АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/11/17 Справа № 2318/2050/13-к Категорія: ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу за апеляцією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Орадівка Христинівського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Христинівка Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с. Кожухівка Теплиць кого району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України з закриттям провадження по справі в зв`язку із закінченням строку давності.

Прийнято рішення про залишення без розгляду цивільних позовів ПАТ «БМ Банк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та потерпілої ОСОБА_9 пред`явлених до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Також, знято арешт накладений постановою старшого слідчого з ОВС СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

В порядку ст. 81 КПК України 1960 року вирішена доля речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового слідства ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_7 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , після того, як в другій половині 2007 року, до ОСОБА_11 , як службової особи ЦУВ ЧОД AT «Райффайзен Банк Аваль», звернувся ОСОБА_12 , з проханням посприяти ними в отриманні кредиту від банківської установи керівні посади якої займали ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи за розробленим ОСОБА_6 планом, з метою оформлення кредиту у вигляді кредитної лінії з довготривалим строком повернення кредиту (розрахунку), запевнив ОСОБА_12 в тому, що грошовими коштами кредитної лінії, після її повного погашення останнім, ніхто користуватися не буде, переконав останнього в доцільності оформити кредит саме на ОСОБА_8 ; підготовив документи, необхідні для оформлення кредиту та іншу документацію, необхідну для перерахування грошових коштів кредитної лінії і підписав (завірив) їх у ОСОБА_8 , та підписав кредитний договір від імені банківської установи з метою використання кредиту для власних потреб. В свою чергу, ОСОБА_8 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину, мав запевнити ОСОБА_12 в тому, що грошовими коштами кредитної лінії, після її повного погашення останнім, ніхто користуватися не буде; підписати необхідні для оформлення кредитної лінії документи, а також підписати та завірити печаткою ФОП ОСОБА_8 платіжні документи і грошові чеки, підготовлені ОСОБА_7 , з метою незаконного користування кредитною лінією для власних потреб.

В подальшому, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 мав намір достроково погасити кредит, що надавало їм можливість використовувати кошти кредитної лінії у власних потребах, що суперечили інтересам банківської установи, переконали останнього в доцільності оформлення кредитного договору саме на їх умовах, і 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі заступника директора з питань малого та середнього бізнесу Черкаської обласної дирекції та в особі ОСОБА_7 - з однієї сторони та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 - з іншої сторони, укладено кредитний договір № 010/02-47/1439-07 під іпотеку комерційної нерухомості - нежитлової будівлі загальною площею 710,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , належної громадянці ОСОБА_9 , яка виступила майновим поручителем, фактичне використання кредитних коштів і погашення кредиту по якому мав здійснювати громадянин ОСОБА_12 . Відповідно до умов даного договору Кредитор відкрив Позичальнику кредитну лінію у сумі 2 000 000,00 грн., який повинен бути повернутий Позичальником в строк до 14.10.2017. В подальшому, гроші кредитної лінії, згідно попередньо досягнутої між ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 усної домовленості, фактично використовувались громадянином ОСОБА_12 на власні потреби. Протягом періоду часу з 30.10.2007 по 18.09.2008 включно, громадянин ОСОБА_12 , на виконання умов вищевказаного договору та відповідно до попередньо досягнутої ним з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 усної домовленості, здійснював погашення фактично отриманого кредиту, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_8 та в подальшому перерахування їх на його ж особовий рахунок, відкритий згідно умов кредитного договору № 010/02-47/1439-07 від 15.10.2007 в ЦУВ ЧОД AT «Райффайзен Банк Аваль» і 18.09.2008 повністю виконав умови даного кредитного договору. 26.09.2008 на вимогу ОСОБА_12 і за відповідною вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виготовив та передав Олійнику довідку № 47-00/21-923 про те, що банківська установа не заперечує проти припинення обтяження вищевказаного нерухомого майна - предмету іпотеки в зв`язку з виконанням зобов`язань, в т.ч. по договору № 010/02-47/1439-07 від 15.10.2007, та разом, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, в особистих інтересах, достовірно знаючи про можливість настання суспільно небезпечних наслідків для ОСОБА_9 , запевнили ОСОБА_12 , що кредитними коштами кредитної лінії ніхто і ніколи користуватися не буде і будь - яких обтяжень на предмет іпотеки за договором не накладатиметься.

Після цього, вони, реалізуючи заздалегідь обумовлений членами групи план, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, в особистих інтересах, без відома ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , закриття кредитної лінії ОСОБА_8 не здійснили і кредитний договір не припинили, що призвело до невиконання вимог кредитного договору, на підставі чого, 03.07.2009 ЧОД AT «Райффайзен Банк Аваль», не володіючи реальною інформацією про винних в цьому осіб, повторно наклала обтяження у вигляді заборони відчуження на належну на праві приватної власності ОСОБА_9 нежитлову будівлю, а 22.12.2010 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_9 про стягнення боргу за рахунок заставного майна, про що остання дізналася лише після подачі заяви. Внаслідок заздалегідь спланованих злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ними, умисно, в особистих інтересах, було здійснене використання службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло ОСОБА_9 істотної шкоди.

В листопаді 2009 року ОСОБА_7 , діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 і ОСОБА_6 в приміщенні ЦУВ ЧОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що розташоване за адресою: м. Умань, вул. Леніна, 28, Черкаської області, отримав від останнього вказівку провести моніторинг умов кредитування відділеннями банківських установ м. Умань юридичних осіб, з метою отримання кредиту на суму 1 млн. грн. підконтрольним їм ТОВ «Христинівка - Агро», з метою особистого збагачення та збагачення членів створеної ним групи. На виконання вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому роль, вищевказаний моніторинг провів і отримав дані про те, що найкращі умови кредитування надаються відділенням ВАТ «БМ Банк» м. Умань, але за обов`язкової умови надання застави нерухомого майна (з часткою не ме`нше 20-30% від суми кредиту) та товарів в обороті (близько 300% від суми кредиту), яких завідомо для учасників групи в наявності у ТОВ «Христинівка - Агро» у запроцентованій кількості і якості не було. Про умови кредитування даною банківською установою, ОСОБА_7 доповів ОСОБА_6 , який наказав надати в заставу банку в якості нерухомого майна - шість земельних ділянок, а в якості товарів в обороті - зерно та мінеральні добрива, надавши вказівку ОСОБА_8 виготовити фіктивні довідки про наявність на балансі ТОВ «Христинівка - Агро» зерна 4-го класу в кількості 2000,0 тон., тобто якості і кількості ліквідним для забезпечення умов кредитування та надати їх до банківської установи, а ОСОБА_7 прийняти заходи до переконання керівництва банку в необхідності видачі кредиту, обманним шляхом вмовити директора ТОВ «Христинівка - Агро» підписати кредитний договір та забезпечити фінансування виконання його злочинної вказівки. Після цього, ОСОБА_8 , являючись директором готелю «Ювілейний», що належав ТОВ «Христинівка - Агро» і відповідно заступником директора даного товариства, умисно, з корисливих мотивів, відповідно до відведеної йому ролі та виконуючи вказівку ОСОБА_6 , власноручно виготовив документи із внесеним до них завідомо для всіх учасників групи неправдивими відомостями, а саме - довідку від імені директора ТОВ «Христинівка - Агро» ОСОБА_14 про наявність у даного товариства у власності 2000,0 тон зерна 4-го класу станом на 21.12.2009 і довідку № 22/12 від 22.12.2009 про облік на балансі товариства вищевказаного зерна, які, шляхом обману і зловживання довірою ОСОБА_14 , підписав у останнього і проставив на них відбитки печатки ТОВ «Христинівка - Агро». Після цього, на виконання єдиного злочинного плану відомого всім учасникам групи, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, поїхав до ДП «ДАК Хліб України» «Потаське хлібоприймальне підприємство», що розташоване за адресою: с. Поташ, вул. Черняховського, 2, Маньківськогс району, Черкаської області, де звернувся до невстановленої в ході досудового слідства жінки, яка за надану йому ОСОБА_7 винагороду у вигляді продуктів харчування, виготовила документ із внесеним до нього завідомо для всіх учасників групи неправдивими відомостями, а саме - складську довідку за підписами від імені головного бухгалтера і заступника директора ДП «ДАК Хліб України» Потаське ХП, про те, що станом на 23.12.2009 на відповідальному зберіганні підприємства знаходиться пшениця 4 класу в кількості 2000,00 тон, що ніби-то належить ТОВ «Христинівка - Агро», яку передала ОСОБА_8 . Таким чином, завдяки злагоджених дій ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відбувалося підроблення офіційних документів, необхідних для подання кредитору.

В подальшому ОСОБА_8 , являючись службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності - ТОВ «Христинівка-Агро», діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і на виконання вказівки останнього, з метою одержання кредиту, в кінці грудня 2009 року, умисно, з корисливих мотивів, надав вищевказані три довідки до банківської установи - відділення № 38 ВАТ «БМ Банк», що розташоване за адресою: м. Умань, вул. Леніна, 8, Черкаської області, тим самим реалізовуючи частину єдиного злочинного наміру їхньої групи.

На підставі наданих довідок із зафіксованою на них завідомо неправдивою інформацією і завдяки активних дій ОСОБА_7 , як учасника групи, направлених на проведення переговорів з керівництвом банківської установи, направлених на переконання останніх видати кредит, 30.12.2009 кредитним комітетом ВАТ «БМ Банк», члени якого були введенні в оману, прийняте рішення про укладання з ТОВ «Христинівка - Агро» договору про овердрафт на строк 12 місяців з лімітом в сумі 1 000 000,00 грн. 11.01.2010 між ВАТ «БМ Банк» м. Умань та ТОВ «Христинівка - Агро», в особі директора ОСОБА_14 , якого ОСОБА_7 на виконання злочинного плану учасників групи і за вказівкою ОСОБА_6 обманним шляхом вмовив підписати відповідні договора, укладено договір № 38/1/110110 -ОВ про овердрафт, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 1 000 000,00 грн., а позичальник зобов`язався забезпечувати погашення кредиту за овердрафтом. На виконання умов даного договору укладено договір застави товарів в обороті № 38/1/110110-ОВ-1 від 12.01.2010 предметом застави за яким являлося, зокрема, зерно пшениці 4-го класу загальною кількістю 2000,00 тон, завідомо неправдиві відомості щодо наявності якого й були надані учасниками групи.

Внаслідок заздалегідь спланованих злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , підконтрольне їм ТОВ «Христинівка - Агро», як суб`єкт господарської діяльності, отримало від кредитора - ВАТ «БМ Банк» грошові кошти на загальну суму 1 000 000,00 грн., які в передбачений договором термін, в повному обсязі кредитору повернуті не були, що потягло за собою наслідок - завдання великої матеріальної шкоди у вигляді неможливості повернення кредитору грошових коштів на загальну суму 999 739,79 грн., яка станом на 2011 рік в 2 124 раз перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян.

ОСОБА_7 , в листопаді 2009 року, умисно, з корисливих мотивів, діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , з метою отримання кредиту підконтрольним їм ТОВ «Христинівка - Агро», виконуючи вказівку ОСОБА_6 , який наказав надати в заставу банку в якості нерухомого майна - шість земельних ділянок, а в якості товарів в обороті - зерно та мінеральні добрива, при цьому ОСОБА_7 було доручено прийняти заходи до переконання керівництва банку в необхідності видачі кредиту, обманним шляхом вмовити директора ТОВ «Христинівка - Агро» підписати кредитний договір та забезпечити фінансування виконання його злочинної вказівки, а ОСОБА_8 , являючись службовою особою і обіймаючи посаду директора готелю «Ювілейний», що належав ТОВ «Христинівка - Агро», умисно, з корисливих мотивів, відповідно до відведеної йому ролі та виконуючи вказівку ОСОБА_6 , власноручно виготовив офіційні документи із внесеним до них завідомо для всіх учасників групи неправдивими відомостями, а саме -балансові довідки ТОВ «Христинівка - Агро» станом на 01.12.2009, на 01.01.2010, на 22.02.2010, на 29.03.2010, на 29.04.2010, на 18.05.2010, на 30.06.2010, на 20.07.2010; та довідки ТОВ «Христинівка - Агро» № 18/11 від 27.08.2010, № 22/12 від 22.12.2009, № 12/09 від 21.12.2010, № 09/19 від 25.11.2010, № 16/21 від 26.10.2010, № 21/14 від 29.09.2010 про облік на балансі товариства вищевказаного зерна, які, шляхом обману і зловживання довірої ОСОБА_14 , підписав у останнього і проставив на них відбитки печатки ТОВ «Христинівка - Агро».

Після цього, на виконання єдиного злочинного плану відомого всім учасникам групи ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, поїхав до ДП «ДАК Хліб України» «Потаське хлібоприймальне підприємство», що розташоване за адресою: с. Поташ, вул. Черняховського 2, Маньківського району, Черкаської області, де звернувся до невстановленої в ході досудового слідства жінки, яка за надану йому ОСОБА_7 винагороду у вигляді продуктів харчування, виготовила документ із внесеними до нього завідомо для всіх учасників групи неправдивими відомостями, а саме - складську довідку за підписами від імені головного бухгалтера і заступника директора ДП «ДАК Хліб України» Потаське ХП, про ті що станом на 23.12.2009 на відповідальному зберіганні підприємства знаходиться пшениця класу в кількості 2000,00 тон, що ніби-то належить ТОВ «Христинівка - Агро», яку передала ОСОБА_8 .

Через декілька місяців (більш точної дати в ході досудового слідства встановити не представилося можливим), ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_6 та з відома ОСОБА_7 власноручно, умисно, намагаючись найбільш точно наслідувати форму та зміст вищевказаної довідки ДП «ДАК Хліб України» Потаське ХП станом на 23.12.2009, виготовив подібні складські довідки в кількості п`яти штук, в які вніс неправдиві відомості щодо знаходження на відповідальному зберіганні даного підприємства пшениці 4 класу в кількості 2000,00 тон, що ніби-то належить ТОВ «Христинівка - Агро» станом на 26.01.2010, 22.02.2010, 29.03.2011 29.04.2010 і 18.05.2010.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії і реалізуючи єдиний злочинний умисел групи, активним членом якої він являвся, направлений на підроблення офіційних документів знову звернувся до невстановленої в ході досудового слідства жінки, з метою підписання виготовлених ним довідок та скріплення їх печаткою ДП «ДАК Хліб України» Потаське XП. Через деякий час, що обчислюється хвилинами, дана жінка повернула ці документи ОСОБА_8 , та лише з відбитками печатки вказаного вище підприємства і без підписів його службових осіб, пояснивши при цьому, що це все що вона змогла для нього зробити. За виконані невстановленою жінкою злочинні дії, ОСОБА_8 передав їй грошову винагороду в розмірі 2 тис. гривень, надані йому заздалегідь ОСОБА_7 . Одразу після цього, ОСОБА_8 передав довідки з наявними відбитками печатки ДП «ДАК Хліб України» Потаське ХП ОСОБА_7 , який, з метою підроблення офіційних документів та завершення реалізації спільної злочинного умислу групи, надав їх невстановленій в ході досудового особі, яка виконала на них підписи від імені головного бухгалтера і заступника директора ДП «ДАК Хліб України Потаське ХП. Таким чином, завдяки злагоджених дій ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відбувалося підроблення офіційних документів, необхідних для подання кредитору.

В подальшому ОСОБА_8 , являючись службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності - ТОВ «Христинівка - Агро», і ОСОБА_7 , діючи разом і за попередньо змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , на виконання вказівки останнього, з метою одержання кредиту та приховування їхньої злочинної діяльності, умисно, з корисливих мотивів, надали вищевказані довідки до банківської установи - відділення № 38 ВАТ «БМ Банк», що розташоване за адресою: м. Умань, вул. Леніна, 8, Черкаської області, тим самим реалізовуючи частину єдиного злочинного наміру їхньої групи.

На підставі наданих довідок із зафіксованою на них завідомо неправдивою інформацією і завдяки активних дій ОСОБА_7 , як учасника групи, направлених на проведення переговорів з керівництвом банківської установи, направлених на переконання останніх видати кредит, 30.12.2009 кредитним комітетом ВАТ «БМ Банк», члени якого були введенні в оману, прийняте рішення про укладання з ТОВ «Христинівка - Агро» договору про овердрафт на строк 12 місяців з лімітом в сумі 1 000 000,00 грн. 11.01.2010 між ВАТ «БМ Банк» м. Умань та ТОВ «Христинівка - Агро», в особі директора ОСОБА_14 , якого ОСОБА_7 на виконання злочинного плану учасників групи і за вказівкою ОСОБА_6 обманним шляхом вмовив підписати відповідні договора, укладено договір № 38/1/110110 -ОВ про овердрафт, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 1000 000,00 грн., а позичальник зобов`язався забезпечувати погашення кредиту за овердрафтом. На виконання умов даного договору укладено договір застави товарів в обороті № 38/1/110110-ОВ-1 від 12.01.2010 предметом застави за яким являлося, зокрема, зерно пшениці 4-го класу загальною кількістю 2000,00 тон, завідомо неправдиві відомості щодо наявності якого й були надані учасниками групи.

Внаслідок заздалегідь спланованих злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , підконтрольне їм ТОВ «Христинівка - Агро», як суб`єкт господарської діяльності, отримало від кредитора - ВАТ «БМ Банк» грошові кошти на загальну суму 1 000 000,00 грн., які в передбачений договором термін кредитору повернуті не були, що потягло за собою наслідок - завдання великої матеріальної шкоди у вигляді неможливості повернення кредитору грошових коштів на загальну суму 999 739,79 грн., яка станом на 2011 рік в 2 124 раз перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України, а провадження по справі закрито в зв`язку із закінченням строку давності.

В апеляції представник цивільного позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції через однобічність, неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи та просить постановити нову ухвалу, якою матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 повернути на додаткове розслідування.

Як на підстави скасування судового рішення апелянт посилається на те, що судом першої інстанції:

- залишилось невирішеним клопотання представника цивільного позивача про направлення матеріалів кримінальної справи на додаткове розслідування з метою додаткової кваліфікації дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України;

- не з`ясовано позицію представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з приводу закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 та не встановлено факту відшкодування завданої шкоди;

- не роз`яснено цивільним позивачам та потерпілій вимоги п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1989 року № 3 про те, що у разі закриття кримінальної справи цивільні позови судом не розглядаються, а вимоги потерпілих можуть бути вирішенні в порядку цивільного судочинства.

Апелянт, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів, вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог цивільного позивача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року N12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» та ст.49 КК України, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ст. 11-1 КПК України 1960 року таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, в ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України і їх дії кваліфіковані як: як надання службовою особою суб`єкта господарської діяльності завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, що завдало великої матеріальної шкоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ч.2 ст.28, ч.2 ст.222 КК України; службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивої інформації, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України; умисне, з корисливих мотивів та в інших особистих інтересах, використання службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин невеликої тяжкості та середньої тяжкості, підпадають під вимоги ст. 49 КПК України та не заперечують проти закриття кримінальної справи за збігом строків давності, то суд першої інстанції обґрунтовано звільнив останніх від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрив.

При цьому судом з`ясована думка інших учасників судового розгляду, присутніх в судовому засіданні, чим дотримано вимоги ст. 282 КПК України 1960 року.

Будь-яких порушень при закритті кримінальної справи щодо обвинувачених на підставі ст. 49 КК України колегією суддів не встановлено.

Що стосується апеляційних вимог цивільного позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 365 КПК України 1960 року, вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції. Якщо розгляд апеляції дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, щодо яких апеляції не надійшли, апеляційний суд зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ст. 348 КПК України 1960 року апеляцію мають право подати в тому числі і цивільний позивач або його представник лише в частині, що стосується вирішення позову.

Як слідує з апеляційної скарги представника цивільного позивача, останній порушує питання про повернення матеріалів кримінальної справи прокурору для додаткового розслідування з підстав необхідності додаткової кваліфікації дій обвинувачених за ст. 191 КК України.

З огляду на вимоги ст. 348 КПК України 1960 року цивільний позивач позбавлений можливості оскаржувати фактичні обставини справи в тому числі і кваліфікацію дій обвинувачених, тому апеляційні вимоги останнього, в цій частині, апеляційною інстанцією не розглядаються, оскільки вони заявлені особою, яка відповідно до вимог процесуального закону не має право їх заявляти.

Заявляти клопотання про додаткову кваліфікацію дій підозрюваних представник цивільного позивача також позбавлений права, а тому посилання апелянта про неповноту судового слідства оскільки залишилось не вирішеним його клопотання з вказаного питання, є недоречним.

Як того вимагає ст. 282 КПК України 1960 року, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою, закриває справу.

Для вирішення питання про закриття кримінальної справи за підставами, передбаченими в тому числі ст. 49 КК України, суд має насамперед упевнитися в тому, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена. Крім того, необхідно встановити, що підсудний проти закриття справи з певної підстави не заперечує. Суд має також з`ясувати думку потерпілого з питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, яка враховується судом, однак не має вирішального значення як і думка цивільного позивача з цього приводу. Вказаних вимог процесуального закону суд першої інстанції цілком дотримався і з`ясував думку про закриття кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України у підсудних, присутнього захисника, представника потерпілої та представника цивільного позивача ПАТ «БМ Банк»

Як вбачається з протоколу судового засідання 20.10.2015 року в судове засідання не з`явився представник цивільного позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_15 , який фактично був належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду. З`ясувавши думки учасників судового розгляду про можливість розгляду справи за відсутності представника цивільного позивача, суд постановив продовжувати розгляд справи у його відсутність. Виключно тому, у представника цивільного позивача не з`ясовувалась позиція щодо закриття кримінальної справи. У зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає порушень прав представника цивільного позивача при закритті кримінальної справи, думка якого, з огляду на вимоги ст. 282 КПК України 1960 року не має вирішального значення

Що стосується доводів представника щодо не роз`яснення судом першої інстанції цивільним позивачам та потерпілій вимоги п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1989 року № 3 про те, що у разі закриття кримінальної справи цивільні позови судом не розглядаються, а вимоги потерпілих можуть бути вирішенні в порядку цивільного судочинства, то вони спростовуються змістом мотивувальної частини постанови міськрайонного суду в якій зазначено, що цивільні позови залишаються без розгляду та роз`яснено порядок їх вирішення в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду є обґрунтованою і законною, будь-яких, передбачених ст. 367 КПК України 1960 року, підстав для її скасування чи зміни, при перевірці справи в апеляційному порядку, не виявлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України з закриттям провадження по справі в зв`язку із закінченням строку давності, залишити без змін, а апеляцію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :