гСправа № 187/209/17 Провадження №1-кп/0187/73/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" квітня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , психолога ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , представника законного представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000020 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області; громадянка України; зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ; освіта середня, не працює; розлучена, раніше не судима; паспорт серія НОМЕР_1 виданий 14.09.2000; ІН НОМЕР_2 ; за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

30.01.2017, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_8 (далі ОСОБА_9 ), знаходячись в будинку за місцем свого мешкання, а саме по АДРЕСА_1 , під час сварки з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, тримаючи в правій руці віник, умисно нанесла ним малолітньому ОСОБА_4 один удар по передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині та два удари по лівій бічній поверхні тулубу у нижній третині, чим спричинила йому легкі тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на лівій бічній поверхні тулубу у нижній третині.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину визнала, вказала, що її син ОСОБА_4 є гіперактивною дитиною. Вона терпить все, що він робить. 30.01.2017 займаючись на індивідуальних заняттях її син довів учительку до сліз. Виказуючи своє невдоволення, за те, що він згорнув зі столу вчительки всі речі, прийшовши додому побачила віник, який взяла та декілька разів вдарила сина по сідницям. Після чого на тілі сина з`явилися синці. Брати лозину не захотіла, так як нею дитині було б боляче. Шкодує, що вдарила сина, обіцяла більше так не робити.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, її провина повністю підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом у судовому засіданні таких доказів.

Допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_4 , вказав, що коли був у батька та бабусі показував синці, які з`явилися у нього після того як побила мама та її співмешканець.

Допитані в судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_10 , які є бабусею та батьком малолітнього потерпілого відповідно, вказали, що 04.02.2017 вони забралу дитину до себе, так як за рішенням суду була черга ОСОБА_10 спілкуватися з дитиною. Під час бесіди, ОСОБА_4 поскаржився на біль в нозі та показав синці. ОСОБА_4 сказав, що його побила віником мати та її співмешканець ОСОБА_11 . Після цього вони повезли дитину до лікарні.

Свідок ОСОБА_12 , який працює директором Лобойківської ЗОСШ, де навчається за індивідуальною програмою малолітній потерпілий, пояснив, що з останнім існують зокрема проблеми щодо соціалізації у колективі. Найбільше це стало проявлятися коли батьки дитини розлучилися. Дитиною мало займаються. Всі пропозиції в тому числі шкільного психолога щодо вихованні матір`ю дитини ігноруються. 30.01.2017 він став свідком, коли ОСОБА_4 почав розкидати речі учительки. Мати почала виказувати синові своє невдоволення його поведінкою. Однак будь-яких тілесних ушкоджень в його присутності обвинувачена своїй дитині не наносила.

Винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, які були предметом дослідження в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР від 13.02.2017 та від 14.02.2017, заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 08.02.2017, згідно якими 30.01.2017 малолітньому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- доповідними записками від 23.01.2017, від 24.01.2017, від 30.01.2017 згідно якими під час індивідуального навчання була присутня обвинувачена, яка намагалася заспокоїти хлопця. В тому числі 30.01.2017 ОСОБА_4 почав рвати дидактичні матеріали, на зауваження свої матері він не реагував;

- висновком спеціаліста з питань судово-медичної експертизи №16 від 06.02.2017, висновком експерта № 17-Е від 21.02.2017, згідно якими у ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді: три синця на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на лівій бічній поверхні тулубу у нижній третині. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею чи при ударі об такий (такі), можливо в термін, близько 4-6 діб до моменту обстеження, тобто до 04.02.2017 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2017 за участі потерпілого з фото таблицями до нього, згідно яким останній спочатку розповів, а потім показав, як його мати стоячи обличчям до нього на відстані близько 0,5м, взяла у свою праву руку віник, нанесла ним перший удар по верхній третині лівого стегна вздовж. Потім показав, як вона нанесла два удари по нижній третині тулубу;

- висновком експерта №18-Е від 22.02.2017, згідно яким враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень встановлених при експертизі потерпілого, можливо, що вони утворилися при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі потерпілого. Тілесних ушкоджень в ділянці сідниць при експертизі не виявлено;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2017 за участі обвинуваченої з фото таблицями до нього, згідно яким остання спочатку розповіла, а потім показала, як тримаючи в своїй правій руці віник, а саме держаком нанесла удар по верхній третині лівого стегна сина, зовні, пояснюючи, що таким чином вона нанесла першого удару. Після чого знаходячись в такому ж положенні та утримуючи віник таким же чином в правій руці, приставила держак віника до лівої бічної поверхні тулубу в нижній третині та пояснила, що таким чином вона нанесла сину ОСОБА_4 ще 2 удари;

- висновком експерта №25-Е від 01.03.2017, згідно яким враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді трьох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на лівій бічній поверхні тулубу у нижній третині встановлених при експертизі потерпілого, можливо, що вони утворилися при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченої.

Враховуючи межі судового розгляду, суд не надає оцінки діям співмешканця обвинуваченої. При цьому суд враховує, що дослідженими письмовими доказами підтверджується, що обвинуваченою спричинено потерпілому тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на лівій бічній поверхні тулубу у нижній третині, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Доводи обвинуваченої, що нею завдано тілесних ушкоджень в ділянці сідниць, спростовуються дослідженими письмовими доказами, та до уваги не приймаються. При цьому обвинувачена не заперечувала, що від її ударів дитині спричинено легких тілесних ушкоджень.

Також суд враховує, що потерпілий хоча і вимагає особливих умов виховання, однак це не може свідчити про наявність підстав для нанесення йому тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_9 своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинила злочин, передбачений статтею 125 частиною 1 Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд виходить з основоположних принципів закріплених Основним законом держави, де визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

При призначенні покарання ОСОБА_9 , враховуючи дані її особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що вона за місцем мешкання характеризується задовільно, розлучена, не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, не судима, при цьому вчинила злочин невеликої тяжкості стосовно своєї малолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні, проте засвідчила свою вину, розкаялася у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, злочин вчинено щодо малолітнього.

Активне сприяння розкриттю злочину до уваги судом не приймається, так як вказане не підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, міркування прокурора та законного представника потерпілого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт.

Недоцільним є призначення альтернативних покарань у вигляді штрафу чи виправних робіт, передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації щодо працевлаштування ОСОБА_9 , а остання пояснювала, що не працює.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись статтями 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1