АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 647/42/17
Номер провадження : 11-кп/791/369/17 Головуючий в І-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року квітня місяця 13 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі: Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання:

ОСОБА_5 участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000423 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року щодо : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків згідно п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням відшкодованого 10000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди з урахуванням відшкодованого 70000 грн. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертиз №77АТ від 25.10.2016 року, №78 АТ від 25.10.2016 року, №3332 АТ від 07.12.2016 року в розмірі 2464 грн.48 коп. Вирішено питання щодо речових доказів.
Вироком суду та в апеляційному розгляді ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 18.08.2016 року близько 16-30 год. керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух в с.Тягинка по вул.Бериславська зі сторони м.Херсон у напрямку м.Берислав Херсонської області, на перехресті з вул.Таврійська, грубо порушуючи вимоги п. 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки яка склалась, в момент виникнення небезпеки, у вигляді велосипедиста ОСОБА_12 , який рухався у попутному напрямку по вул.Бериславська, виконував маневр повороту ліворуч відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості або зупинки автомобіля, допустив зіткнення з останнім, внаслідок чого велосипедист ОСОБА_12 від отриманих травм загинув на місці події.
Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 , а саме:
п. 2.3 «б» - відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.12.3 - відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного злочину внаслідок м`якості.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що згідно вимогам ст.75 КК України звільнення з випробуванням допускається лише від відбування основного покарання. Крім того, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при звільненні з випробуванням від основного покарання додаткові покарання підлягають реальному виконанню. Так, суд, звільняючи ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від основного та додаткового покарання, порушив кримінальний закон, що є неприпустимим.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Вважає, що вимоги передбачені ч.1 ст.76 КК України ( в ред. 07.09.2016), диспозиція якої є обов`язковою, при їх застосуванні погіршують становище особи. Крім того, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, 18.08.2016 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» № 1492-VIII від 07.09.2016 р.
Просить вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 02.02.2017 р. стосовно ОСОБА_7 скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України (в редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.2009) покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (до уповноваженого органу з питань пробації). В решті вирок суду залишити без змін.
На апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 подав заперечення в яких вважає, що суд першої інстанції дослідив всі необхідні обставини у провадженні та призначив ОСОБА_7 покарання, яке повністю узгоджується з положеннями ст.ст.65,75 КК України. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого а його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляції, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.286 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються. Тому суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора.

Так, відповідно до ч.1 ст.75 КК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування основного покарання з випробуванням передбачено тільки для тих осіб, які засуджуються до виправних робот, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років. Звільнення з випробуванням допускається лише від відбування основного покарання., додаткові покарання підлягають реальному виконанню.
Крім того, Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» до статті 76 КК України внесено зміни, згідно з якими нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженими органами з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
За вироком суду ОСОБА_11 визнано винним та засуджено за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Призначаючи обвинуваченому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, суд першої інстанції знайшов підстави для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та звільнив ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки звільняючи ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання, суд першої інстанції звільнив його і від відбування додаткового покарання, що є неприпустимим, чим порушив вимоги кримінального закону.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 скоїв 18.08. 2016 року, тобто до внесення змін Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 до ст.76 КК України, відповідно до якого положення щодо застосування пробаційний програм набирають чинності з 01.01.2018 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню, в частині призначеного покарання.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст.50, ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, вчиненого з необережності раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, особу винного, за місцем проживання характеризується позитивно, що пом`якшує покарання, суд визнає те що він розкаявся у вчиненому, частково відшкодував шкоду, активно сприяв розкриттю злочину обставиною, що обтяжує покарання, судом не встановлено, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409,413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , який брав участь у розгляді кримінального провадженні в суді першої інстанції - задовольнити.
Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання скасувати.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України (в редакції Закону України № 1254-6 від 14.04.2009), а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (до уповноваженого органу з питань пробації).
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_2