Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 496/1885/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/33/17
12.01.2017 року Роздільнянський районий суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю:
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000176 від 16.02.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 заявив клопотання, в якому вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою закінчується 16.01.2017 року, а до теперішнього часу справу судом не розглянуто, виникла необхідність в продовженні строку тримання його під вартою. Обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке може бути призначено у вигляді позбавлення волі на строк 10 років, вчинив кримінальні правопорушення маючи не зняту та не погашену судимість, раніше був засуджений за вчинення корисливих та тяжких злочинів, постійного місця проживання не має, є всі підстави вважати, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання стосовно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали. Тому, ОСОБА_10 знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків та у зв`язку з цим скоїти новий злочин.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , заперечуючи проти вказаного клопотання, просив змінити його на домашній арешт, оскільки ризики прокурором тільки перелічені, а не підтверджені; обвинувачений має можливість бути працевлаштований та мати місце постійного проживання у м. Одеса. Також захист вказував на той факт, що ОСОБА_10 добровільно відмовився від скоєння злочину, а тому є всі підстави для зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, т.я. навіть потерпілий наполягав на вказаному.

Всі інші учасники провадження підтримали думку захисту.

Судовим розглядом встановлено, що обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.11.2016 року, вказаний запобіжний захід продовжено до 16.01.2017 року.

Суд вважає доводи захисту безпідставними з огляду на наступне.

Діючим кримінально-процесуальним законодавством передбачено, що під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, передбачених в ст. 184 КПК України, в клопотанні повинно бути відображено: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, що доказів того, що ризики, на які вказував суд, в попередній ухвалі про продовження строку тримання під вартою, адвокатом не надано та тому, вони продовжують існувати на даний час.

Доводи захисника про те, що обвинувачений добровільно відмовився від скоєння злочину, суд також вважає безпідставними, та як саме за клопотанням захисту під час вирішення питання про порядок дослідження доказів судом було вирішено допитувати обвинувачених останніми, тому роль ОСОБА_10 у вчиненні злочину на даній стадії розгляду - судом не з`ясована.

На думку суду, доводи захисту, про те, що ризики не підтверджені наявними доказами також є недоведеними, оскільки будь-яких належних доказів захистом суду не надано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 був раніше неодноразово засудженим, в тому числі за скоєння особливо тяжких злочинів, має не зняту та непогашену судимість, що може вказувати на той факт, що останній на шлях виправлення не став та може вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватися від суду.

Посилання захисту на наявність можливого орендованого житла та можливого працевлаштування у м. Одеса, вже було предметом дослідження судом та на сьогоднішній день також будь-якими належними доказами захисту не підтверджено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, враховуючи що досудове розслідуванням інкримінує ОСОБА_10 вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до закону відноситься до категорії тяжких. Враховуючи, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, постійного місця проживання та роботи на території Одеської області не має, вказане кримінальне провадження знаходиться на розгляді Роздільнянського районного суду з листопада 2016 року, розгляд справи було розпочато з початку, та до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не буде завершено, оскільки не допитані всі обвинувачені та свідки, не досліджені докази по кримінальному провадженню, не проведено всіх необхідних дій пов`язаних із з`ясуванням обставин та їх перевіркою, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений, знаходячись на волі, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду за вчинене кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків або інших обвинувачених; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, інші заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_10 , може ухилитися від суду, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу, що є підставою для продовження строку тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст187 КК України - у виді тримання під вартою в ОСІ №21 м. Одеси строком на 60 діб, тобто до 12 березня 2017 року, включно.

Копію ухвали направити в ОСІ №21 м. Одеси - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури та ОСОБА_10 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3