В И Р О К
іменем України
17 серпня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000691 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою технічною освітою, громадянина України, розлученого, судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2015 року за ч.2 ст.263 КК України до 180 годин громадських робіт,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2015 року за ч.2 ст.263 КК України до 180 годин громадських робіт ( вирок набрав законної сили 18.08.2015 року), 25.08.2015 року був поставлений на облік до Зміївського міжрайцонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області.

07.09.2015 року засуджений ОСОБА_4 був направлений для відбування покарання у виді громадських робіт до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області.

Відповідно до графіка виходу на роботу у вересні 2015 року, з яким засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис 09.09.2015 року, він повинен був виконувати громадські роботи 09 вересня 2015 року з 09-00 год. до 13-00 год. та 10-11, 14-18, 21-25, 28-30 вересня 2015 року з 08-00 год. до 12-00 год.

Відпрацювавши 52 години протягом 09-11, 14-18, 21-25 вересня 2015 року, засуджений ОСОБА_5 починаючи з 28 вересня 2015 року не з"явився для відбування покарання у виді громадських робіт та виїхав за межі Зміївського району Харківської області, не відпрацювавши 128 годин, у зв"язку з чим 05.02.2016 року був оголошений в державний розшук.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 допустив невихід на роботу більше 2-х разів протягом місяця без поважних причин, що відповідно до ч.3 ст.40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу ОСОБА_4 , враховує, що він раніше судимий, офіційно не працює, розлучений, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, злочин вчинив в період відбування покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді арешту. Протипоказань до застосування арешту, передбаченого ч.3 ст.60 КК України судом не встановлено.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 вчинив злочин в період відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2015 року за ч.2 ст.263 КК України у виді 180 годин громадських робіт, то остаточне покарання йому слід приначити за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

ОСОБА_4 не відбув призначене вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2015 року покарння у виді гомадських робіт в кількості 128 годин, що відповідно до пп. г, п.1 ч.1 ст.72 КК України відповідає 16 дням позбавлення волі або арешту.

Враховуючи наявність таких ризиків, як можливість вчинення обвинуваченим нового злочину, а саме, враховуючи той факт, ОСОБА_4 вчинив новий злочин піля постановлення вироку, але до повного відбуття покарання та виключення можливості ухилитись від відбування призначеного судом покарання, що передбачено ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі статтей 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком у виді арешту на строк 1 (один) місяць чатково приєднати невідбуте покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2015 року у виді одного дня арешту, призначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді арешту на строк 1 (один) місяць і 1 (один) день.

Початком відбування покарання слід вважати 17 серпня 2017 року.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою в Харківському УВП (№27), взявши його під варту негайно в залі суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: