В И Р О К
Іменем України
09.02.2017 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: - прокурора ОСОБА_4 ,
- потерпілого ОСОБА_5 ,
- обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
УСТАНОВИВ :
Близько 23 годині 00 хвилин 12.08.2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи на перехресті вулиць В.Трудова та Одеська у м.Жмеринка біля будинку №29 по вул. Одеська у м.Жмеринка, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривка під час спілкування із ОСОБА_5 зірвав із шиї останнього ланцюжок із золота 585 проби, вагою 5,51 г. із кулоном "Святого Миколая" із золота 500 проби, вагою 1,37 г., загальною вартістю 7929,80 грн. Після цього ОСОБА_6 із місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.
Показав, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених вище.
Пояснив, що приблизно о 23 годині вечора 12.08.2016 року він з друзями відпочивав у кафе "Мобі Дік" в м.Жмеринці, під час відпочинку він побачив свого знайомого ОСОБА_5 , підійшов до нього та попросив кілька гривень, на шо останній відповів, що у нього немає грошей, після чого він відійшов від нього та повернувся до своїх друзів відпочивати. Але через деякий час він з боку побачив, що ОСОБА_5 стояв поруч бар-стійки, дещо замовляв та відразу розраховувався. Від побаченого він розлютився та відразу підійшов до нього та почав запитувати, чому він його ввів в оману, після чого вивів його на двір. Вже на вулиці, притримуючи ОСОБА_5 рукою за шию під час їх розмови, він зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок, на якому також була маленька іконка. Побачивши, що ОСОБА_5 ніяк не реагує, поклав вказані золоті вироби собі до кишені штанів. Наступного дня зірваний золотий ланцюжок разом з іконкою здав до ломбарду, отримаши за них 4600 грн., частину яких витратив на власні потреби, решту грошей переслав першій своїй дружині на потреби своїх двох неповнолітній дітей. З переліком та вартістю викраденого майна погодився. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 12.08.2016 року близько 23 години вечора він перебував з друзями у кафе "Мобі Дік", коли до нього підійшов ОСОБА_6 та попросив у нього грошей, але він відповів, що у нього немає. З цієї відмови ОСОБА_6 запропонував вийти на вулицю, щоб поспілкуватися. Вони вийшли надвір і спочатку розмовляли біля самого кафе, потім відійшли на перехрестя вул. Одеської та вул. В.Трудова, де і розпочалася сутичка, під час якої ОСОБА_6 зірвав з його шиї золотий ланцюжок з іконкою. Просив суворо не карати обвинуваченого, так як матеріальні збитки йому повністю відшкодовано.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений та потерпілий повідомили, що кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано заперечень проти вказаного обсягу та порядку дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є тяжким злочином, разом з тим він не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 умисно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення вказаних протиправних дій повторно.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також враховує думку потерпілого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 на час вчинення даного злочину є особою, яка не має судимості (а.с.27, 28); наразі він не має постійного місця роботи та не перебуває не обліку в центрі зайнятості населення як безробітний, за місцем свого проживання характеризується негативно (а.с.31); на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває (а.с.33,34), потерпілий не потребував застосування щодо нього суворого покарання.
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування ним завданого збитку потерпілому слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням сукупності наведеного суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі з урахуванням визначеного положеннями ст.69-1 КК України обмежень, і не вбачає в даному конкретному випадку можливості застосування до нього вимог ст.69 КК України.
Одночасно, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який не мав судимості на час вчинення даного злочину, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, за невстановлення обставин, що обтяжують покарання, та приймаючи до уваги думку потерпілого, який не вимагав суворого покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.
Цивільного позову наразі не заявлено.
Дію попередньо застосованого щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Про речові докази у кримінальному провадженні суду не повідомлено.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 352,40 грн. (а.с.35) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строків його оскарження.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1