від 16.12.2016 року та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наявна у матеріалах постанова про визнання автомобіля марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом містить об`єктивні дані , які вказують на його відповідність критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатньо правових підстав до повного задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 18.04.2017 року .

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1