ухвала іменем україни 15 лютого 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , ( в режимі відеоконференції)

розглянула в судовому засіданні матеріали справиза касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від
15 квітня 2016 року.
Постановою прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від

25 січня 2016 року скаргу ОСОБА_5 на постанову прокуратури залишено без задоволення. В обґрунтування свого рішення місцевий суд вказав на те, що скарга ОСОБА_5 на постанову прокуратури

від 09 червня 2009 року вже була предметом розгляду Березівським районним судом Одеської області, який 25 грудня 2015 року прийняв рішення про відмову в її задоволенні.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2016 року апеляцію ОСОБА_8 задоволено частково, постанову місцевого суду скасовано. Провадження за скаргою ОСОБА_9 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 9 червня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та направлення матеріалів справи на новий апеляційний розгляд у наслідок істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону. Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції необґрунтовано зроблено висновок, що постанова прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року ніколи не приймалася, у той час, як в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 від 27 травня 2015 року наявна інформація про вказану постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року. Крім того зазначає, що суддями ВССУ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при розгляді справи №5-1070км14 13 березня 2014 року було досліджено вказану постанову.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5 на підтримання своєї скарги, прокурора, який не заперечував проти задоволення скарги та просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи за скаргою та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 377 КПК України в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення, а в разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.
Апеляційний суд, перевіряючи матеріали справи за апеляцією ОСОБА_5 , постановив ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

Так, судом першої інстанції було досліджено у судовому засіданні постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 грудня 2015 року з якої вбачається, що скарга ОСОБА_5 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 9 червня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи вже розглянута та прийняте рішення про відмову в її задоволенні, а тому скаргу було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_5 подав апеляцію, в якій просив постанову суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Апеляційний суд перевірив зібрані по даним матеріалам справи докази, виклав їх зміст в ухвалі, та на виконання вимогам п. 8 ч. 1 ст. 377 КПК України дав їм належного аналізу в сукупності та взаємозв`язку, а наведені в апеляції доводи спростував і виклав докладні мотиви прийнятого рішення про скасування постанови місцевого суду, та закриття провадження за скаргою ОСОБА_9 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 9 червня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Зокрема, апеляційним судом з`ясовано, яку саме постанову Березівського району Одеської області про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 оскаржує ОСОБА_5 та чи немала місце технічна помилка при написанні ним дати оскаржуваної постанови, а також будо запропоновано надати копію вказаної постанови, однак скаржник відмовився.

Крім того, судом було досліджено заяву прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області від 05.04.2016 про те, що будь-яка постанова від 09.06.2009 року по скарзі ОСОБА_5 прокуратурою Березівського району Одеської області не приймалась; перевірені та досліджені відмовні матеріали, копії матеріалів справ Березівського районного суду Одеської області та Приморського районного суду м. Одеси в яких відсутня оскаржувана постанова прокурора від 09.06.2009 року.

А тому, апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, на підставі ст. 236-1 КПК України (1960 року), а саме через відсутність постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.06.2009 року, провадження по скарзі ОСОБА_5 закрив.

Апеляційний суд перевірив всі доводи апеляції, навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення щодо цих доводів та постановив законне та обґрунтоване рішення.
Також посилання ОСОБА_5 в касаційній скарзі на те, що суддями ВССУ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при розгляді справи №5-1070км14 13 березня 2014 року було досліджено вказану постанову не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з вказаної ухвали предметом судового розгляду було оскарження постанови прокурора Березівського району Одеської області від 13 червня 2003 року про відмову в порушенні кримінальної справи та щодо бездіяльності прокурора.

Разом з тим, під час судового розгляду в суді касаційної інстанції, засуджений ОСОБА_5 повідомив, що старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_14 прийнято 29.04.2016 року постанову про закриття кримінального провадження №0000176 від 12.03.2016 року, на підставі того, що заяви ОСОБА_5 на дії співробітників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області вже булі розглянуті, за результатами яких останнє рішення прийнято 09.06.2009 року, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року) і винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яке прокуратурою Одеської області та судом не скасовувалось.
Прокурором управління підтримання державного обвинувачення в суді в судовому засідання надана копія постанови старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_14 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження №0000176 від 12.03.2016 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд передчасно прийшов до висновку про відсутність постанови прокуратури Березівського району Одеської області від 9 червня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи.
Наведене свідчить про порушення судом вимог ст. 236-2 КПК України, який постановив рішення без ретельного вивчення всіх матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_5 .

Дані порушення є істотними та такими, що перешкоджають повному та всебічному розгляду справи, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду необхідно перевірити доводи ОСОБА_5 про наявність в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 від 27 травня 2015 року посилання на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року, а також повно та всебічно перевірити всі обставини по справі і винести обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 394-396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15 розділу Х1 «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2016 року скасувати, а матеріали за скаргою ОСОБА_5 направити на новий апеляційний розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3