Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1534/2017 Справа №641/5584/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
22.05.2017 до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 16.05.2017, близько 22:30, знаходячись поруч з приміщенням магазину «КИСЕТ», який розташований за адресою: м. Харків, просп. Героїв Сталінграду, буд. 7, невстановлена особа, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку мобільного телефону ТМ «LENOVO A6010», чим спричинила останньому матеріальну шкоду.
В ході досудового розслідування був допитаний потерпілий ОСОБА_6 , який пояснив, що 16.05.2017, близько 21 год. 50 хв. він знаходився поблизу магазину «КИСЕТ», що за адресою: м. Харків, просп. Героїв Сталінграду, буд.7. Підійшовши до магазину, ОСОБА_6 поклав свій мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель «А6010», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 до правої зовнішньої кишені своєї куртки. Коли потерпілий знаходився поблизу магазину, до нього звернувся раніше невідомий йому чоловік,та попросив у ОСОБА_6 підкурити, після чого цей чоловік пішов у невідомому потерпілому напрямку. Приблизно через 5 хвилин, ОСОБА_6 направився до дому та помітив відсутність свого вищевказаного мобільного телефону, після чого повернувся назад до магазину шукати телефон, але не знайшовши його пішов до дому. Також потерпілий додав, що чоловіка, який звертався до нього з проханням підкурити він не запам`ятав та впізнати не зможе.
В ході досудового розслідування, 23.08.2017, в якості свідка був допитаний гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що приблизно на початку травня, він побачив у свого сина ОСОБА_7 , 1988 р.н. мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель «А6010», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та запропонував останньому продати його ОСОБА_5 , на що його син погодився. На запитання про те, де саме ОСОБА_7 взяв вищевказаний мобільний телефон він відповів, що даний мобільний телефон йому подарував його знайомий.
В подальшому, 23.08.2017, сідок ОСОБА_5 добровільно видав вищевказаний мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель «А6010», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 слідчому СВ Слобідського ВП ОСОБА_3 для долучення його до матеріалів кримінального провадження.
У зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що отриманий в ході допиту свідка ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель «А6010», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 може бути використаний в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню, необхідно накласти на нього арешт з метою забезпечення їх збереження.
У судовому засіданні слідчий СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Так, Відповідно до ст. 167 КПК України Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель «А6010», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні - може бути використаний як доказ по справі, сприяти розкриттю кримінального правопорушення, встановленню особи, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, його свідків.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст. ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель «А6010», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ,що був добровільно виданий в ході допиту 23.08.2017 свідком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приєднання до кримінального провадження в якості речового доказу.
Строк дії ухвали один місяць.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1