Справа №216/1211/16-к
Провадження№1-кп/216/258/16
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровсь-кої області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
1). 26.05.2003 року Довгинцівським райсудом міста Кривого Рогу за ст. ст.187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі;
2). 21.01.2004 року Довгинцівським райсудом міста Кривого Рогу за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Довгинцівського райсуду м. Кривого Рогу від 26.05.2003 року, остаточно до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 30.09.06.2008 року по відбуттю призначеного покарання;
3). 24.06.2010 року Дзержинським райсудом міста Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 19.04.2014 року по відбуттю призначеного покарання;
які обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

15.01.2016 року, близько о 22.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , за місцем мешкання раніше йому знайомого ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_6 вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, а саме, майном потерпілого ОСОБА_4 , на що ОСОБА_6 дав свою згоду.
Так, ОСОБА_5 вступив у змову, з раніше йому знайомим ОСОБА_6 на здійснення нападу, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , звернувся до потерпілого ОСОБА_4 з проханням надати йому гострий предмет, начебто для власної потреби. Узявши у руки ніж, переданий йому потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 почав погрожувати ним потерпілому, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_4 сприймаючи вказані дії, як загрозу власному життю та здоров`ю, не чинив опору, в цей час, ОСОБА_6 , діючи повторно, узявши у праву руку ніжку від стільця, також почав погрожувати фізичною розправою потерпілому ОСОБА_4 .
У цей час, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, з погрозою застосування насильство небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, з метою демонстрування свого наміру, наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар в область голови ніжкою від стільця, яка знаходилась в його руці, спричинивши останньому фізичний біль, та змусив останнього лягти на підлогу. Через деякий час, ОСОБА_6 припинив відносно потерпілого насильницькі дії, та, в той час, як ОСОБА_5 , залишався біля потерпілого, продовжуючи погрожувати йому ножем, з метою запобігання спробам останнього чинити опір, почав шукати у приміщенні квартири матеріальні цінності.
Так, 15.01.2016 року, близько о 23.30 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою використання насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , заволоділи наступним майном:
- кросівки чоловічі, 44 розміру «Мерел», чорного кольору, зимові, вартістю 1 125 грн., придбані у 2013 році в магазині «Мегаспорт»;
- кросівки чоловічі, 43 розміру «Мерел», чорного кольору, весняно - літні, придбані в 2013 році в «Спортмастере» за 1 125 грн.
- куртка чоловіча, 50 розміру, пуховик «Армані», чорного кольору, зимова, справа на куртці внизу напис «Армані», куплена у 2006 році за 1 350 грн., в магазині «Джордано» по пр. Гагаріна м. Кривого Рогу;
- куртка чоловіча, 50 розміру, «АйсПік», на синтепоні, темно-синього кольору, куплена за 900 грн. в магазині «Спортмастер» у 2013 році,
- кепка «Адідас», чорного кольору, вартістю 160 грн. придбана у 2013 році, попереду напис «Адідас».
- кепка «Армані», сірого кольору, вартістю 180 грн., з металевої лейбою «Армані», придбана в 2014 році;
- джинси чоловічі, синього кольору фірми «Револьт», придбані в 2014 році за 320 грн.;
- мобільний телефон, марки «Самсунг», придбаний 07.01.2016 року за 555 грн.
- рукавички чоловічі, чорного кольору фірми «Родріга» виробництва Італія, на долонях шкіра, на зовнішній стороні кисті замші, вартістю 875 грн., придбані в 2013 році;
- олімпійка від спортивного костюма, темно синього кольору на рукавах червоні смуги, назва фірми виробника не пам`ятаю, оцінюю в 300 грн., куплена у 2012 році;
- СВЧ-Піч «LG», білого кольору, придбана у 2014 році за 2 065 грн., (на зовнішній панелі дисплей, дві ручки білого кольору, на дверцятах кнопка для відкриття, в середині скляна тарілка);
- водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , матеріальної цінності не представляє;
- картка для виплат «ПриватБанку», матеріальної цінності не представляє.
Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 8 955 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні інкримінованого йому діянні визнав частково, суду пояснив, що познайомився він з ОСОБА_11 07.01.2016 року, неодноразово був у ньо-го в гостях. 15.01.2016 року, близько о 18.00-19.00 год., він подзвонив ОСОБА_12 та домовився приїхати до нього додому близько 22.00 год. того ж дня. Приблизно о 21.00 год., він зустрівся з ОСОБА_13 , і разом з ним поїхали до ОСОБА_14 , який проживає по АДРЕСА_5 , щоб взяти гроші. Приїхали в гості до ОСОБА_14 , він їх вже чекав біля дверей. Вони зайшли до квартири, зняли обув, і пройшли до кімнати. У нього ( ОСОБА_15 ) на джинсах була заклепка, що не розстібалась, і він попросив у ОСОБА_14 якийсь гострий предмет, щоб її розстібнути. ОСОБА_16 пішов на кухню, приніс цілий кухонний набір. Він ( ОСОБА_17 ) у нього запитав про гроші, той відповів, що грошей поки немає. З набору він взяв ножа, і підковирнув заклепку. У цей час ОСОБА_16 і ОСОБА_18 сиділи на дивані. Після того, як ОСОБА_16 сказав, що грошей немає, він ( ОСОБА_17 ) став йому грубити. Потім встав із кресла, підійшов до нього (потерпілого), з ножем у руці, але насильства не застосовував, став розмовляти з ним на пі-двищених тонах. Говорив, що він (потерпілий) обіцяв йому гроші, а коли той ( ОСОБА_17 ) приїхав, він (потерпілий) відмовляє, словесно йому погрожував. Після чого, він ( ОСОБА_17 ) сказав ОСОБА_19 , щоб той заліз в шухляду і подивився, що там є. ОСОБА_18 в шухлядці знайшов водійське посвідчення на ім`я потерпілого, і банківські картки. Він ( ОСОБА_17 ) почав залякувати ОСОБА_20 , щоб той дав, що він просить, але не бив його, і не нічим не погрожував. Ніж на той час він повернув потерпілому. Потім він ( ОСОБА_17 ) вийшов до кухні, там побачив там СВ-піч, яку вирішив забрати. У коридорі на вішалці висів верхній одяг потерпілого, він взяв і його. Перед тим як йти, сказав потерпілому: " ОСОБА_21 . Ми все повернемо, якщо ти віддаси гроші". Прийшов до ОСОБА_14 , тому, що перед цим він давав йому гроші. У той день у нього була правова рука у гіпсі. Ніякої біти у ОСОБА_13 з собою не було, він не бачив, щоб ОСОБА_18 наносив удари потерпілому. Під час досудового розслідування більша частина речей повернута потерпілому. Він просить суд при ухваленні вироку врахувати його стан здоров`я, та перекваліфікувати його дії на ст.186 КК України. Згоден відшкодовувати завдані злочином збитки, розмір моральної шкоди вважає завищеним.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав у скоєнні інкримінованого йому діянні частково, суду пояснив, що зустрів ОСОБА_17 ввечері 15.01.2016 року, той запропонував сходити в гості до його знайомого, випити, провести час. Прийшли на вулицю Кривбасівська, там побачив хлопця, який відчинив двері до під`їзду. Потім піднялися на третій поверх, та ОСОБА_16 запросив їх до квартири. Вони пройшли, він ( ОСОБА_22 ) сидів на дивані разом з ОСОБА_11 , а ОСОБА_17 на кріслі. ОСОБА_17 попросив у ОСОБА_14 якийсь гострий предмет. ОСОБА_16 приніс з кухні набір кухонних приналежностей. Данило взяв ножа, колупав ним заклепку на брюках. Потім він ( ОСОБА_18 ) почув розмову про гроші. Коли він повернувся, ОСОБА_17 вже стояв. ОСОБА_17 запитав стоячи перед сидячим на дивані ОСОБА_11 «Де гроші?», той відповів: «Немає». Потім вони стали сваритися між собою, про які гроші йшлося він ( ОСОБА_18 ) не знає.
В цей час він ( ОСОБА_18 ) сидів на дивані поряд з ОСОБА_23 . Потім ОСОБА_17 сказав, звертаючись до нього ( ОСОБА_6 ): "Іди подивися, що є у шафі". Він відчинив шафу, знайшов там банківські картки та водійське посвідчення на ім`я потерпілого. Потім він ( ОСОБА_18 ) вирішив піти з квартири потерпілого, та став шукати ключі. Вийшов на кухню. За ним вийшов і ОСОБА_17 , взяв з собою СВ-піч. Коли він повернувся у передпокій, побачив речі, які ОСОБА_17 попросив його винести. Він взяв речі і СВ-піч, бо у той вечір у ОСОБА_15 була рука у гіпсу, і той не міг сам нести речі. Потім ОСОБА_17 викликав таксі, і на таксі вони поїхали на ОСОБА_24 . У ломбарді здали мікрохвильову піч, і мобільний телефон ОСОБА_14 , який той дав ОСОБА_25 , щоб останній викликав таксі. ОСОБА_14 він у той вечір не бив, не погрожував, ніякої біти з собою у нього не було. Дерев`яну ніжку, яку згодом долучили до матеріалів кримінального провадження, у нього на кухні оперативники викрутили з кухонної табуретки. Після ломбарду він ( ОСОБА_26 ) поїхав додому, а ОСОБА_17 попросив, щоб речі потерпілого побули у нього вдома, оскільки їх нікуди везти. Він ( ОСОБА_22 ) погодився, щоб речі побули у нього вдома до ранку наступного дня. Гроші, отримані в ломбарді, залишилися у ОСОБА_15 , з речами потерпілого він не планував нічого робити. Він не бачив, щоб ОСОБА_17 погрожував ножем потерпілому. Коли мова зайшла про гроші ніж був у руках ОСОБА_17 , що було потім, він не знає, так як вийшов на кухню. у його присутності потерпілий на підлогу не падав. Йому здається, що потерпілий не боявся ОСОБА_15 , оскільки розмовляв з ОСОБА_27 на підвищених тонах. У скоєному кається, просить суд не карати його суворо. Перекваліфікувати його дії на ст.186 КК України. Збитки, завдані злочином, згоден відшкодовувати. Моральну шкоду не визнає, оскільки протиправних дій відносно потерпілого не застосовував.
Однак, не дивлячись на часткове визнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх винуватість у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 й письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та досліджених судом, при судовому розгляді кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_15 знає, був з ним у товариських відносинах. ОСОБА_6 бачив того вечора вперше. Увечері, близько 19 год., 15.01.2016 року, йому подзвонив ОСОБА_17 , і домовився про зустріч. Сказав, що оформляє кредит на 30 000 грн., треба поговорити. Близько 22.00 год., прийшов ОСОБА_17 разом з ОСОБА_28 . Він знав ОСОБА_15 , по імені " ОСОБА_29 ". ОСОБА_30 . ОСОБА_17 представив, як " ОСОБА_31 ". Зайшли до квартири, зняли верхній одяг, взуття, пройшли у кімнату. Спочатку ОСОБА_17 попросив у нього мобільний телефон, щоб подзвонити. Уже перебуваючи у кімнаті попросив якийсь гострий предмет, тому, що заїло кнопку у штанях. Він (потерпілий) приніс з кухні набір кухонних приборів, ОСОБА_17 взяв ножа, і почав їм розстібати кнопку. Потім повернувся до нього (потерпілого) з ножем в руці, і почав їм погрожувати. Дійсно у ОСОБА_17 в той вечір був гіпс на правій руці. Він ( ОСОБА_17 ) замахнувся рукою з ножем, на нього (потерпілого), і сказав, що: «Виколе око, відріже вухо, кажи де гроші та цінності?» ОСОБА_18 замахнувся кийком, де він його взяв він (потерпілий) не знає, утримуючи палицю в руках, лякав нею. Потім підсунув крісло, перегородивши дорогу. Обидва стали словесно погрожувати, залякувати. ОСОБА_18 став рискати по кімнаті, відчиняти і закривати двері шафок. ОСОБА_17 в цей час сидів біля нього (потерпілого), з ножем у руці. Спочатку він не вірив, що це відбувається з ним, у його квартирі. Потім ОСОБА_18 у шафі знайшов банківські карти, посвідчення водія. Потім став збирати його речі, відкладати у бік. Він (потерпілий) розумів, що якщо буде скандалити, його будуть бити. Вони говорили, не смикатись. Потім відтіснили його (потерпілого) ближче до балкону, він чинив опір, а вони змусили лягти його на підлогу. ОСОБА_17 казав, що тебе ніхто не буде торкати. Він (потерпілий) сів у кресло, однак, до нього підбіг ОСОБА_18 вдарив його палицею по голові збоку, і він ліг на підлогу. Йому, лежачому на підлозі, ОСОБА_17 завдав два удари ногою вздовж тіла.
ОСОБА_18 вийшов до кухні, а ОСОБА_17 сидів разом з ним (потерпілим). Потім десь знайшли пакети, стали до них складати речі. Потім забрали ключі від вхідних дверей та пішли. У той вечір у нього викрали дві пари чоловічих кросівок, двоє джинсів, дві куртки, три кепки, СВ-піч, мобільний телефон, ключі від вхідних дверей квартири. Він сприймав дії обвинувачених, як реальну загрозу його здоров`ю і життю, оскільки діяли вони спільно, хтось один обов`язково залишався з ним в кімнаті, йому ОСОБА_17 погрожував ножем, замахувався їм, крутив його в своїх руках, двічі вдарив ногою, коли той лежав на підлозі, ОСОБА_18 вдарив палицею по голові.
У ту ніч вони проходили двічі. Перший раз, коли забрали його речі і поїхали приблизно о 01.00 рік ночі. В-вдруге, під ранок, в годин 5, відчинили вхідні двері його ключами, були одягнені в його куртки, сказали: " ОСОБА_32 , де будеш брати гроші", хоча ніяких боргів перед ними не мав. Потім ОСОБА_17 взяв його джинси, одяг на себе, ОСОБА_18 вдягнув на себе його кепку та джинси, знову закрили його у квартирі, і пішли. А він сліз через балкон донизу, і звернувся до правоохоронних органів.
Під час досудового слідства йому частково відшкодували матеріальні збитки, повернувши решту його особистих речей. Він заявляє вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30 000 грн., оскільки поцуплена банківська катка «ПриватБанку» була кредитною, на ній виникла прострочена заборгованість. Моральну шкоду оцінює у 40 000 грн., з кожного по 20 000 грн., обґрунтовуючи перенесеним страхом за своє життя, зміною звичного способу життя, наслідками для свого психічного стану здоров`я. Відносно покарання обвинуваченим покладається на розсуд суду.
Згідно протоколу огляду речей, складеного 16.01.2016 року, у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , обвинувачений ОСОБА_5 був вдягнений у куртку синього кольору, джинси, кросівки, та кепку чорного кольору з написом «Адідас», та як пояснив останній зазначені речі він взяв у свого знайомого на ім`я ОСОБА_35 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; при додатковому огляді куртки було виявлено у лівій внутрішній кишені під підкладинкою: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 ; картка «ПриватБанк», та ін. (том 1 а.с.13).
З протоколу огляду речей від 16.01.2016 року убачається, що у присутності понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання, АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам поліції кросівки чоловічі, чорного кольору, з червоними вставками, та куртку чорного кольору, при цьому пояснивши, що ці речі він разом з ОСОБА_5 викрав 15.01.2016 року, близько о 21.50 год., за адресою: АДРЕСА_6 . Також останній добровільно видав дерев`яну ніжку від стільця, довжиною 45 см. (том 1 а.с.21).
У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2016 року, потерпілий ОСОБА_4 впізнав чоловіка, який 15.01.2016 року, близько о 23.00 год., наніс йому удар битою, коли прийшов до нього додому разом з іншим хлопцем, та заволоділи його майно, яким виявився ОСОБА_6 (том 1 а.с.33).
З протоколів пред`явлення речей для впізнання від 17.01.2016 року та від 23.02.2016 року, убачається, що потерпілий ОСОБА_4 , у присутності двох понятих, серед пред`явлених йому для впізнання речей впізнав свої:
- джинси синього кольору з написом «Родріга», з паском чоловічим, коричневого кольору (том 1 а.с.35-36);
- куртку синього кольору «АйсПік», балонову (том 1 а.с.38-39);
- кепку, чорного кольору, з надписом «Адідас» (том 1 а.с.41-42);
- кросівки чоловічі «Мерел», чорного кольору, 43 розміру (том 1 а.с.44-45);
- куртку чоловічу, сірого кольору, з написом «Армані Джинс» (том 1 а.с.149-151);
- кросівки чоловічі, чорного кольору, фірми «Мерел»(том 1 а.с.154-156);
- ніжку від стільця (том 2 а.с.158-160)
які були вилучені органами досудового розслідування у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а останні заволоділи ними 15.01.2016 року, приблизно о 23.00 год., у квартирі АДРЕСА_4 ; ніжку від стільця ОСОБА_6 витяг з рукава своєї куртки та згодом наніс потерпілому ОСОБА_4 удар по голові.
У відповідності до протоколів проведення слідчих експериментів з обвинуваченими ОСОБА_5 від 08.02.2015 року (том 1 а.с.118-119); від 18.02. 2016 року (том 1 а.с.129-132); ОСОБА_6 від 08.02.2016 року (том 1 а.с.121-122); від 18.02.2016 року (від участі захисника останній відмовився про що свідчить його власноруч складена письмова заява) (том 1 а.с.136-139), відеозапис яких оглянуто судом за участю учасників судового провадження при розгляді кримінального провадження, убачається, що обвинувачені, у присутності своїх захисників, на місці скоєння кримінального правопорушення, не заперечували, що знаходились у квартирі потерпілого ОСОБА_4 - 15.01.2016 року, де заволоділи його особистими речами.
Вищенаведені докази, у їх сукупності, дають суду підстави вважати вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , доведеною, а їх дії підлягають кваліфікації:
ОСОБА_5 - за ч.2 ст.187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;
ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла розбій.
Суд критично оцінює:
- пояснення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стосовно обставин скоєння кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на думку суду, вибрана ними позиція зайнята з метою уникнення кримінальної відповідальності;
- вказане також спростовуються дослідженими у судовому засіданні іншими доказами у їх сукупності, а саме свідченнями потерпілого ОСОБА_4 , який до подій злочину, мав товариські стосунки з обвинуваченим ОСОБА_38 , з ОСОБА_28 не був знайомий, між ними не було ні яких стосунків, тобто підстави, щоб оговорити обвинувачених у потерпілого відсутні; покази потерпілого узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, не мають протиріч, та суперечать поясненням обвинувачених.
Доводи обвинувачених та сторони захисту щодо перекваліфікації дій обвинувачених на більш м`яку статтю 186 Кримінального кодексу України, не є переконливими.
Вочевидь, що обвинувачені, обговоривши умови спільного нападу, напали на потерпілого у його квартирі, де він проживає сам, не міг самостійно захищатись від нападу двох фізично розвинутих молодиків, з погрозою ножа та ніжки від стільця застосовували до нього насилля, були свідомі, та не переймались наслідками скоєного.
Так, при дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для кримінального провадження, судом було допитано самих обвинувачених, вислухано пояснення потерпілого ОСОБА_4 , ретельно дослідженні письмові докази кримінального провадження, тобто кожний доказ оцінений судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, доводять вину обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України, положень п.2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного суду України №18 від 10.12.2004 року; №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення (тяжкий злочин), характеристику особи винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, задовільно характеризується органами досудового розслідування (том 1 а.с.192), частково визнав провину у скоєному, проте, його стан здоров`я (перебуває на диспансерному обліку у лікаря-інфекціоніста та Криворізькому Центру СНІД за №К/16-340 від 04.05.2016 року, з діагнозом ВІЛ-інфекція) та часткове відшкодування збитків, завданих злочином, відне-сено судом до обставин, які пом`якшують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне ним кримінальне правопорушення.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення (тяжкий злочин), характеристику особи винного, який раніше судимий за вчинення розбою, частково визнав свою провину, задовільно характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.206); до обставин, які пом`якшують покарання, судом віднесено часткове відшкодування збитків, завданих злочином; обставини, що обтяжують покарання, рецидив злочинів; та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_39 покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєне ним кримінальне правопорушення.
Заявлений під час судового розгляду позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином на загальну суму 30 000 грн., підлягає частковому відшкодуванню, у розмірі збитку, завданого злочином, та залишеного неповернутим до дати розгляду справи.
Моральна шкода підлягає частковому відшкодуванню, у розмірі 20 000 грн., при цьому, суд виходить з наступних критеріїв: тягаря скоєного, об`єму душевних страждань, понесених потерпілим і вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливої сатисфакції, закріплених у ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також сталій практиці Європейського Суду з прав людини.
Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, з обвинувачених слід стягнути, у солідарному порядку, на користь держави витрати, пов`язанні з проведенням судово-криміналістичної експертизи.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_40 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обчислювати з 16 січня 2016 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 16 січня 2016 року по 26 грудня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обчислювати з 16 січня 2016 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 16 січня 2016 року по 26 грудня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у солідарному порядку, на користь потерпілого ОСОБА_41 :
- у відшкодування матеріального збитку, завданого злочином, - 3 975 (три тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) грн.;
- у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Стягнути із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_42 , у солідарному порядку, на користь держави за проведення судово-криміналістичних експертиз 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 08 коп. (том 1 а.с.91; 99).
Речові докази у кримінальному провадженні:
- джинси чоловічі, куртку, синього кольору «Айс Пік», кепку чорного кольору «Адідас», кросівки чоловічі «Мерел», водійське посвідчення на ім`я
- п`ять слідів пальців рук та один слід долоні, долучений до матеріалів кримінального провадження (том ё1 а.с.108), - зберігати у матеріалах кримінального провадження;
- куртку чоловічу, сірого кольору «Армані Джинс», кросівки чоловічі, чорного кольору «Мерел», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 під розписку (том 1 а.с.163), - вважати йому повернутими;
- відеокамеру «Красногорськ», ліхтарик металевий «Каїда», телефон стаціо-нарний «Панасонік», телефон мобільний «Нокіа», батарея до телефону, предмет рожевого кольору, прямокутної форми, здані на зберігання до камери схову Центрально-Міського ВП КВН ГУНП в Дніпропетровській області, за квитанцією №7 (том 1 а.с.166), - звернути на користь держави;
- документи на мобільний телефон «Самсунг», візитку «Кондора Веко», договір №44440503 на депозит, квитанцію №44440503 від 06.09.2014 року, квитанцію «Ощадбанку», - здані на зберігання до камери схову Центрально-Міського ВП КВН ГУНП в Дніпропетровській області, за квитанцією №7 (том 1 а.с.166), - повернути засудженому ОСОБА_39 ;
- набір викруток, дерев`яну палку, здані на зберігання до камери схову Центрально-Міського ВП КВН ГУНП в Дніпропетровській області, за квитанцією №7 (том 1 а.с.166), - знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя ОСОБА_1