Справа № 442/3389/15-к
Провадження № 1-кс/442/838/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2017 р. м. Дрогобич

слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадженнявід 23.06.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.06.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002475 від 18.10.2013 року.
В обґрунтування скарги посилається на те, що старшим слідчим Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 повторно - 23.06.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0002475 від 18.10.2013 року, слідчим від 29.05.2017 року не вчинено жодних дій по продовженню досудового розслідування, останній уникає контактів з скаржником та безпідставного постановляє аналогічну ж постанову. Вважає вказану постанову незаконною, у зв`язку з чим змушений був звернутись зі скаргою до суду.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, з мотивів викладених у ній, просить її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 в підтримку доводів скарги, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п. 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч.1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З матеріалів кримінального провадження за № 0002475 від 18.10.2013 року вбачається, що старшим слідчим Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 26.04.2017 року винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.
В подальшому, ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2017 року постанову старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.04.2017 року скасовано.
Однак, з матеріалів кримінального провадження за № 0002475 від 18.10.2013 року вбачається, що слідчим не вчинено жодної дії по даному кримінальному проваджені, натомість 23.06.2017 року повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Зі змісту постанови вбачається, що підставами для закриття кримінального провадження послужило те, що досудовим розслідуванням не встановлено факту наявного прямого умислу направленого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, а відповідно і його склад.
Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження. Слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування та повторно, аналогічно ж закрито кримінальне провадження.
Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 23.06.2017 року задовольнити.
Постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 23.06.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002475 від 18.10.2013 року - скасувати.
Ухвалу скерувати до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1