Номер провадження 1-в/201/382/2016
УХВАЛА

21 грудня 2016 року м. Дніпро

вул. Паторжинського 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарні ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої подано подання ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву лікаря-психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» ОСОБА_4 про продовження стосовно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР».

У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» ОСОБА_4 підтримала свою заяву у повному обсязі та просила продовжити стосовно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР», мотивуючи тим, що на даний час психічний стан хворого не стабільний, останній хоч і постійно відвідував лікаря-психіатра, однак не виконував всі його рекомендації, медикаменти приймав нерегулярно, відмічалась соціальна дезадаптація, був легко навіюваним, пасивно підкорюваним в силу інтелектуально - мнестичного недорозвитку, схильний до спілкування з особистостями, здатними до девіантних форм поведінки. Додала, що ОСОБА_5 не контролює свої емоційні прояви та вчинки, полегшено відноситься до скоєного правопорушення, та жодного каяття з цього приводу не виказує, морально-етичні настанови ще не сформовані, а тому комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про необхідність продовження лікування у примусовому порядку.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заяву лікаря-психіатра та просив продовжити відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_5 погодився із лікарем-психіатром і не заперечував проти продовження лікування у примусовому порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заяву та матеріали, додані до неї, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» ОСОБА_4 про продовження у відношенні ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається із заяви лікаря-психіатра ОСОБА_4 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року відносно ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня «Дніпропетровської обласної ради» у відділення із звичайним наглядом, де останній перебував з 06 листопада 2014 року по 26 липня 2016 року.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_5 були змінені із перебування в умовах відділення із звичайним наглядом на амбулаторне примусове лікування.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» № 2133 від 07 грудня 2016 року, ОСОБА_5 за час перебування на амбулаторному примусовому лікуванні лікаря-психіатра відвідував регулярно, однак медикаменти приймав нерегулярно, при цьому, відмічалася соціальна дезадаптація, не працював, вдома нічим не займався, був легко навіюваним, пасивно підкорюваним в силу інтелектуально - мнестичного недорозвитку, схильним до спілкування з особистостями, здатними до девіантних форм поведінки, неспроможний контролювати свої емоційні прояви та вчинки, полегшено ставиться до скоєного правопорушення, намагається применшити свою провину, каяття з цього приводу не вказує, тяжкості скоєного не розуміє, не усвідомлює власну психічну неповноцінність та необхідність прийому ліків, має встановлений діагноз: легка розумова відсталість в ступені помірна вираженої дебільності, виражений психопатоподібний дефект F 70.1, морально-етичні настанови ще не сформовані. За таких обставин, комісія лікарів-психіатрів, прийшла до висновку про доцільність продовження застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1»ДОР».

Отже, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» № 2133 від 07 грудня 2016 року, зважаючи на нестабільних психічний стан хворого ОСОБА_5 , тяжкість скоєного та необхідність застосування реабілітаційних заходів стосовно останнього, враховуючи, що останній не регулярно вживав медичні препарати і не виконував рекомендації лікарів, суд приходить до висновку про доцільність продовження застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1»ДОР».

При цьому, підстав щодо необхідності застосування інших примусових заходів, передбачених ч. 1 ст. 94 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» стосовно ОСОБА_5 ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 372, 512, 514 КПК України, ст. ст. 94, 95 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря-психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР».

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1