АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

26 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у межах кримінального провадження, внесеного 16.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002625 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, та накладено арешт на речовий доказ: автомобіль Toyota Land Cruiser120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт має значення доказу в кримінальному провадженні, на підставі чого з метою недопущення настання негативних наслідків задовольнив клопотання слідчого та наклав на нього арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вказує, що слідчий не надав жодних доказів, які вказують на те, що транспортний засібавтомобіль Toyota Land Cruiser 120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 ,є предметом кримінального правопорушення або одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Одночасно,апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження представник власник майна вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, при цьому зі змістом оскаржуваної ухвали він ознайомився 25.11.2016 року, тому строк апеляційного оскарження обчислюється з 25.11.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, та просив про її задоволення, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 10.10.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002625 від 16.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, а саме за фактами незаконного заволодіння автомобілем, підробки документів та заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що викрадені автомобілі узаконюються на території України під реєстраційними даними автомобілів аналогічних моделей, які зареєстровані на території АР Крим. Таким чином встановлено спосіб легалізації викрадених на території України автомобілів елітних моделей, які в підрозділах Головного сервісного центру МВС України реєструвались під видом аналогічного автомобіля, що офіційно зареєстрований в базі даних ДАІ на території АР Крим, що на даний час вважається тимчасово окупованою територією.

07.10.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser 120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.10.2016 року автомобіль Toyota Land Cruiser 120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002625.

10.10.2016 року старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль Toyota Land Cruiser 120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.10.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на транспортний засіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0002625 від 16.04.2015 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що автомобіль на який слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є доказом злочину та може містити на собі сліди злочину, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Отже, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на транспортний засіб на автомобіль Toyota Land Cruiser 120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у межах кримінального провадження, внесеного 16.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002625 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, та накладено арешт на речовий доказ: автомобіль Toyota Land Cruiser120, чорного кольору, 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к