справа № 2013/1-57/2010
провадження № 1/2013/1274/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2010 року Зачепилівський місцевий суд Харківської області у складі :

головуючого - голови суду, судді Бойка Г.В.,

при секретарі - Оданець C.B.,

з участю прокурора - Гладкіх О.В.,

захисника - Дейни С.А.,

громадського захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Пасічне Новосанжарського району Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, зареєстрованого АДРЕСА_2., раніше притягувався до кримінальної відповідальності 15.09.1998 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст.140 ч.2 КК України справу закрито за ст. 6 п.4 КПК України, 18.12.2006 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

18.10.2009року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст., 185 ч.2 і 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки., судимий 02.11.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі.,-

у скоєні злочину, передбаченого ст.. ст. 187 ч.1., 355 ч.3 КК України-,

На підставі досліджених доказів суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4,перебуваючи в дружніх стосунках з ОСОБА_5, декілька разів позичав за усною домовленістю йому гроші, останній раз в сумі 300 грн., не зазначивши строк повернення боргу, і на початку січня 2009 року зателефонував ОСОБА_6, співмешканці ОСОБА_5, повідомивши про намір забрати борг.

13 січня 2009 року в смт. Нові Санжари Полтавської області ОСОБА_4 вживаючи спиртні напої в компанії з ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, домовившись разом поїхати в смт. Зачепилівка Харківської області та забрати борг у ОСОБА_5

Вони викликали по телефону автомобіль таксі під керуванням водія ОСОБА_10, і поїхали в сел. Зачепилівка де по дорозі купили горілки та близько 20 годин 30 хвилин приїхали до місця проживання ОСОБА_5, де шляхом вільного доступу зайшли в квартиру АДРЕСА_1, що належить потерпілим

ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Опинившись на кухні ОСОБА_3, висловивши погрозу ОСОБА_5 вимагав віддати гроші і, не дочекавшись відповіді почав бити потерпілого.

Присутня при цьому ОСОБА_6 намагалась по телефону викликати міліцію, але їй перешкодив ОСОБА_8 , вихопивши з її рук мобільний телефон марки "Соні-Еріксон т-303" та не даючи їй змогу в подальшому вийти із зали, щоб прийти на допомогу чоловікові.

Водій таксі ОСОБА_10 одразу після початку бійки вийшов з квартири , а ОСОБА_9 став на вхідних дверях, щоб ніхто не виходив із квартири.

Через деякий час до квартири зайшли ОСОБА_12 з дружиною ОСОБА_11. ОСОБА_12 схопив плішню та намагався допомогти зятю, але на нього накинулись ОСОБА_9 та ОСОБА_3 наносячи удари, тому він змушений був вибігти з квартири за допомогою.

Потерпілому ОСОБА_5 вдалось вийти з кухні до прихожої але ОСОБА_3 продовжував його бити, вихопивши милицю у ОСОБА_4, який в цей момент також приєднався до фізичного насильства та наніс декілька ударів потерпілому іншою милицею.

ОСОБА_8 в цей час утримував жінок в залі, а ОСОБА_5 вдалося забігти та закритися в ванній кімнаті.

Завершивши злочинні дії стосовно ОСОБА_5, ОСОБА_3 зайшов до кімнати , де перебувала ОСОБА_6 і, погрожуючи застосуванням фізичного насильства стосовно неї та її дитини, продовжував вимагати її віддати гроші.

Будучи заляканою реальністю цієї загрози, виходячи з попередніх насильницьких дій стосовно її чоловіка, ОСОБА_6 погодилась віддати гроші. Коли потерпіла витягла свій гаманець з грошима, то ОСОБА_3 спочатку назвав суму боргу 500 грн., потім 1000 грн., а потім вирвав гаманець з її рук і забрав всі гроші, які там були - в сумі 2800 грн., після чого разом з ОСОБА_4 , який в цей час знаходився позаду і ніякими діями не завадив таким діям ОСОБА_3, всі залишили квартиру.

Здобутими в такий спосіб грошима та мобільним телефоном підсудні розпорядились на власний розсуд.

Загальна сума заподіяних потерпілим матеріальних збитків 3235 грн. 83 коп.

Потерпілий ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №342-КР/09 від 25.05.09 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, численних синців волосистої частини голови, обличчя, лівої половини поверхні грудної клітки, забійні рани волосистої частини голови, обличчя, слизової оболонки нижньої губи, травматичної екстракції 1 зуба на верхній щелепі справа, скол. ? 1,2 зубів на верхній щелепі справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, свою вину в скоєному визнав повністю, підтвердивши обставини скоєння злочину, як вони викладені вище і показав, що 13 січня 2009 року у себе вдома в смт. Нові Санжари під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_4, розповів про борг йому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та запропонував їм разом з ним поїхати в Зачепилівку, щоб забрати у ОСОБА_5 гроші.

Вони викликали таксі, і приблизно о 20-00 приїхали в Зачепилівку додому до ОСОБА_5. На порозі їх зустріла ОСОБА_6 та, запросила всіх до квартири пригостити кавою. Під час розмови він запропонував ОСОБА_5, повернути борг, і коли останній відмовився він вдарив ОСОБА_5. В цей час ОСОБА_6 намагалась подзвонити в міліцію, але їй перешкодив ОСОБА_8, який забрав мобільний телефон та в подальшому не давав їй вийти із залу.

ОСОБА_5 вдалось вийти з кухні в прихожу, а потім вихопив одну милицю наніс нею декілька ударів йому по туловищу. Коли прийшли батьки ОСОБА_6 то вони намагались допомогти ОСОБА_5, але не змогли і батько вибіг з квартири, а ОСОБА_5 тим часом заскочив до ванної кімнати та закрився . Тоді ОСОБА_6 погодилась відати йому гроші та зайшла в спальню, а він пішов за нею і забрав у неї гроші які вона йому передала, після чого всі вони пішли з квартири, а потім розподілили гроші між собою, коли приїхали в смт. Нові Санжари.

07 жовтня 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_8, засуджені Зачепилівським районним судом Харківської області за ст.ст. 187 ч. 1 355 ч. З КК України.

Відносно ОСОБА_9, справу закрито у зв"язку з його смертю.

Приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_3, своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи викладені в обвинувальному висновку, правильно розуміє зміст цих обставин у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції підсудного, його вина є доведеною суд з урахуванням думок учасників процесу вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства в судовому засіданні не має потреби, обмежившись дослідженням матеріалів справи, якими характеризується ОСОБА_3,

Суд досліджує:

- вимогу УТІ ГУМВС України в Миколаївській області щодо ОСОБА_3, (а.с. 131)., про судимість,

- довідку характеристику видану на ОСОБА_3, (а.с. 136).,

- довідку лікаря психіатра видана на ОСОБА_3, (а.с. 137).,

- довідку лікаря - нарколога видана на ОСОБА_3, (а.с. 138).,а також інші

характеризуючі ОСОБА_3 матеріали які долучені до кримінальної справи

в ході судового засідання:

- копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_16 2004 р.н.,

- довідка виконавчого комітету Новомажаріської селищної ради № 982.,

- характеристики на ОСОБА_3, мешканців АДРЕСА_2 де мешкав підсудний, довідка характеристика з місця його попередньої роботи - редакція газети „ Вісник Азербайджанців Полтавщини".

В судовому засіданні прокурор згідно ст.227 КПК України змінив пред'явлене на досудовому слідстві обвинувачення ОСОБА_3, з ст.187 ч.3 КК України - розбій тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров"я потерпілого, вчинений за попередньої змовою групою осіб, поєднаний з пороникненнм у житло, на ст. 187 ч.1 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров"я потерпілого, винною групою осіб без попередньої змови, та ст.355 ч.3 КК України - примушування до виконання цивільно-правових зобов'язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.

Суд вважає, що вказана перекваліфікація дій підсудного ОСОБА_3, правильна так як, в судовому засіданні було встановлено наявність попередньої змови між ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 примусити потерпілого ОСОБА_5 до виконання боргового зобов'язання , яке існувало між ним та ОСОБА_4, в тому числі шляхом застосування психічного та фізичного насильства до нього, і наступні злочинні дії підсудних охоплювались цією спільною злочинною метою. Вимога повернути заборговані гроші була озвучена як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 під час застосування фізичного насильства. При цьому про наявність попередньої змови свідчить розподіл ролей та злагодженість дій інших співучасників злочину - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які своїми особисто вчиненими активними діями сприяли вчиненню об'єктивної сторони злочину. Об'єктивно примушування до виконання боргових зобов'язань поєднане із небезпечним для здоров'я насильством було закінчено в момент припинення насильницьких дій, коли потерпілий ОСОБА_5 зачинився у ванній кімнаті.

Подальші дії ОСОБА_3 щодо застосування погрози фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_6, направлені на заволодіння грошима, вийшли за межі попередньої домовленості співучасників, не охоплювались спільним умислом, проте в даному випадку виникло спонтанне, ситуативне об'єднання їхніх зусиль щодо заволодіння майном потерпілої, внаслідок якого інші учасники злочину скористались застосованим ОСОБА_3 насильством і заволоділи її грошима в сумі 2800 грн. та її мобільним телефоном. Такі розбійні дії хоча й були здійснені без попередньої змови, проте повинні визнаватись як вчинені групою осіб.

Суд також не погоджується із кваліфікуючою, яка інкримінірувалась на досудовому слідстві підсудному ОСОБА_3 з ознакою «проникнення до житла», оскільки не було факту вторгнення до квартири потерпілих, так як підсудний зайшов по запрошенню господарки. Крім того намір заволодіння чужим майном спонтанно виник у підсудного після закінчення злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_5, тобто коли він вже потрапили в житло з іншими намірами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дії підсудного ОСОБА_3, необхідно кваліфікувати як сукупність злочинів, передбачених :

- статтею 355 ч.3 КК України - тобто примушування до виконання цивільно-правових зобов'язань , вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством , небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого;

- статтею 187 ч.1 КК України - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров'я потерпілої, вчинений групою осіб без попередньої змови.

При обранні міри покарання ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості злочинів -

їх корисливо-насильницький характер, та враховуючи, особу підсудного, який не перебуває на

обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра, пом'якшуючу обставину - щире каяття,

відшкодування шкоди, завданої злочином, обтяжуючу обставину - вчинення злочину в стані

алкогольного сп'яніння, а тому вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне та

достатнє для його виправлення та співмірне в якості кари за скоєний злочин - у вигляді

позбавлення волі.

При вирішенні питання призначення остаточного покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує вирок Центрального районного суду м. Миколаїва від 02. листопада 2010 року за яким ОСОБА_3, був засуджений до 5 років позбавлення волі.

Остаточне покарання необхідно призначати за правилами ст..70 ч.4 КК України - за сукупністю злочинів, і до знову призначеного покарання суд вважає за необхідне частково приєднати не відбуту частину покарання по вище вказаному вироку суду.

Цивільний позов по справі не заявлений, речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_3

*по ст..355 ч,3 КК України і призначити йому покарання по ст.355 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;

*по ст. 187 ч.1 КК України і призначити йому покарання по ст.. 187 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

Остаточне покарання за правилами ст..70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно ст. 70 ч.4 КК України до знову призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання по вироку Центрального районного суду м. Миколаїва від 02 листопада 2010 року і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді позбавлення волі на строк 6 років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - залишити на тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3, відраховувати з 19 квітня 2010 року.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Зачепилівський районний суд, а засудженим ОСОБА_3, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий, суддя Бойко Г.В.