УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчих ОСОБА_3 (присутній у засіданні 12.12.2016 р.), ОСОБА_4
представника заявника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в м.Києві скаргу в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , ТОВ «Інтертелеком» на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 11.11.2016р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000323, та зобов`язання повернути вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ФОП ОСОБА_6 і ТОВ «Інтертелеком» на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 11.11.2016р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000323 за адресами офісних приміщень: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та зобов`язання повернути вилучене майно.

Скаргу мотивовано тим, що 11.11.2016р. на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 24.10.2016р. в рамках кримінального провадження №0000323 з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук за місцезнаходженням ТОВ «Інтертелеком» за вищевказаними адресами, а саме у приміщеннях підвалу та будівель. Під час обшуку у ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Інтертелеком» було вилучено ряд предметів та документів, які, як вказується у скарзі, взагалі не були зазначені в ухвалі слідчого судді, отже вони є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт. Зокрема, як вказано у скарзі, було вилучено ряд мобільних телефонів, ноутбуків, жорстких дисків та документів, які самі по собі та інформація на них немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Представник в інтересах скаржників звертався до слідчого з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак письмової відповіді не отримано та жодних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна не вчинено, чим допущено бездіяльність.

З урахуванням того, що заявники є власниками та володільцями майна та особами, у яких вилучено майно, що підтверджується відповідними документами, в тому числі протоколами обшуків від 11.11.2016 р., то у скарзі просять слідчого суддю зобов`язати прокурора, слідчого негайно повернути тимчасово вилучені під час обшуків предмета та документа, а саме: ФОП ОСОБА_6 мобільні телефони в кількості 483 штуки, що було вилучено за адресами офісних приміщень: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , а ТОВ «Інтертелеком» - жорстки диски, системні блоки та документацію, що було вилучено за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які детально описані та перелічені в реєстрі документів, вилучених під час обшуків від 11.11.2016 р.
У судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Інтертелеком» ОСОБА_5 скаргу підтримав і просив її задовольнити із викладених у ній підстав. При цьому, пояснив, що вилучене майно належить виключно заявникам, а будь-які інші особи права власності та користування ним не мають.

Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , який був присутній у судовому засіданні 12.12.2016р., та ОСОБА_4 повідомили, що обшук проводився на підставі ухвал слідчого судді. При цьому, слідчі не заперечували проти повернення вказаного у скарзі тимчасово вилученого майна, оскільки жодного значення доказів у цьому провадженні вони не мають, та на них не міститься доказової інформації, необхідної для встановлення важливих обставин у цьому провадженні у межах внесеної до ЄРДР кримінально-правової кваліфікації. Арешт на них не накладався.

Фіксація вказаної процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду слідчим суддею зазначеного клопотання про скасування арешту не проводилась, оскільки клопотань про таке від учасників процесу не надійшло та за ініціативою суду така фіксація не здійснювалось, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, документи, надані у судовому засіданні слідчим, оцінивши в сукупності всі наявні документи з огляду на зміст ухвал слідчого судді від 11.11.2016 р. про дозвіл на проведення обшуку за місцезнаходженням ТОВ «Інтертелеком» за адресами офісних приміщень: м.Одеса, вул.Мала Арнаутська, 66, м.Одеса, вул.Мала Арнаутська, 70, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, 88/1 та АДРЕСА_4 , слідчий суддя приходить до наступного.

За умовами до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України.

Таким чином, скарга розглядається по суті в частині вимог щодо повернення майна, яке, як стверджується у скарзі, перебувало у володінні ТОВ «Інтертелеком» та ФОП ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Як встановлено з копій документів, наданих слідчому судді, 11.11.2016 року було проведено обшуки за адресами місцезнаходження офісних приміщень: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 24.10.2016 р. (справа №761/37031/16-к, справа №761/37034/16-к, справа №37028/16-к, справа №37026/16-к), якими задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про проведення обшуку у рамках кримінального провадження №0000323 від 25.08.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Під час обшуку було виявлено та вилучено ряд предметів та документів, та серед іншого: мобільні телефони в кількості 483 штуки, що було вилучено за адресами офісних приміщень: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та жорстки диски, системні блоки та документацію, що було вилучено за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які детально описані та перелічені в реєстрі документів, вилучених під час обшуків від 11.11.2016 р.
Відповідно до ч.7 ст.236КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В той же час як вбачається із формулювання змісту ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 24.10.2016 року, то там вказано про можливість вилучення предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази у цьому кримінальному провадженні, а саме таких, що підтверджують надання службовими особами ТОВ «Інтертелеком» допомоги спецслужбам Російської Федерації в підривній діяльності проти України та виконання завдань в їх інтересах, співпраці із російськими компаніями на території тимчасово окупованої АР Крим.
Між тим, з аналізу досліджених в судовому засіданні письмових документів вбачається про відсутність такої інформації у частині вилучених предметів за наведеним у скарзі переліком, а показання слідчого свідчать про те, що визначені у скарзі до повернення предмети і документи не мають значення доказів у цьому провадженні в розумінні кримінально-правової кваліфікації, що внесене до ЄРДР за ст..111 КК України.
Відтак, суд приходить до висновку про те, що вилучені під час обшуку предмети та документи як з`ясувалось станом на даний час, не можна вважати такими, дозвіл на вилучення яких було надано в ухвалах про обшук від 24.10.2016 року.
Виходячи з положень ч.7 ст.236 КПК України речі та документи, вилучені під час обшуку, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та які не вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169КПК України, в тому числі і у випадку, якщо слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту (ч.5 ст.171КПК України). За ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів(ст.160-166КПК України) або накласти на нього арешт (ст.170-174КПК України).

В судовому засіданні було встановлено, що слідчий після проведення обшуку не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що пропонується до повернення, а тому в силу положень ст.169, ч.5 ст.171КПК України вони підлягають негайному поверненню особі, у якої їх було вилучено.

Вказані обставини стосуються виключно предметів та документів, питання про повернення яких поставлено у вказаній скарзі.
При цьому, проведення огляду вилучених під час обшуку документів саме по собі з огляду на положення КПК України не є достатньою підставою для неповернення тимчасово вилученого майна.

Під час розгляду справу слідчим суддею достовірно встановлено з огляду наданих документів про належність відповідно заявникам відповідного майна, що визначено до повернення саме ним у відповідності до змісту скарги, а саме ФОП ОСОБА_7 мобільні телефони, що було вилучено за адресами офісних приміщень: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , а ТОВ «Інтертелеком» - жорстких дисків, системних блоків та документації, що було вилучено за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Інтертелеком» про повернення тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню шляхом зобов`язання слідчого ОСОБА_3 чи іншого слідчого, який входить в групу слідчих по кримінальному провадженню №0000323, повернути заявниками предмети та документи, що були вилучені під час проведення обшуків 11.11.2016 р.

Керуючись ст. 98, 100, 167-169, 170-173, 234-236, 303, 307, 309, 532КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ФОП ОСОБА_6 і ТОВ «Інтертелеком», - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 чи іншого слідчого, який входить в групу слідчих по кримінальному провадженню №0000323, повернути:

- Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 вилучені за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , у відповідності до протоколів обшуків від 11.11.2016 року усі мобільні телефони згідно описання їх характеристик у самих протоках обшуків та їх додатків;

- Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтертелеком» вилучені за адресами офісних приміщень: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , усі жорстки диски, системні блоки та документацію у відповідності до протоколів обшуків від 11.11.2016 року згідно описання їх характеристик у самих протоках обшуків та їх додатків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя: