Справа №636/1566/17
Провадження №1-в/636/80/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чугуєві подання Чугуївського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про вирішення питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем у ПрАТ «АТП», засудженого за вироком Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 19.04.2016 року не відбуту частину основного покарання згідно зі ст. 82 КК України замінено на більш м`яке покарання у виді 1 року 11 місяців виправних робіт з утриманням 20% від заробітної плати у дохід держави, із залишенням додаткової міри покарання, -
ВСТАНОВИВ:
До Чугуївського міського суду Харківської області надійшло вказане подання, обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони. До кримінальної та адміністративної відповідальності за час відбування покарання не притягувався, на реєстрацію з`являвся систематично. Своєю сумлінною працею та поведінкою засуджений доводить, що він став на шлях виправлення. Керівництво ПрАТ «АТП», де ОСОБА_3 працює слюсарем, надіслало на адресу Чугуївського міськрайонного відділу з питань пробації клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Станом на 15.05.2017 року ОСОБА_3 відпрацював 1 рік виправних робіт.

Учасники судового засідання надали заяви про розгляд подання без їх участі, проти задоволення вказаного подання не заперечували.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до наступного:
Із наданих до суду матеріалів вбачається, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки (а.с.11-13).
19.04.2016 року ухвалою Машівського районного суду Полтавської області засудженому ОСОБА_3 замінено невідбуту частину основного покарання у виді 1 року 11 місяців позбавлення волі за вищенаведеним вироком, більш м`яким у виді виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в дохід держави, із залишенням додаткової міри покарання (а.с.17).
16.05.2016 року ОСОБА_3 прийнято на роботу до ПрАТ «АТП» на посаду слюсаря, де він працює і на теперішній час (а.с.109-110). Згідно виробничої характеристики ОСОБА_3 виконує свій службовий обов`язок, дисциплінований, працює ефективно, точно виконує накази керівника, має почуття відповідальності, тобто зарекомендував себе з позитивної сторони (а.с.165). На зборах трудового колективу ПрАТ «АТП» від 18.04.2017 року вирішено клопотати про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від основного покарання у виді виправних робіт, з утриманням 20% зарплатні в дохід держави та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами (а.с.166-168)

15.05.2017 року Спостережна комісія при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради надала згоду на умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_3 (а.с.178-179).

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх.

Частиною 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, яківідбувають покарання у виді зокрема виправних робіт, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України і можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Пункт 11 вказаної постанови вказує на те, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинно обчислюватися виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Пунктом 7 постанови визначено, що згідно з ч. 1 ст. 81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
За змістом ч.3 ст.55 КК України при призначенні покарання у виді виправних робіт строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю починається з моменту набрання вироком законної сили. Зважаючи на те, що ухвала Машівського районного суду Полтавської області від 19.04.2016 року набрала законної сили 28.04.2016 року і саме з цього часу обраховується строк відбування додаткового покарання, станом на 29.05.2017 року відбуто 1 рік 1 місяць 1 день позбавлення права керування транспортними засобами з 2 років, призначених за вироком суду, тобто більше половини.

Оскільки засуджений ОСОБА_3 фактично відбув 1/2 частину строку покарання, не вчинив нових кримінальних та адміністративних правопорушень, враховуючи позитивну характеристику під час відбуття покарання за місцем роботи, що підтверджується належними письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбуття основного і додаткового покарання за вироком апеляційного суду Харківської області від 19.03.2015 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки.

На підставі вищезазначеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

-2-
Подання Чугуївського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про вирішення питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 19.04.2016 року замінена невідбута частина основного покарання у виді 1 року 11 місяців позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2015 року, більш м`яким - у виді виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в дохід держави, із залишенням додаткової міри покарання, умовно-достроково звільнити від відбуття покарання на невідбуту частину основного покарання у виді виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в дохід держави строком 10 місяців 14 днів та від відбуття покарання на невідбуту частину додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком 10 місяців 29 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області.
Головуюча: