Справа № 576/430/17-к
Провадження № 1-кс/576/347/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.17 місто Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -
встановив:
До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна ОСОБА_4 в частині позбавлення його права користування автомобілем ГАЗ-53А, р.н.з. НОМЕР_1 , яке мотивоване тим, що слідчим більш ніж місяць утримується вилучений у ОСОБА_4 автомобіль, власником якого він і є. Однак цей автомобіль необхідний власнику по господарству, він зобов`язується не відчужувати цей автомобіль, не приховувати та не псувати, а тому вважає, що достатньо буде заборони на розпорядження і відчуження.
Володілець майна та його представник у судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів, що в ньому викладені.
Слідчий у судовому проти заяви заперечував, пояснюючи, що досудове розслідування триває і по справі ще не були проведені всі необхідні слідчі дії для прийняття остаточного рішення, а арештований автомобіль визнаний речовим доказом.
Слідчий суддя вирішив на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, оскільки клопотань про фіксування не надійшло.
Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Витягом з кримінального провадження № 0000201 стверджується, що слідчим за ознаками ст. 246 КК України розслідується факт незаконної порубки деревини пород клену, акації та в`язь у кількості 494 шт., що мав місце 09.03.2017 р. у с. Береза Глухівського району вздовж залізничної колії «Маково-Глухів» 25 км. ПК 2-7.
Ухвалою слідчого судді від 13.03.2017 р. у рамках судового контролю під час розслідування цього кримінального провадження було накладено арешт на автомобіль ГАЗ-53А р.н.з. НОМЕР_2 з порізаними у кузові дровами, квитанцію № NONOT33983 від 01.02.2017 р., бланк вимогу № 2 без числа з печаткою Бахмацької дистанції захисних лісонасаджень.
У своїй ухвалі слідчий суддя констатував, що є достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а оскільки документи, автомобіль з дровами можуть бути безпосередньо пов`язані із цим, то вказане майно може бути предметом та знаряддям кримінального правопорушення та мати силу речового доказу, а тому накладення на нього арешту в рамках цього кримінального провадження, і саме на цій початковій стадії, є необхідним для з`ясування усіх обставин справи і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03.04.2017 р. вказане рішення слідчого судді залишено без змін.
У відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що судовим рішенням від 13.03.2017 р., на підставі вимог ст.ст. 98, 170 КПК України, на автомобіль заявника було накладено арешт. Підстави накладення арешту перевірялись судом апеляційної інстанції.
Отже арешт на майно було накладено у відповідності до законодавства та обґрунтовано.
Також з матеріалів справи слідує, що майно, на яке накладено арешт, може бути предметом та знаряддям кримінального правопорушення, факт якого розслідується ще не більше двох місяців, а тому на даний час не відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Далі слід визнати, що накладення арешту на майно було націлене не на позбавлення заявника його майна, а виключно на те, тільки щоб тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном.
На даний час, слідчий суддя не може констатувати, що розслідування триває занадто довго і сторона обвинувачення не вживає швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.
Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності можливої конфіскації майна, використаного, цілком ймовірно, для вчинення злочину, який завдає шкоди суспільству.
Таким чином, загальний інтерес виправдовує оспорюване втручання, яке не можна розглядати як невідповідне переслідуваній меті.
Таким чином, уважно розглянувши твердження заявника в світлі всіх наявних матеріалів та настільки, наскільки вони охоплювались його компетенцією, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1