АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/138/17 Справа № 702/177/17 Категорія: ст. 309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Маньківського району Черкаської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 та місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого 30.11.2011 року за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч.2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.12.2009 року, остаточно визначено до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2013 року невідбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів замінено на виправні роботи. Звільнений згідно постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , відповідно до якого: досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 19 лютого 2017 року, о 02 годині 00 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, прибувши на охоронювану територію приватного підприємства «Тандем», що розташоване по вул. Гагаріна, 197, с.Летичівка Монастирищенського району Черкаської області, шляхом відгинання одного листа шиферу у складському приміщенні зазначеного підприємства, таємно, умисно вчинили крадіжку наступних речей: кутника алюмінієвого, довжиною 140 см, розміром 50x50x3 мм, в кількості 2 штуки, ринковою вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19 лютого 2017 року 15,68 гривень за один кутник, на суму 31,36 гривень; кутника алюмінієвого довжиною 105 см, розміром 50x70x3 мм, в кількості 2 штуки, ринковою вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19 лютого 2017 року 13,65 гривень за один кутник, на суму 27,30 гривень; редуктора Ч-100, заводський номер 15169, масою 55 кг, ринковою вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19 лютого 2017 року 2115,00 гривень, після чого з використанням транспортного засобу марки «ГАЗ-24», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , вивезли вказані речі з території приватного підприємства, чим спричинили ПП «Тандем» матеріальну шкоду на загальну суму 2 173,66 гривень. ОСОБА_7 19 лютого 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року відмовлено повністю у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції прокурор, подав апеляцію, в якій вказує, що, наявність чи відсутність відомостей про судимість підозрюваного не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, оскільки обов`язкова наявність таких даних у письмовому повідомленні про підозру відповідно до ст. 277 КПК України, так як і в клопотанні про застосування запобіжного заходу відповідно до ст.184 КПК України не передбачена. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання органу досудового розслідування Монастирищенського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області у повному обсязі та застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію, та просив її задоволити з наведених в ній підстав, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про обрання або відмову в обранні запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178,183 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону та прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, та яке підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , проте, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який просить обрати слідчий на думку колегії суддів враховуючи обставини справи та особу підозрюваного є занадто суворим.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення умисного злочину, який відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, він раніше неодноразово судимий, ніде офіційно не працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.

В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не викладені обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутні обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби буде достатнім і забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його поведінку.

Керуючись ст. 177, 181, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби строком на 30 діб, тобто до 04 травня 2017 року включно.

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати його місце проживання АДРЕСА_2 , з 21 години по 6 годину ранку наступного дня.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені п.1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :