Справа №482/432/17 31.03.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2017 року, якою задоволено клопотання в.о. заступника начальника СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження строку триманні під вартою стосовно,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.1 ст.263, ч. 3 ст. 289 КК України, по кримінальному провадженню № 0000036

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_9
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. В задоволені клопотання в.о. заступника начальника СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 відмовити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2017 року задоволено клопотання в.о. заступника начальника СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження строку триманні під вартою стосовно ОСОБА_6 .
Продовжено строк тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 до 24 квітня 2017 року включно.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник, вказує, що слідчий суддя неповністю дослідив матеріали кримінального провадження, що призвело до ґрунтування судового рішення на припущеннях та недоведених матеріалами провадження обставинах. Та в свою чергу всупереч закону не надав їм належної оцінки на підставі чого виніс, на думку апелянта, необґрунтоване, а тому і незаконне рішення.

Зазначає, що ним до суду першої інстанції було надано заперечення на клопотання слідчого, проте слідчий суддя в своїй ухвалі не зазначив даної обставини, а тому і не спростував жодного доводу захисника.
Зауважує, що продовження строку тримання під вартою не може ґрунтуватися лише на одній підозрі особи у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Вказує, що слідчим при підготовці клопотання про продовження строку тримання під вартою було дотримано лише п.1,2 ч.1 ст.184 КПК України даної статті.

Зазначає, що під час проведення досудового розслідування були виконані першочергові слідчі дії направленні на встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, яке мало місце 23.01.2017. Після 25 січня 2017 року жодна слідча дія крім повідомлення про підозру не виконувалася. ОСОБА_6 три рази повідомлялося про підозру та жодного разу його не було допитано в якості підозрюваного, що на думку сторони захисту, є грубим порушення процесуального законодавства.

Крім того, захисник вказує, що повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 304 та за ч. 1 ст. 263 КК України здійснювалися взагалі без участі захисника, що є порушення права на захист особи та самим грубим порушенням норм КПК України та в свою чергу законності.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, так як не має об`єктивно з`ясованих обставин підтверджених доказами, оціненими відповідно до вимог КПК України.

Звертає увагу, що слідчий суддя спотворює його доводи надані під час судового засідання з невідомих підстав, та не зазначає в ухвалі повний перелік доводів, які він зазначив, обмежившись, кількома фразами про заперечення.

Посилається на покази потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_6 не вчиняв відносно нього злочин, та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте слідчий суддя з невідомих причин вказує, що потерпілий не визначився у своїй позиції, що не відповідає дійсності.

Крім того, вказує, що стороною захисту при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу надавалися матеріали, які характеризують особу підозрюваного, а саме паспорт його непрацездатної матері, проте в ухвалі суду не зазначено перебування на утриманні підозрюваного непрацездатної матері та малолітніх дітей.

На думку сторони захисту, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що у відношенні ОСОБА_6 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 23.01.2017 року, близько 00:15 год. він за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, із застосуванням насильства, що виражалось у нанесенні ударів по обличчю та кінцівках потерпілого ОСОБА_9 та погрозою застосування насильства, що супроводжувалось демонстрацією предмету схожого на пістолет та здійснення пострілу з нього, незаконно заволоділи автомобілем марки «Hyundai Coupe» 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого з місця злочину зникли.
Тим самим, за версією слідчого, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя.
Вказаний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме: 23.01.2017 року за № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Крім того, 22.01.2017р. приблизно о 12г.00г. ОСОБА_6 , достовірно знаючи про вік ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і про те, що він є неповнолітнім, діючи умисно, заохочуючи протиправні дії ОСОБА_11 , шляхом пропозиції здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Coupe» 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався потерпілий ОСОБА_9 , на що ОСОБА_11 погодився, викликав у неповнолітнього бажання і рішучість взяти участь у скоєнні злочину. Тим самим ОСОБА_6 втягнув неповнолітнього ОСОБА_11 у злочинну діяльність.
Тим самим, за версією слідчого,своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 304 КК України - втягнений неповнолітнього у злочинну діяльність.

Крім того, у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому місці, у невстановленої особи ОСОБА_6 незаконно придбав предмет, що згідно висновку експерта № 54 від 10.03.2017 є вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом переробленим саморобним способом шляхом викручування втулки з дульної сторони зі стартового пістолета «Zoraki-mod.914» № НОМЕР_2 , калібру 9 тт. Р.А., виробництва «Аtak Silah San.Tic.Ltd.Sti.», Туреччина, та став незаконно його зберігати його за місцем свого мешкання.

22.01.2017 р. ОСОБА_6 маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Coupe» 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 НI, що знаходився у користуванні ОСОБА_9 , реалізуючи який, ОСОБА_6 , маючи бажання на застосування вогнепальної зброї, при вчиненні злочину, взяв за місцем свого проживання раніше незаконно придбаний пістолет.

Приблизно о 23.50 год. 22.01.2017 р. ОСОБА_6 передав вказаний пістолет ОСОБА_12 який за попередньою змовою з першим також приймав участь у скоєнні злочину, а саме незаконному заволодінні транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Coupe» 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 НI, який в свою чергу здійснив постріли з отриманого від ОСОБА_6 пістолету в бік потерпілого ОСОБА_9 під час скоєння злочину.

Тим самим, за версією слідчого, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.263 КК України - незаконне зберігання, придбання, та передача вогнепальної зброї.

23.01.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
15.03.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.1 ст.263 КК України.
26.01.2017 року ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області обрано запобіжний захід у виді триманні під ватою, відносно ОСОБА_6 , який спливає 24 березня 2017 року.

21.03.2017 р. виконуючий обов`язки заступника начальника слідчого відділення Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий зазначив, що ризики відносно ОСОБА_6 не зменшились та продовжують існувати.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, найтяжчий з яких, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується показами потерпілого, підозрюваних та дослідженими у судовому засіданні документами.
Суд також зазначив, що продовжує існування ризиків, які слідчий зазначив в клопотання при обранні підозрюваному запобіжного заходу та вказав, що ризик щодо допомоги ОСОБА_6 іншим особам, які причетні до цього злочину, якщо він буде перебувати на волі продовжує існувати.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що у судовому засіданні потерпілий заявив, що нещодавно, днів п`ять тому назад йому з невідомого номера на його мобільний телефон зателефонував невідомий та наполегливо просив поміняти свідчення, які він давав слідчому.
На думку суду, є підстави вважати, що з`явилися нові ризики, а саме те, що перебуваючи на волі в разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 може незаконно впливати як на потерпілого та свідків, так і на решту підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати встановленню істини по справі.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілого, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається із наданих слідчому судді матеріалів, ухвалою слідчого судді від 26.01.2017р. до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 24 березня 2017 року. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 2 лютого 2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області без змін.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
21.03.2017р. виконуючий обов`язки заступника начальника слідчого відділення Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В своєму клопотання слідчий зазначив, що ризики відносно ОСОБА_6 не відпали, та продовжують існувати, а саме те що ОСОБА_6 вчинив ряд злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжкого злочинів, за найтяжчий з яких, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, ОСОБА_6 будучи особою, яка не має переконань направлених на дотримання законів України та поваги до права власності громадян, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб пов`язаних з досудовим слідством у справі загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, зокрема зможе впливати на підозрюваного ОСОБА_13 . Підозрюваний ОСОБА_14 може, скориставшись заміною запобіжного заходу, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, по кримінальному провадженню необхідно здійснити ряд слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення істини по справі, а саме : провести слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_9 , з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин злочину - незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя; повторно допитати підозрюваного ОСОБА_11 , з метою уточнення деяких відомостей, що мають суттєве значення для доведення вини інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; повторно допитати підозрюваного ОСОБА_12 з метою уточнення деяких відомостей, що мають суттєве значення для доведення вини інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; за необхідності проведення одночасного допиту між підозрюваними, з метою уточнення деяких відомостей, що мають суттєве значення для доведення вини інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; ознайомити з матеріалами кримінального провадження підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 та їх захисників.

Таким чином , слідчий дотримався вимог, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України при складанні клопотання про продовження строку тримання під вартою. Тому доводи апелянта щодо невідповідності клопотання слідчого вимогам закону є безпідставними.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1 ст.263 КК України.

З урахуванням наведеного доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок судді проте, що заявлені ризики не зменшились.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може допомогти іншим особам, які причетні до цього злочину, уникнути кримінальної відповідальності, може незаконно впливати як на потерпілого та свідків, так і на решту підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Що підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 , які той надав суду першої та апеляційної інстанції, про те, що невідомі особи намагаються вплинути на нього шляхом погроз.
Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджених судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики, та з`явились нові ризики а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних по справі.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим і прокурором у суді вмотивовано вказано на неможливість закінчити досудове слідство у межах наявного строку тримання ОСОБА_6 під вартою через необхідність проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 , повторного допиту підозрюваних з метою уточнення деякий відомостей, які мають значення для встановлення фактичних обставин справи,, провести відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
З урахуванням тяжкості злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_14 , вагомості наявних доказів які вказують на обґрунтованість підозри, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час не зменшилась, отже застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, про що просить захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи наведене, слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_14 в межах строку досудового розслідування.
З огляду на наведене апеляційні доводи захисника про відсутність зазначених слідчим суддею ризиків та про обґрунтування оскаржуваної ухвали лише тяжкістю злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, є неспроможними та такими що спростовуються матеріалами судового та кримінального провадження.
Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, малолітньої дитини та матері похилого віку, а також його стан здоров`я, а саме наявність ряду захворювань, на які посилається апелянт, не є тією обставиною, яка стримає підозрюваного від здійснення дій зазначених в ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, апелянтом не надано суду першої інстанції та апеляційному суду належних даних про те, що ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО.

Доводи апелянта щодо відсутності повної інформації стосовно особи підозрюваного є безпідставними, оскільки до клопотання слідчим були долучені копії свідоцтва про народження сина підозрюваного - ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія паспорта його цивільної дружини ОСОБА_16 , захисником в судовому засіданні долучені довідка про склад сім`ї ОСОБА_6 , характеристика на підозрюваного з місця його проживання, а тому у суду при розгляді клопотання було достатніх даних щодо особи підозрюваного , які підлягають встановленню відповідно до вимог ст. 178 КПК України.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
Крім того, на момент апеляційного розгляду,обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у цьому кримінальному проваджені, спрямований до суду.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Апеляційній суд, не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою та постановлення нової ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , про що просить в апелянт в своїй скарзі.
Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі стосовно ОСОБА_6 - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді