АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні в м. Києві суду 12 липня 2017 року апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 в інтересах «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року,

за участі: представника власника майна ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучено 14 березня 2017 в ході обшуку за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 81, складі МБТ ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» (), а саме:
картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «Regina Blue» (99 шт.);
картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «Regina Red» (99 шт.);
картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «D&B Comfort Red» (99 шт.);

картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «D&B Comfort Blue» (99 шт.);

картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «Dubao Classic Red» (34 шт.);

картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «Dubao Night Blue» (29 шт.);

картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «Dubao Classic Gold» (29 шт.);

картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами марки «Proto» (4 шт.).

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що вищевказані речі відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому наявні передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту вказаних речей.
Не погоджуючись з таким рішенням, директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року.

Так, автор апеляційної скарги вважає, що вилучене майно, а саме тютюнові вироби не являються майном на яке можна накласти арешт, оскільки вище зазначені тютюнові вироби не являються речовими доказами, оскільки дана продукція не є незаконно виготовленою продукцію, що підтверджується договором, укладеним із виробником даної продукції та всіма іншими документами, які доводять легітимність її знаходження на складах ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН».

Крім того, директор зазначає, що в межах досудового розслідування № 0001842 ухвалою слідчого судді надано дозвіл на призначення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» з питань дотримання вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства за період з 21 вересня 2015 року по 01 вересня 2016 року з інвентаризацією залишків, за результатами якої надано довідку, що підтверджує відсутність порушень з боку підприємства.
Разом з тим стверджує, що пройшло вже 10 місяців з моменту відкриття кримінального провадження, однак жодній особі не повідомлено про підозру в порядку ст.ст. 276-279 КПК України.
Одночасно звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не доведено, що вилучені речі містять ознаки злочину. Крім того, санкція статей, за якими здійснюється розслідування не містять додаткової міри покарання у вигляді конфіскації або спеціальної конфіскації та під час проведення обшуку жодних речей або документів, які б підтверджували, що ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» або її керівники мають відношення до розслідуваних злочинів, не знайдено.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, про причини своєї неявки він не повідомляв, хоча про час та місце судового засідання йому було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 15 березня 2017 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують і це не спростовується матеріалами провадження, токолегія суддів вважає, що в такому випадку строк на апеляційне оскарження не пропущений

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 15 липня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001842, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 204 та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діє група з організації каналу незаконного переміщення через митний кордон України, як в межах вставлених пунктів пропуску так і поза їх межами, підакцизних товарів за сприяння співробітників митних органів України та Державної прикордонної служби.
Встановлено, що впродовж 2016 року за попередньою змовою з працівниками митних органів України та Державної прикордонної служби України група осіб здійснює незаконне придбання, зберігання, а також транспортування з метою збуту підакцизної продукції.

Так, досудовим розслідування встановлено, що організатори схеми функціонування незаконного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів, використовуючи свої невстановлені на даний час зв`язки із числа співробітників митних органів, організовують та забезпечують переміщення на територію України тютюнових виробів у митному режимі «імпорт 72 ЕЕ».

У подальшому тютюнові вироби доставляються на ліцензійні склади розміщення товарів для магазинів безмитної торгівлі ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» розташовані на території КП МА «Київ» (Жуляни).
Після цього, вказані тютюнові вироби перевантажуються в інші транспортні засоби для нібито транспортування до магазину безмитної торгівлі в м. Одеса. Однак, такі транспортні засоби під супроводженням співучасників злочинної схеми, в порушення маршруту руху, прямують до державних кордонів з метою реалізації зазначеної продукції без проведення обов`язкових митних процедур, або відвантажуються на території складських приміщень особами, причетними до функціонування вказаного протиправного каналу переміщення тютюнових виробів, з метою їх вивезення з території зони митного контролю з порушенням встановленого порядку.
Крім того встановлено, що під час виїзду транспортних засобів з тютюновими виробами з ВМО-1 представник ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» подає митну декларацію, в якій зазначає митний режим «Транзит 81 АА». Пунктом призначення є ВМО-5 (Одеська митниця ДФС). Після отримання відомостей від керівництва ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» про те, що транспортний засіб, відправлений в митному режимі «Транзит 81 АА», знаходиться під митним контролем в Одеській митниці ДФС, представник ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН»направляє на ВМО-5 електронну декларацію вже в митному режимі «Імпорт 72 АА».

При цьому учасники злочинної схеми при співучасті працівників Одеської митниці ДФС без фактичного в`їзду на територію митниці, декларуючи товар в митному режимі «Імпорт 72 АА», мають відскановані копії товаросупровідних документів з печатками митного органу призначення, що свідчить про функціонування злочинної схеми при співучасті працівників митних органів. Крім того, в базі даних ДФС стан декларації рахується як «завершення переміщення вантажу», хоч фактично вантаж навіть не в`їжджав на територію Одеської митниці ДФС.
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні 19 липня 2016 року, з метою врятування майна, яке має значення доказів у даному кримінальному провадженні, проведено невідкладний обшук автомобіля DAF з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та причепом/напівпричепом з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , на проведення якого у подальшому було отримано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року, у ході якого було виявлено та вилучено, з поміж інших речей та документів, тютюнові вироби, які нібито були доставлені в м. Одесу та розмитнені в митному режимі «Імпорт 72 АА», та в момент проведення обшуку транспортувалися у напрямку Волинської області для відвантаження на складські приміщення та безпосередньої реалізації фізичним особам із порушенням порядку реалізації таких підакцизних товарів.
14 березня 2017 року в ході обшуку за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 81, в складі МБТ ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» (), виявлено та вилучено вищезгадані картонні коробки з ймовірно тютюновими виробами.

15 березня 2017 року слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 14 березня 2017 року в ході обшуку за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 81, в складі МБТ ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001842 про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що вищевказані речі відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому наявні передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту вказаних речей.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого ОСОБА_7 від 15 березня 2017 року визнано речовим доказом (а.п. 19-20).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Твердження автора апеляційної скарги про те, що санкція статей, за якими здійснюється розслідування не містять додаткової міри покарання у вигляді конфіскації або спеціальної конфіскації та під час проведення обшуку жодних речей або документів, які б підтверджували, що ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» або її керівники мають відношення до розслідуваних злочинів не знайдено, - не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. ст. 170-173 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в клопотанні органу досудового розслідування не ставилося питання про конфіскацію або спеціальну конфіскації вилученого майна.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що з моменту відкриття кримінального провадження пройшло вже 10 місяців, а жодній особі не повідомлено про підозру в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. При цьому колегія суддів враховує те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, яке вилучено 14 березня 2017 в ході обшуку за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 81, складі МБТ ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» (), - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3392/2017 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1