Справа № 464/2012/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/523/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
ухвалою Сихівського районного суду м. Львова обвинувальний акт (з додатками) про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України повернуто прокурору.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що викладенні в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та його правовій кваліфікації, а саме наведене свідчить про неконкретність обвинувачення в частині способу вчинення кримінального правопорушення, що може призвести, у випадку судового розгляду, до порушення прав учасників судового провадження та позбавлення суду можливості роз`яснити суть обвинувачення відповідно до вимог ст. 348 КПК України.

Крім цього, у обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду ПП «Льолік» на загальну суму 3000 грн., однак у переліку потерпілих таке не зазначено та не вказано адресу реєстрації і місцезнаходження.

На вказану ухвалу прокурор Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, оскільки вказане рішення прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що за результатами проведення підготовчого судового засідання у вищевказаному кримінальному провадженні судом прийнято необґрунтоване рішення про повернення прокурору обвинувального акта із додатками про обвинувачення ОСОБА_7 .

Наголошує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які державне обвинувачення вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, зазначено відомості про всіх потерпілих.

Акцентує, що дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, а кваліфікуючою ознакою у всіх епізодах являється «проникнення в інше приміщення». Так, у всіх випадках у фабулі обвинувачення зазначено та чітко описано спосіб, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 проникав в те чи інше приміщення, а тому суд безпідставно прийшов до висновку про невідповідність фактичних обставин кримінального правопорушення правовій кваліфікації.

Звертає увагу на те, що з аналізу норм глави 27 КПК України «Підготовче судове засідання» випливає, що це стадія кримінального провадження під час якої суд проводить підготовчі дії перед судовим розглядом кримінального провадження по суті, на даній стадії суд не вправі з`ясовувати жодних фактичних обставин справи, зокрема і встановлювати час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, дані обставини підлягають з`ясуванню виключно під час судового розгляду. Таким чином, суд необґрунтовано прийшов до висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме п.5 ч.2 ст. 291 КПК У країни та підлягає поверненню прокурору.

Крім цього зазначає, що підставою для повернення обвинувального акта слугувало і те, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду ПП «Льолік» на загальну суму 3000 грн., однак у переліку потерпілих не зазначено ПП «Льолік» (адресу реєстрації, місцезнаходження).

Покликається на те, що з такою позицію суду не погоджується, оскільки в даному обвинувальному акті зазначено відомості про всіх потерпілих відповідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема і про потерпілу ОСОБА_9 , яка є фізичною особою підприємцем та здійснює самостійно свою діяльність як самозайнята особа в ПП «Льолік». Однак, враховуючи те, що остання була відсутня в судовому засіданні, судом вказані обставини не досліджувалися та не з`ясовувалися, а тому суд безпідставно дійшов до висновку про те, що в обвинувальному акті не зазначено потерпілого ПП «Льолік».

Наголошує, що під час проведення 06 квітня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова підготовчого судового засідання у кримінальному провадження №0001467 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, судом було допущено грубе порушення норм КПК України, так як згідно ч.2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Звертає увагу на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, зокрема з журналу судового засідання від 06 квітня 2017 року та звукозапису цього ж засідання, таке відбувалося за участі прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_10 , а інші потерпілі в судове засідання не з`явилися. Таким чином, суд не вправі був проводити підготовче судове засідання та вирішувати питання передбачені ст.ст. 314, 315 КПК України, а зобов`язаний був відкласти розгляд справи.

Акцентує, що з метою не порушення прав потерпілих, прокурором було заявлено клопотання про відкладення підготовчого судового засідання та повторного виклику потерпілих по справі, яке в свою чергу судом було безпідставно проігноровано. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 висловив своє ставлення до пред`явленого йому обвинувачення та зазначив, що повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому, та не має застережень, щодо призначення справи до судового розгляду.

Вважає, що зазначені судом першої інстанції недоліки, не є такими, які б не могли бути усунутими під час проведення повноцінного підготовчого судового засідання, в якому суд повинен з`ясувати питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, являється передчасним, та таким, що порушує права потерпілих та обвинуваченого на розумні строки розгляду справи.

Просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185КК України скасувати.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України направити до Сихівського районного суду м. Львова, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Ч.1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч.5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проаналізувавши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , в якому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, дана їм правова кваліфікація та сформульовано обвинувачення, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про його невідповідність зазначеним вище вимогам законодавства у зв`язку з неконкретністю обвинувачення, зокрема, відносно способу вчинення кримінального правопорушення і не вбачає підстав, які б могли призвести до порушення прав учасників судового провадження чи неможливості суду роз`яснити суть обвинувачення.
Крім цього, відповідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце проживання, громадянство).
На думку колегії суддів, безпідставними є покликання суду першої інстанції на зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акта, щодо адреси реєстрації та місцезнаходження ПП «Льолік», оскільки вказані неточності не свідчать про його невідповідність вимогам законодавства, так як в обвинувальному акті вказані анкетні відомості представника потерпілого ОСОБА_9 , а також є адреса юридичної особи, якій завдано шкоди кримінальним правопорушенням.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта (з додатками) про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України прокурору, із зазначених судом підстав є передчасним, а тому підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню в суд першої інстанції для призначення нового розгляду, при якому з дотриманням вимог чинного законодавства слід прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт (з додатками) про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України повернуто прокурору скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4