Справа №636/872/15-к
Провадження №1-кп/636/27/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2017 року м. Чугуїв
Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3
за участі прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
при секретарі ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження за №0001778 від 13.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого і не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12.12.2014 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Садового товариства «Ковиль», що розташоване поблизу с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, зустрівся з раніше незнайомим йому членом вказаного садового товариства - ОСОБА_11 , якому запропонував пройти на територію дачного домоволодіння АДРЕСА_3 вказаного товариства, належного ОСОБА_9 , для сумісного вживання алкогольних напоїв, на що ОСОБА_11 дав добровільну згоду. Перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_3 вказаного товариства, під час вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 схопив належний ОСОБА_9 револьвер «Safari-Magnum» моделі «РФ 440» виробництва ТОВ «ЛАТЭК», призначений для стрільби патронами кільцевого згорання «Flobera» («Флобера») калібру 4,0 мм., який знаходився на столі, за яким вживали алкогольні напої вказані особи, та навів ствол револьверу на ОСОБА_9 , на що останній схопився за ствол револьверу, вихопив його та наніс удар кулаком лівої руки і удар ліктем правої руки в область обличчя ОСОБА_11 . В результаті цього між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зав`язалась боротьба, що супроводжувалася взаємним нанесенням ударів між конфліктуючими особами. В ході боротьби, на ґрунті виниклого конфлікту, у ОСОБА_9 раптово виник намір направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , для реалізації якого ОСОБА_9 , тримаючи револьвер в долоні правої руки, умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_11 наніс множинні удари тупим твердим предметом (револьвером) в життєво важливий орган - потиличну область голови ОСОБА_11 , чим спричинив наступні тілесні ушкодження: голови - ЧМТ у вигляді садна, синця, забійних ран голови, крововилив м`яких покровів голови з внутрішньої поверхні, переломи кісток зводу та основи черепу з вдавленням кісткових фрагментів в порожнину черепу, розчалення потиличних доль мозку; тулубу - садна грудної клітини; кінцівок - садна нижніх кінцівок.
Згідно висновку судово-медичної експертизи за №439-Чт/14 від 20.01.2015 року за ступенем тяжкості крововиливи обличчя та садна тулуба кваліфікуються за критерієм тривалості здоров`я (менше 6 днів) як легке тілесне ушкодження; ЧМТ кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпечності для життя.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 , в період часу з 21 год. 00 хв. 12.12.2014 року по 03 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці. Згідно висновку експерта за №439-Чт/14 від 20.01 2015 року причиною смерті ОСОБА_11 явилась ЧМТ у вигляді переломів кісток черепу з розчаленням потиличних доль головного мозку, в результаті тупої травми голови.
Після цього, з метою приховування злочину, ОСОБА_9 на власному автомобілі «Опель Кадет», державний номер НОМЕР_1 , вивіз ОСОБА_11 та скинув його в кювет під`їзного автошляху між селами Стара Гнилиця та Гракове Чугуївського району Харківської області, поблизу території садового товариства «Радужне» та з метою спотворення трупу підпалив речі, які наклав на труп та з місця вчинення злочину зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що скоїв злочин неумисно, обороняючись. При цьому показав, що 12.12.2014 року він був на дачі в садовому товаристві «Ковиль». Так ввечері, він випив спиртного та пішов до сторожа і запропонував скласти йому компанію та розпити спиртні напої, але останній відмовився і, коли обвинувачений повертався до свого дачного будинку, то зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_11 . Вони розговорилися і ОСОБА_9 запропонував своєму новому знайомому випити. Останній погодився і вони попрямували до ОСОБА_9 . При цьому обвинувачений зазначив, що коли він зустрів ОСОБА_11 , той вже був в стані алкогольного сп`яніння. Далі, під час вживання алкоголю, між ними виник конфлікт з приводу дров. ОСОБА_11 звинуватив обвинуваченого в незаконній вирубці дерев, потім побачив в сумці обвинуваченого, яка знаходилась на столі, револьвер, схватив його та направив на обвинуваченого, а після того, як ОСОБА_9 піднявся приставив його до грудної клітки останнього. ОСОБА_9 правою рукою вихопив револьвер, а ОСОБА_11 в цей час наносив йому удари та намагався забрати зброю. Обвинувачений, в свою чергу наніс ОСОБА_11 удар ліктем лівої руки в обличчя, від чого ОСОБА_11 став наносити обвинуваченому множинні удари по обличчю та тулубу, зламав зуб та розбив губу. ОСОБА_9 вимушений був відступати з револьвером в правій руці та нарешті ОСОБА_11 загнав його в кут, а потім лівою рукою став його душити, при цьому обвинувачений намагався його відштовхувати і через деякий час почав втрачати свідомість, але знайшов сили та правою рукою, в якій був револьвер, наніс ОСОБА_11 3-7 неприцільних ударів по голові, рукам. Останній відпустив обвинуваченого та впав. Через деякий час ОСОБА_9 прийшов до тями та побачив, що ОСОБА_11 мертвий, злякався та вирішив вивезти труп за межі садового товариства. Для цього він зірвав лінолеум, зібрав речі з плямами крові та відволік труп до свого автомобіля. Потім перевіз все це за межі товариства та скинув на обочину автошляху, запалив брудні речі і поїхав до м. Харкова, з метою звернення до поліції, але його зустрів працівник поліції, з яким обвинувачений повернувся до своєї дачі і розповів про все, що відбулося. Цивільний позов потерпілих він визнав частково, щодо відшкодування матеріальної шкоди, що стосується моральної заперечував посилаючись на те, що в тому, що відбулося, винний сам загиблий.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що була донькою померлого. В п`ятницю 12.12.2014 року батько потерпілої поїхав на дачу, а наступного дня потерпіла дізналася, що батька вбили. Заявлений уточнений цивільний позов підтримала в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_12 теж була донькою померлого. Розповіла суду, що вранці 12.12.2014 року її батько поїхав на дачу і збирався повернутися додому в суботу. Коли приїхав подзвонив. Ввечері він також зателефонував, пояснив, що зробив все, що планував, скаржився на те, що йому нудно. В суботу вранці він не повернувся додому і на телефонні дзвінки не відповідав. Коли родичі зателефонували голові садового товариства, останній пообіцяв все з`ясувати через сторожа. Пізніше надійшов дзвінок від працівників поліції, з якого вони дізналися, що батько помер. Заявлений позов підтримала та просила суд його задовольнити.
Потерпіла донька померлого ОСОБА_11 ОСОБА_6 пояснила, що батько практично кожні вихідні проводив на дачі. В суботу вранці їй зателефонувала мати і повідомила, що не може зв`язатися з батьком, останній не відповідає на дзвінки. Пізніше, в обід її сестра сповістила про смерть батька. Потерпіла з чоловіком і сестрою поїхали та впізнали труп. Це відбувалось не на їх дачі. ОСОБА_6 також зазначила, що в них ніколи не було револьвера, батько захоплювався риболовлею. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити вимоги, викладені в ньому в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_13 надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілої ОСОБА_13 з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без неї.
Допитаний судом свідок ОСОБА_14 зазначила, що знає обвинуваченого вже близько 8 років, він завжди допомагав їй. Їх відносини теплі і довірливі. Спиртними напоями ОСОБА_9 не зловживає. Свідок охарактеризувала обвинуваченого виключно з позитивної сторони.
Мати обвинуваченого ОСОБА_15 , допитана судом в якості свідка пояснила суду, що їй не відомо, чи був у її сина револьвер, оскільки вони мешкали окремо. ОСОБА_9 мешкав зі своєю цивільною дружиною та дитиною.

-2-
Він будував дачу, яка є його власністю, спиртними напоями не зловживав. Вночі, коли трапилася ця подія, їй зателефонував працівник поліції і сповістив про затримання ОСОБА_9 . Наступного дня вона вранці приїхала та була допитана в якості свідка.
Допитаний судом свідок ОСОБА_16 показала в суді, що знала померлого, це була гарна людина. ОСОБА_11 дійсно випивав, але агресивним його вона не бачила. Що стосується обвинуваченого, то раніше між ним та племінником свідка відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_9 погрожував племіннику револьвером.
Цивільна дружина ОСОБА_9 ОСОБА_17 пояснила, що в той день її чоловік поїхав на дачу, а вона залишилась дома з дитиною. Наступного дня їй зателефонувала мати і запропонувала передзвонити у поліцію, що вона і зробила, а потім поїхала до поліції, де дізналася про вбивство. Свідок зазначила, що її чоловік дійсно придбав пістолет два роки тому для самозахисту, зберігав його у машині. Свідок показала, що її чоловік не зловживав спиртним, а коли випивав, то агресію не проявляв.
Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що є сусідкою по дачі обвинуваченого. Знає ОСОБА_9 з позитивної сторони, останній будував дачу самостійно. Померлого навпаки охарактеризувала з негативного боку, за словами свідка, він її пограбував, виламав двері, навіть вдарив ногою, після чого просив пробачення.
Сусідка по дачі обвинуваченого та померлого ОСОБА_19 охарактеризувала ОСОБА_11 з позитивної сторони, про ОСОБА_9 чула, що він випиває.
Свідок ОСОБА_20 показав в суді, що в грудні 2014 року сторожив дачі, приблизно о 24:00 годині він побачив на дорозі машину і те, що хтось щось запалює, через деякий час машина від`їхала. Вранці наступного дня він пішов подивитись та виявив труп чоловіка зі светром на голові, який був у крові. Труп лежав на спині головою до забору, нога в нього горіла. ОСОБА_20 зробив висновок, що чоловіка тягнули від узбіччя дороги 2-3 метри, оскільки мали місце сліди волочіння. Він покликав ОСОБА_21 і зателефонував до поліції, потім був присутній при огляді трупа.
Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що приблизно три роки він назад працював в охороні зазначеного садового товариства. Взимку перед святами ОСОБА_11 приїхав на дачу, він привіз продукти харчування. Пізніше охоронець та його дружина почули гавкіт собаки, вийшли і побачили ОСОБА_9 , який був на підпитку і запропонував випити горілки, однак охоронець відмовився. Зранку, коли ОСОБА_22 робив обхід території, то побачив обвинуваченого, який знаходився у себе на дачі, до ОСОБА_11 охоронець вранці не заходив. Потім, коли свідку зателефонував голова СТ, ОСОБА_22 пішов шукати ОСОБА_11 , на його дачі горіло світло, а його не було, був бардак, на підлозі валявся ніж. Пізніше приїхав працівник поліції і ОСОБА_22 дізнався про вбивство, йому показали фото вбитого, однак він не впізнав ОСОБА_11 . При обході під час перерви охоронець побачив ОСОБА_9 , який збирався додому, на питання, чи знає він, де померлий, той відповів, що ні. При огляді дачної ділянки ОСОБА_9 свідок був присутній та бачив револьвер. Працівники поліції вилучили з дачного будинку обвинуваченого кусок лінолеуму та звіряли його з куском лінолеуму, який знайшли біля трупу. Обвинувачений раніше розповідав охоронцю про те, що у них з померлим був конфлікт. ОСОБА_11 свідок може охарактеризувати з позитивної сторони. В той вечір ОСОБА_11 теж був на підпитку.
Свідок ОСОБА_21 показала суду, що 13.12.2014 року їй зателефонував охоронець садового товариства та повідомив, що знайшов вбитого чоловіка, труп якого хтось підпалив. Свідок ходила дивитися на вказаний труп та бачила, що дійсно біля автошляху лежить труп чоловіка, при цьому на трупі був лінолеум. Свідок намагалася потушити вогонь, потім підійшов охоронець та вони разом зателефонували до поліції.
Згідно протоколу огляду трупа від 13.12.2014 року у с. Ртищевка Чугуївського району Харківської області, у садовому товаристві «Ковиль», на ділянці місцевості, у кюветі, було виявлено труп чоловічої статі, що знаходився на землі у положенні лежачи, з раною у скронево-лобній області голови, в глибині якої вдавлені кістки черепу, шкіра на волоссі навколо рани просякнута кров`ю, в очних областях виявлені крововиливи, очі закриті, у носових ходах кров, на грудній клітці по передній поверхні праворуч від 5 міжребер`я та до реберної дуги є садно невизначеної форми, покрите червоно-жовтою пергаментною формою, аналогічне садно в області лівої реберної дуги. Потилична область з переходом у тем`яну має множинні забиті рани, що зливаються в одну, у глибині якої є фрагменти кісток зводу черепу. Біля трупу знаходились такі речі: светр, сітка рабиця, рушник рожевого кольору, байкова сорочка білого кольору, просякнуті кров`ю. Речі, що знаходились на тілі обвуглені. Також поряд із трупом було виявлено фрагменти лінолеуму. Від трупу до грунтової дороги із кювету виражена доріжка слідів волочіння зі слідами крові, разом з цим є сліди взуття від доріжки до трупу.
Огляд місця події проводився в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , за участю ОСОБА_20 , експерта ОСОБА_24 та заступника начальника СВ Чугуївського ВП ОСОБА_25 . Протокол ОМП підписаний всіма учасниками, зауважень від учасників процесуальної дії не надходило. Також до протоколу додані фотознімки (а.к.п.17-34 т.1).
Згідно протоколу огляду місця події від 13.12.2014 року проведено огляд дачної ділянки АДРЕСА_3 , на якій знаходиться будинок. Під час огляду виявлено пістолет «револьвер» для відстрілу типу патронів «Flober». При огляді на пістолеті є речовина біологічного походження коричневого кольору у сухому вигляді. На підлозі виявлено лінолеум коричневого кольору, край якого має сліди від`єднання. При порівнянні лінолеуму, вилученому з місця де був знайдений труп та лінолеуму, вилученого з будинку встановлено візуальний збіг по кольору, розмірним характеристикам. ОМП здійснено за участі понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , експерта ОСОБА_24 , власника будинку ОСОБА_9 , заступника начальника СВ Чугуївського ВП ОСОБА_25 . Зроблено фотознімки. Протокол ОМП підписаний всіма учасниками, зауважень від учасників процесуальної дії не надходило. (а.к.п.45-54 т.1).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 28.03.2017 року за участю обвинуваченого, ОСОБА_9 повністю підтвердив свої покази дані під час розгляду справи в суді (а.с.174-176, т.6).
Згідно висновку експерта за №439-Чт/14 від 20.01.2014 року на трупі ОСОБА_11 виявлені наступні ушкодження: голови: ЧМТ у виді садна, синців, забійних ран голови, синців м`яких покровів голови з внутрішньої поверхні, переломи кісток зводу та основи черепу з вдавленням кісткових фрагментів у порожнину черепу, розтрощення потиличних часток мозку; тулубу: садно грудної клітини; кінцівок: садна та опіки обох нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження утворились в результаті: ЧМТ, як наслідок багаторазових ударних впливів тупого твердого предмету, що має грані; крововиливи утворилися від ударних впливів тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею; садна тулубу від впливу тупих твердих предметів, або падіння на такі предмети. Зазначені ушкодження утворились безпосередньо перед настанням смерті і мають ознаки прижиттєвості. Причиною смерті стала ЧМТ у вигляді переломів кісток черепу і розтрощення потиличних часток головного мозку у результаті тупої травми голови. Смерть настала у проміжок часу з 21:00 год. 12.12.2014 року до 03:00 год. 13.12.2014 року. Опіки нижніх кінцівок з`явились вже після настання смерті від термічного впливу полум`я та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. За ступенем тяжкості синці та садна обличчя і тулуба кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легкі тілесні ушкодження; ЧМТ як тяжке тілесне ушкодження за критерієм загрози для життя. Також, в крові та сечі трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт у кількості 2,54% - у крові, 2,69% у сечі, що стосовно до живих осіб є сильним ступенем алкогольного сп`яніння (а.к.п.58-62 т.1).
Зі змісту додаткового висновку експерта за №1-439-Чт/15 від 31.01.2015 року слідує, що виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та за механізмом, зазначеним ОСОБА_9 під час слідчого експерименту 23.01.2015 року. У висновку зазначено, що всього було нанесено не менш 7-10 ударів, при цьому всі ушкодження наносилися в малий проміжок часу один за одним. Можливість здійснювати будь-які цілеспрямовані дії після спричинення пошкоджень (вдавлені переломи потиличної кістки, руйнування речовини мозку) є малоймовірною. Ознак активного переміщення потерпілого після спричинення пошкоджень не має. Зміна пози, місця розташування, пасивного переміщення можливі (садна на тулубі могли утворитися при волочінні). Спричинення тілесних ушкоджень на голові (рани та вдавлені переломи потиличної кістки) власною рукою не можливі. Вказані ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту на поверхню (а.к.п. 154-157, т.2).
Додатковий висновок експерта за №2-439-Чт/15 від 04.02.2015 року вказує на те, що вказані прижиттєві ушкодження, нанесені ОСОБА_11 (рани голови, вдавлені переломи кісток черепа), могли утворитись від наданого на експертизу револьверу «SAFARI Magnum» (підходять характеристики: ударні впливи тупого твердого предмету, маючого грані). Утворення синців та садна, що маються на трупі, від ударів револьверу малоймовірне (а.к.п.163-165, т.2).
Допитаний судом експерт ОСОБА_26 зазначив, що причиною смерті ОСОБА_11 стала ЧМТ у вигляді переломів кісток черепу і розтрощення потиличних часток головного мозку у результаті тупої травми голови. Після завдання йому вказаних ушкоджень ОСОБА_11 не міг самостійно здійснювати рухи. Удари наносились у невеликий проміжок часу один за одним; такі пошкодження можна нанести знаходячись позаду, навпроти з правої сторони, при цьому необхідно враховувати, що померлий міг крутити головою. Смертельних ударів було декілька у потиличній частині, спричинених з особливою силою.

-3-
Крім того, експерт додав, що він приймав участь під час проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого як під час досудового розслідування так і за ухвалою суду. Жодних протирічь між поясненнями ОСОБА_9 при проведенні вказаних експериментів експерт не виявив, навпаки обвинувачений під час слідчого експерименту, проведеного 28.03.2017 року, біль точніше та детальніше пояснив, що відбувалося з його точки зору. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та за механізмом, вказаними обвинуваченим як 23.01.2015 року так і 28.03.2017 року. При виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкодженнях останній міг поводити себе так, як зазначав ОСОБА_9 , оскільки обвинувачений пояснив, що після нанесення ОСОБА_11 декількох ударів револьвером по голові, той впав.
Відповідно до висновку експерта №511-Ч/14 від 18.12.2014 року у ОСОБА_9 маються синці на спинці носу і садна на задній частині лівої кисті, які виникли внаслідок ударного ковзного впливу тупого твердого предмету, або об такий, можливо, у строк 12.12.2014 року. За ступенем тяжкості вказані ушкодження кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легкі тілесні ушкодження (а.к.п.167 т.1).
Експерт ОСОБА_27 пояснив суду, що проводив вищезазначену експертизу на 4 день, виявив та засвідчив у висновку всі наявні у обвинуваченого на той час тілесні ушкодження. При цьому жодних скарг на пошкодження зубу від ОСОБА_9 не надходило. Після огляду в судовому засідання відеозапису слідчого експерименту за участі обвинуваченого 28.03.2017 року, експерт дійшов до висновку, що при обставинах, на які посилався ОСОБА_9 в нього могли були утворитися виявлені ушкодження. Що стосується посилання обвинуваченого на те, що нібито ОСОБА_11 його душив, експерт вказав, що необов`язково міг залишитися слід від цього. Також, на думку експерта, враховуючи вік та стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_11 , останній міг поводити себе так, як вказував обвинувачений.
Згідно протоколу огляду місця події від 14.12.2014 року у присутності двох понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 було оглянуто автомобіль, що належить ОСОБА_9 «Opel Kapett» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , зроблено фотознімки. На чохлах переднього та заднього сидінь автомобілю мали місце нашарування речовини бурого кольору. Протокол ОМП підписаний всіма учасниками, зауважень від учасників процесуальної дії не надходило (а.к.п.110-119 т.1).
Згідно протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 15.12.2014 року труп чоловічої статі, який був виявлений 13.12.2014 року у с. Ртищевка Чугуївського району Харківської області, у садовому товаристві «Ковиль», на ділянці місцевості, у кюветі, в присутності двох понятих був пред`явлений для впізнання ОСОБА_5 . Остання за рисами обличчя та індивідуальними характеристиками впізнала свого батька ОСОБА_11 (а.к.п.140-141, т.1).
Висновком експерта №9-Ис/15 від 09.01.2015 року встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В (а.к.п.180-181 т.1).
Згідно висновку експерта №17-Ц/15 від 23.01.2015 року групова приналежність крові від трупу ОСОБА_11 В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти-А. За результатами дослідження у його крові міститься супутній антиген Н. Групова приналежність крові ОСОБА_9 А (ІІ) з ізогемаглютинином анти-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву, вилученого у ході огляду місця події території дачного домоволодіння №28 СТ «Ковиль», на підлозі, виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні у крові виявлені антигени В і Н, ізогемаглютинини не виявлені. Таким чином, враховуючи результати дослідження, групову приналежність крові осіб, що проходять у справі, її конкретні обставини, можливо вважати, що дані сліди крові могли виникнути від будь-якої людини з груповою диференцировкою крові В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти-А, що містить супутній антиген Н, у тому числі, від потерпілого ОСОБА_11 . Даних про домішок крові ОСОБА_9 у вищевказаних слідах не виявлено (а.к.п.198-200 т.1).
За результатами експертизи №19-Ц/14 від 22.01.2015 року марлевого тампону-змиву, вилученого під час огляду місця події місця виявлення трупу, з фрагменту лінолеуму, виявлені сліди крові людини, у яких виявлені антигени В та Н, ізогемаглютинини не виявлені. Таким чином, враховуючи результати дослідження, групову приналежність крові осіб, що проходять у справі, її конкретні обставини, можливо вважати, що дані сліди крові могли виникнути від будь-якої людини з груповим диференціюванням крові В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти-А, що містить супутній антиген Н, у тому числі, від потерпілого ОСОБА_11 . Даних про домішок крові ОСОБА_9 у вищевказаних слідах не отримано (а.к.п.211-215 т.1).
Відповідно до висновку експерта №18-Ц/15 від 21.01.2015 року за результатами судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву, вилученого в ході огляду місця події місця виявлення трупу, з землі поряд з розташуванням трупу ОСОБА_11 , виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні крові виявлено антигени В і Н, ізогемаглютинини не виявлені. Таким чином, враховуючи результати дослідження, групову приналежність крові осіб, що проходять у справі, її конкретні обставини, можливо вважати, що дані сліди крові могли виникнути від будь-якої людини з груповим диференціюванням крові В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти-А, що містить супутній антиген Н, у тому числі, від потерпілого ОСОБА_11 . Даних про домішок крові ОСОБА_9 у вищевказаних слідах не виявлено (а.к.п.226-229 т.1).
Згідно висновку експерта за №16-Ц/15 від 20.01.2015 року в результаті проведення судово-медичної експертизи піднігтьового змісту з пальців обох рук ОСОБА_9 сліди крові не виявлені. Що стосується кліткового складу, то розташування його найбільш вірогідно за рахунок власних нігтьових ложе ОСОБА_9 . Клітини травматичного чужорідного епітелію не виявлені (а.к.п.239-241 т.1).
З висновку експерта за №15-Ц/15 від 29.01.2015 року слідує, що в результаті проведення судово-медичної експертизи револьверу «SAFARI Magnum» моделі «РФ 440» (об`єкти №1-4) та стволу від револьверу (об`єкт №5), вилучених 13.12.2014 року під час огляду місця події, у об`єктах №2-5 виявлені сліди крові. Встановити її видову приналежність не виявилось можливим так як при неодноразовому проведенні реакції преципітації у агаре, тричі, позитивний результат не отримано з жодною наявною у лабораторії преципітируючої сиворіткою. У об`єкті №1 слідів крові не виявлено (а.к.п.6-7 т.2).
У висновку експерта №10-Ис/15 від 15.01.2015 року зазначено, що кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Група крові ОСОБА_9 А з ізогемаглютинином анти-В. На спортивних брюках, що належать ОСОБА_9 , у об`єкті №2 виявлена кров людини групи В з ізогемаглютинином анти-А, походження якої від ОСОБА_11 не виключається. Від ОСОБА_9 ця кров походити не може. У об`єктах №3,6,9 на цих же спортивних брюках виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинином анти-В, походження якої від обвинуваченого не виключене, від ОСОБА_11 ця кров утворитися не могла. В об`єктах №1,4,5,7,8,10 на вказаних спортивних брюках, виявлена кров людини, в якій виявлені антигени А і В. Таким чином, враховуючи групові характеристики даних осіб, що проходять по справі, можливо вважати, що у цих об`єктах має місце змішання крові групи А з ізогемаглютинином анти-В, що походить від ОСОБА_9 , з кров`ю групи В з ізогемаглютинином анти-А, яка могла походити від ОСОБА_11 (а.к.п.20-22 т.2).
Висновком експерта №11-Ис/15 від 15.01.2015 року встановлено, що кров трупу ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Група крові ОСОБА_9 А з ізогемаглютинином анти-В. На светрі (об`єкти №1,2), що належить ОСОБА_9 , виявлена кров людини, в якій виявлені антигени А і В. Таким чином, враховуючи групові характеристики даних осіб та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, можливо вважати, що у цих об`єктах має місце змішання крові групи А з ізогемаглютинином анти-В, що походить від ОСОБА_9 , з кров`ю групи В з ізогемаглютинином анти-А, яка могла походити від ОСОБА_11 (а.к.п.30-31 т.2).
Відповідно до висновку експерта №12-Ис/15 від 15.01.2015 року, кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Група крові ОСОБА_9 А з ізогемаглютинином анти-В. На куртці (об`єкти №1-4), що належить ОСОБА_9 , виявлено кров групи А з ізогемагглютинином анти-В, походження якої від самого ОСОБА_9 не виключається. Від ОСОБА_11 ця кров походити не може (а.к.п.39-40 т.2).
У відповідності до висновку експерта №13-Ис/15 від 23.01.2015 року кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Згідно висновку експерта №9-Ис/15 від 09.01.2015 року «Кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В». На чохлі переднього сидіння автомобілю (об`єкти №1,4), що належить ОСОБА_9 , виявлено кров людини, в якій виявлені антигени А і В. Враховуючи групові характеристики осіб, що проходять у справі та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, можливо вважати, що у цих об`єктах має місце змішання крові групи В з ізогемаглютинином анти-А, що походить від ОСОБА_11 , з кров`ю групи А з ізогемаглютинином анти-В, яка могла походити від ОСОБА_9 . На цьому ж чохлі (об`єкти №2,3) крові не знайдено (а.к.п.56-57 т.2).
За результатами експертизи №14-Ис/15 від 23.01.2015 року кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Згідно висновку експерта №9-Ис/15 від 09.01.2015 року «Кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В». На чохлі заднього сидіння автомобілю (об`єкти №1,7), що належить ОСОБА_9 , виявлено кров людини, в якій виявлені антигени А і В. Враховуючи групові характеристики осіб, що проходять у справі та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, можливо вважати, що у цих об`єктах має місце змішання крові групи В з ізогемаглютинином анти-А, що походить від ОСОБА_11 , з кров`ю групи А з ізогемаглютинином анти-В, яка могла походити від ОСОБА_9 . На цьому ж чохлі (об`єкти №2-6, 8-10) крові не знайдено (а.к.п.65-67 т.2).

-4-
Згідно висновку судово-психіатричного експерта за №57 від 26.01.2015 року ОСОБА_9 на даний час ознак психозу, слабоумства чи інших психічних розладів не має. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. К періоду часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_9 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 за своїм психічним станом на даний час у застосуванні примусових заходів медичного характеру потреби не має (а.к.п.82-84 т.2).
Висновок експерта від 23.01.2015 року №26 визначає, що фрагмент лінолеуму коричневого кольору довжиною 35 400 мм., шириною 920 мм., який вилучено у ході огляду місця події (трупу ОСОБА_11 ) від 13.12.2014 року та фрагмент лінолеуму коричневого кольору довжиною 901 мм., шириною 902 мм., вилучений у ході огляду місця події дачного домоволодіння №28 СТ «Ковиль» від 13.12.2014 року, до розділення складали єдине ціле один єдиний лінолеум довжиною 36 301 мм. (а.к.п.94-98 т.2).
Відповідно до висновку експерта від 26.01.2015 року за №23 - слід низу підошви взуття, зафіксований у гіпсовому зліпку та вилучений 13.12.2014 року у ході проведення огляду місця події, придатний для встановлення групової належності. Даний слід залишений підметковою й каблучною частинами взуття, що має одну групову приналежність із підметковою і каблучною частинами черевика на праву ногу, вилученого у ході обшуку ОСОБА_9 , та представленого на дослідження (а.к.п.111-116 т.2).
Згідно висновку експерта від 25.01.2015 року за №27 форма й розміри сліду, форма й розміри елементів рельєфного малюнку в сліді ділянки бігової доріжки протектора шини автомобіля, зафіксованого у гіпсовому зліпку та вилученого 13.12.2014 року під час проведення огляду місця події, утворюють сукупність загальних ознак слідоутворюючого об`єкта, яка дозволяє визнати даний слід придатним для встановлення групової належності. Даний слід залишений ділянкою бігової доріжки протектора шини автомобілю «Опель кадет», державний номер НОМЕР_1 , що має одну групову приналежність із ділянкою бігової доріжки шини автомобілю, вилученого для проведення трассологічного дослідження (а.к.п.132-136 т.2).
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Суд не бачить підстав для іншої кваліфікації, оскільки вона повністю підтверджується зібраними доказами, не вірити яким у суду не має підстав. Надані докази об`єктивні і підтверджуються показаннями потерпілих, свідків, висновками експертиз, протоколами ОМП, протоколами проведення слідчих експериментів, а тому, обвинувачений повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 115 КК України.
Суд критично розцінює позицію обвинуваченого щодо часткового визнання своєї провини та вважає це способом уникнути відповідальності.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у ППВСУ від 07.02.2003 року за №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» - для відмежовування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Судом достовірно встановлено і об`єктивно підтверджується, що саме під час сварки, яка виникла на ґрунті п`янства та раптово виниклих неприязних відносин, у обвинуваченого виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , оскільки наносячи револьвером множинні удари потерпілому у різні частини тіла, в тому числі і в область голови, він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті особи та бажав її настання. При цьому судом враховується спосіб вчиненого обвинуваченим діяння, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація поранень (завдання множинних ушкоджень, в тому числі і в життєво важливі органи тіла) та причини припинення злочинних дій.
Після нанесення вказаних ударів револьвером ОСОБА_11 , коли останній упав та більше не намагався піднятися, ОСОБА_9 припинив свої злочинні дії, оскільки був упевнений, що від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помре.

Будь яких дій спрямованих на надання допомоги ОСОБА_11 обвинувачений не вживав та зусиль для цього не докладав. Як наслідок ОСОБА_11 помер на місці. Після цього, з метою приховування скоєного злочину, обвинувачений на власному транспортному засобі, вивіз труп вбитого ним ОСОБА_11 та скинув його в кювет під`їзного шляху, поблизу території СТ «Радужне» та з метою спотворення трупу підпалив речі і зник з місця вчинення злочину. А вже потім, після його затримання працівниками поліції, лише під тиском незаперечних доказів його вини у скоєному, визнав провину частково.
Не погоджується суд з посиланнями захисника та позицією самого обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 захищався від небезпечного посягання, діяв в стані сильного душевного хвилювання, все ним скоєне було в стані необхідної оборони, оскільки:

Відповідно до роз`яснень, що містяться у ППВСУ від 07.02.2003 року за №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» - відповідальність за ст. 118 КК України за вбивство в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.
Відповідно до ст. 118 КК України спричинення смерті тому, хто посягає з метою захисту інтересів чи прав особи, яка захищається, або іншої особи, інтересів суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання, тобто здійснене в стані необхідної оборони, згідно зі ст. 36 КК України не є злочином, якщо при цьому не були перевищені межі необхідної оборони. Вбивство при перевищені меж необхідної оборони, не виключає кримінальної відповідальності, пом`якшуючи її. Підставою для пом`якшення відповідальності в цьому випадку є прагнення винної особи захистити від суспільно небезпечного посягання особисті, суспільні чи державні інтереси. Винний тут діє, як правило, в стані душевного хвилювання, викликаного злочинною поведінкою потерпілого, що позбавляє його можливості достатньою мірою контролювати свої дії. З суб`єктивної сторони вбивство при перевищенні меж необхідної оборони може бути вчинене лише умисно. Необережне позбавлення життя особи, яка вчиняє посягання, злочином не визнається.
Обставини, за яких обвинуваченим було вчинене кримінальне правопорушення, на думку колегії суддів, не дають підстав вважати, що ОСОБА_9 перебував в стані душевного хвилювання, що позбавляло його можливості достатньою мірою контролювати свої дії.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що вони виключають можливість кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 118 КК України, оскільки природа його діяння (насильства), спрямованість та зміст умислу, локалізація та кількість тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_11 , спроби приховати скоєний злочин та спотворити труп, не дають підстав вважати, що ОСОБА_9 спричинив смерть ОСОБА_11 при перевищенні меж необхідної оборони, як стверджував сам обвинувачений.

Посилання на те, що ОСОБА_9 діяв внаслідок сильного душевного хвилювання, тобто емоційний стан винного значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, теж не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються висновком судово-психіатричного експерта за №57 від 26.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 у період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Також судом враховується поведінка обвинуваченого після заподіяння смерті ОСОБА_11 , а саме бажання уникнути відповідальності, оскільки ОСОБА_9 спочатку вивіз тіло вбитого за межі садового товариства, де трапилась подія, та підпалив його разом із речами, на яких була кров померлого.
Розглядаючи уточнений позов потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 79-87, т.6), суд приходить до наступного:
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. В частині 5 цієї статті зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

-5-

Частина 2 цієї статті зазначає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 19 331,36 грн. підлягають задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого в заподіянні смерті ОСОБА_11 встановлено під час розгляду справи в суді, сума понесених потерпілою витрат в зазначеному розмірі на поховання батька підтверджується товарними чеками, договором про надання ритуальних послуг.
Крім того, потерпілі звернулися до суду з позовом про стягнення з обвинуваченого і моральної шкоди: на користь дружини загиблого ОСОБА_13 550 000 грн.; на користь доньки загиблого ОСОБА_6 125 000 грн.; на користь доньки загиблого ОСОБА_5 125 000 грн.; на користь доньки загиблого ОСОБА_12 200 000 грн.
Положеннями ст. 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила за наявності її вини.
Суд вважає, що дружина та доньки загиблого ОСОБА_11 мають право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого чоловік і батько потерпілих помер, провина ОСОБА_9 в скоєнні дій відносно ОСОБА_11 , що потягли вказані наслідки, судом встановлена.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як слідує з роз`яснюючи положень п. 9 Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 от 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) - зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням викладеного, виходячи з душевних страждань та фізичного болю, які зазнали дружина померлого та його доньки, змін у їх житті, стосунках, порушення покою, додаткових зусиль, які необхідні були для організації життя в цей період, враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченим злочину та наслідки для потерпілих (смерть чоловіка і батька), суд вважає розумним та справедливим стягнути з нього на користь потерпілої ОСОБА_13 - 550 000 грн.; ОСОБА_6 125 000 грн.; ОСОБА_5 125 000 грн.; ОСОБА_12 125 000 грн.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, позитивно характеризуючи особу дані. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено. Обтяжуючою покарання обставиною є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Судом також враховується те, що ОСОБА_9 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Крім того, суд бере до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного та думку потерпілих, які просили суд призначити за вбивство батька і чоловіка суворе покарання, також суд бере до уваги поведінку самого ОСОБА_11 перед вчиненням стосовно нього злочинних дій, а тому, відповідно до вимог ст. 65 ч.2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі,

оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_9 було затримано 13.12.2014 року (а.к.п.92-95, т.1). Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16.12.2014 року відносно ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до вимог ст. 183 ч. 4 КПК України, який потім було неодноразово продовжено (а.к.п.163-164, т.1). У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27), до набрання вироком законної сили.
Оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то суд, вважає за необхідне врахувати це у своєму рішенні.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, повинен вирішити питання про скасування арешту майна. Зокрема суд скасовує арешт у випадках: виправдання обвинуваченого; закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації; не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації; залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 19.12.2014 року було накладено арешт на вилучене майно ОСОБА_9 з метою заборони його відчуження в порядку збереження слідів злочину та забезпечення в наступному відшкодування шкоди, заподіяної цим кримінальним злочином, а саме: автомобіль «Опель-Кадет», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який зареєстрований 10.03.1998 року МРЕВ №1 м. Харкова на ім`я ОСОБА_30 і переданий останнім за довіреністю у володіння ОСОБА_9 , з передачею на відповідальне зберігання Чугуївському РВ ГУМВС України в Харківській області. Оскільки судом вказаним вироком вирішений позов потерпілих про відшкодування обвинуваченим спричиненої їм матеріальної і моральної шкоди, підстав для скасування накладеного арешту, в тому числі і для забезпечення цивільного позову, на момент винесення вироку не вбачається. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку (а.к.п.125-126, т.1).
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд, керуючись ст. 368 КПК України вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням наступних експертиз: судово-трасологічної експертизи №23 від 26.01.2015 року в сумі 1 277,64 грн. (а.к.п.117, т.2); судово-трасологічної експертизи №27 від 25.01.2015 року в сумі 1 277,64 грн. (а.к.п. 131, т.2); судово-трасологічної експертизи №26 від 23.01.2015 року в сумі 1 277,64 грн. (а.к.п.93, т.2).
На підставі наведеного, керуючись ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 13.12.2014 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.12.2014 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Уточнений цивільний позов потерпілих задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілих в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди: ОСОБА_13 - 550 000 грн.; ОСОБА_6 125 000 грн.; ОСОБА_5 125 000 грн.; ОСОБА_12 125 000 грн. Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди - 19 331,36 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-6-
- полімерний пакет, в середині якого знаходяться чоловічі підштаники блакитного кольору із ознаками впливу відкритого вогню; полімерний пакет, в середині якого знаходиться светр чоловічий сірого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору; полімерний пакет, в середині якого знаходиться жіноча комбінована блуза сірого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору; полімерний пакет, в середині якого знаходиться джинси чоловічі синього кольору із ознаками впливу відкритого вогню; ремінь чорного кольору із ознаками впливу відкритого вогню; полімерний пакет, в середині якого знаходиться фрагмент тканини чорного кольору із ознаками впливу відкритого вогню; полімерний пакет, в середині якого знаходиться чоловічі труси синього кольору із ознаками впливу відкритого вогню; полімерний пакет, в середині якого знаходиться металева бляха від ременя та ланцюжок з металу срібного кольору; полімерний пакет, в середині якого знаходиться пожежне сміття; полімерний пакет, в середині якого знаходиться натільна чоловіча білизна сірого кольору (сорочка) із нашаруванням речовими бурого кольору; полімерний пакет, в середині якого знаходиться три фрагменти рушника різної форми зі слідами впливу відкритого вогню; полімерний пакет, в середині якого знаходиться шматочок білого хліба; полімерний пакет, в середині якого знаходиться фрагмент тканини чорного кольору зі слідами впливу відкритого вогню; полімерний пакет, в середині якого знаходиться чоловічі шорти чорного кольору із слідами монтажної піни на них; полімерний пакет, в середині якого знаходиться залізний балон зі слідами монтажної піни та слідами впливу відкритого вогню; фрагмент марлевого бинту зі зразками крові ОСОБА_9 ; фрагменти марлевих бинтів з зразками речовини бурого кольору; зрізи нігтьових пластин обох рук ОСОБА_9 ; фрагмент лінолеуму довжиною 35400 мм шириною 920 мм та фрагмент лінолеуму довжиною 901 мм шириною 902 мм; гіпсовий зліпок, за допомогою якого зафіксовано та вилучено слід низу підошви взуття; гіпсовий зліпок за допомогою якого зафіксовано та вилучено слід протектору шини, які зберігаються в камері схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області і не мають ніякої цінності, після набрання вироком законної сили, знищити;
- диск з відеозаписом допиту ОСОБА_9 від 14.12.2014 року; диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 23.01.2015 року, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження за №0001778, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- автомобіль марки та моделі «Opel Kadett» 1987 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір білий, зареєстрований 10.03.1998 року МРЕВ №1 м. Харкова, що знаходиться на зберіганні в Чугуївському ВП ГУНП в Харківській області, залишити у вказаному відділку, до вирішення питання про скасування арешту у встановленому КПК України порядку;
- револьвер «Safari-Magnum» моделі «РФ 440» та його ствол, що зберігаються у Чугуївському ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, знищити;
- спортивні брюки, светр, куртка та пара взуття ОСОБА_9 ; чохол переднього сидіння автомобіля та чохол заднього сидіння автомобіля; колесо від автомобіля «Опель-Кадет», д/н НОМЕР_1 ; залізні плоскогубці; сумку чоловічу із кожзаму; гроші в сумі 103,55 грн.; кредитну картку «А-БАНК» за № НОМЕР_3 ; електролобзик та полімерну ємкість, що зберігаються у камері схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням:
- судово-трасологічної експертизи за №23 від 26.01.2015 року в сумі 1 277,64 грн.;
- судово-трасологічної експертизи за №27 від 25.01.2015 року в сумі 1 277,64 грн.;
- судово-трасологічної експертизи за №26 від 23.01.2015 року в сумі 1 277,64 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_9 та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча:
Судді: