н/п 1-кс/640/985/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка, Сахновщинського р-ну, Харківської області, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України,
У клопотанні слідчий вказує, що громадяни України громадяни України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи прихильниками проросійських поглядів та сповідуючи антиукраїнську позицію, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки в регіоні, прийняли рішення вчинити ряд терористичних актів у м. Харкові та Харківській області.
З метою створення належних умов для зазначеної злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у період не раніше, ніж з 23.02.2014 р. по червень 2014 року, вступивши між собою в попередню змову на вчинення невизначеної кількості терористичних актів, вирішили підшукати можливих співучасників з тим, щоб створити за їх участі терористичну групу.
Крім того, зазначені особи, з метою можливості подальшої ідентифікації створюваної ними терористичної групи, віднесення на її рахунок вчинених терористичних актів, а також залякування населення та проведення відповідних пропагандистських та агітаційних заходів, придумали для неї назву «Харківські партизани».
Вищеописаними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 створили та очолили терористичну групу «Харківські партизани».
Продовжуючи реалізовувати вищеописаний злочинний умисел, направлений створення та керівництво терористичною групою «Харківські партизани», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснили кілька виїздів на територію м. Бєлгород Російської Федерації, де налагодили контакт із невстановленим громадянином РФ на ім`я « ОСОБА_8 », який мав надавати сприяння вказаним особам та їх співучасникам у розселенні на території м. Бєлгород для подальшого проходження ними курсів із військової та політичної підготовки. Набуті в ході зазначених курсів знання вказані особи в подальшому планували використати при вчиненні терористичних актів та проведенні пропагандистських та агітаційних акцій.
Далі ОСОБА_7 , діючи з відома ОСОБА_9 в якості співорганізатора та співкерівника терористичної організації «Харківські партизани», залучив до її діяльності свого сина ОСОБА_10 .
Так, ОСОБА_7 посвятив у суть діяльності терористичної групи «Харківські партизани» ОСОБА_10 , а також відвів йому злочинну роль безпосередню участь у терористичних актах, а також сприяння іншим учасникам у їх вчиненні та діяльності групи в цілому.
ОСОБА_11 , достовірно усвідомлюючи, що вказана група є терористичною, дав свою згоду на участь у ній та, діючи в якості активного її учасника, за вказівкою та за сприяння ОСОБА_7 , пройшов вищезазначені курси на території РФ, де отримав навички поводження зі зброєю та вибуховими речовинами. В подальшому вказані навички мали бути використані ним для вчинення терористичних актів в складі терористичної групи «Харківські партизани».
Крім того, з метою подальшого вербування нових членів терористичної групи, ОСОБА_9 регулярно відвідував місце збору проросійських активістів на майдані Свободи в м. Харків, де проводив відповідну агітаційну роботу. Також, з метою забезпечення можливості конфіденційних зібрань учасників групи, ОСОБА_9 надав для проведення зборів членів групи наявне у його розпорядженні приміщення, розташоване в районі проспекту Гагаріна у м. Харків.
В ході проведення вказаної діяльності ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підшукали в якості співучасника проросійського активіста ОСОБА_12 , який регулярно відвідував місце збору проросійських активістів на майдані Свободи в м. Харків та був відомий там по прізвиську « ОСОБА_13 ». Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи як співорганізатори та співкерівники терористичної групи «Харківські партизани», посвятили у суть її діяльності та залучили до неї ОСОБА_12 . Згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_12 , використовуючи свої зв`язки із проросійськими активістами, повинен був підшукувати нових учасників групи, організовувати їх виїзди до м. Бєлгород, забезпечувати відповідне фінансування та координацію діяльності окремих співучасників.
Реалізуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в якості активного учасника терористичної групи «Харківські партизани», приблизно у червні 2014 року, більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена, підшукав раніше відомого йому проросійського активіста ОСОБА_14 (анкетні дані змінені на підставі постанови слідчого), якого посвятив у суть її діяльності та залучив до неї. Згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_14 повинен був переховувати вибухові пристрої, призначені для використання у подальших терористичних актах, а також приймати безпосередню участь при вчиненні терористичних актів та проведенні пропагандистських та агітаційних акцій.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи з відома ОСОБА_7 як співорганізатор та співкерівник терористичної групи «Харківські партизани», використовуючи свої зв`язки серед осіб, які надають послуги із будівництва, під виглядом поїздки на заробітки до м. Бєлгород, РФ, втягнув у вищеописану злочинну діяльність громадян України ОСОБА_15 , а також ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_9 запропонував вказаним особам виїхати до м. Бєлгород для робіт на будівництві. Після їх фактичного виїзду до вказаного міста ОСОБА_9 організував їм проходження вищеописаних курсів, де вони отримали навички поводження зі зброєю та вибуховими речовинами. В подальшому вказані навички мали бути використані ним для вчинення терористичних актів у складі терористичної групи «Харківські партизани».
Після проходження зазначених курсів ОСОБА_9 посвятив у суть діяльності терористичної групи «Харківські партизани» ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , а також відвів їм злочинну роль: безпосередню участь у проведенні терористичних актів, а також зберігання та передача зброї і вибухових речовин для вчинення подальших терористичних актів.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи в якості керівника та координатора терористичної групи «Харківські партизани», організував знайомство ОСОБА_15 та ОСОБА_4 із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_16 », яка мала навички використання зброї та вибухових речовин, з метою надання ним допомоги у вчиненні терористичних актів.
Таким чином, вищеописаними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_7 створили терористичну групу «Харківські партизани» та здійснювали керівництво нею. Участь у діяльності вищеописаної організації приймали ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , «Антон» та інші співучасники.
Крім того ОСОБА_15 , діючи у складі вищезазначеної злочинної групи «Харківські партизани», з метою отримання завдання по вчиненню терористичного акту, 21.10.2014 р. звернувся до члена терористичної групи ОСОБА_4 , якому повідомив про необхідність проведення зустрічі з одним з координаторів їх терористичної діяльності вищезазначеною невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_16 ».
Вранці 22.10.2014 ОСОБА_4 , знаходячись біля приміщень 22-ої клінічної лікарні (м. Харків, пр-т Героїв Сталінграду, 160), зустрівся з ОСОБА_15 та « ОСОБА_16 », від якої отримав завдання посприяти вчиненню вибуху поряд із будівлею № 87 по вул. Новгородська в м. Харкові, в якій розташований магазин піротехніки «Піротекс», а саме, використовуючи знання, отриманні під час проходження вищевказаних курсів на території Російської Федерації, налаштувати капсуль-детонатор наданої «Антоном» міни на 34-х годинну затримку, таким чином здійснивши її вибух близько 10-11 годин 24.10.2014 р.. Погодившись на виконання відпрацьованого « ОСОБА_16 » завдання, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та «Антон» здійснили аналіз місцевості, де планували вчинити теракт, після чого « ОСОБА_16 » повторно повідомив про важливість наданого членам терористичної групи завдання.
Того ж дня, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , прибули за адресою: АДРЕСА_2 де здійснили посадку на автомобіль марки «Chery Beat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився у користуванні громадянина України ОСОБА_18 , який був обізнаний із планом вищеописаного терористичного акту, але не був посвячений у діяльність терористичної групи «Харківські партизани».
Згідно відведеної злочинної ролі, ОСОБА_18 повинен був надати своє сприяння у перевезенні ОСОБА_4 і ОСОБА_15 до місця зустрічі з «Антоном» та далі до місця закладення вибухового пристрою, з метою вчинення терористичного акту, а також перевезення останніх у зворотному напрямку, дотримуючись при цьому правил та вимог конспірації.
Здійснивши зупинку біля АЗС «Shell», розташованої по вул. Ньютона в м. Харків, члени терористичної групи ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_18 прослідували у напрямку 22-ої клінічної лікарні (проспект Героїв Сталінграда, 160), де мали зустрітись з « ОСОБА_16 ». Однак зазначена група була виявлена співробітниками УСБУ в Харківській області.
«Антон», розуміючи, що через обставини, які не залежать від його волі, не зможе довести злочинний умисел до кінця та може бути затриманий співробітниками СБУ, вчинив спротив, застосувавши вогнепальну зброю та кинувши в їх бік ручну гранату. Внаслідок вказаних протиправних дій по «Антону» співробітниками СБУ було застосовано вогнепальну зброю на ураження, в результаті він був ліквідований, а 1 співробітник УСБУ в Харківській області зазнав поранень через вибух гранати. Крім того, під час огляду місця події при вказаній особі було виявлено предмет, схожий на вибуховий пристрій.
Таким чином, ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_18 з причин, що не залежали від їх волі, не змогли довести вищеописаний злочинний умисел до кінця.
Слідчий вказує, що вищеописаними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя, дослідивши надані документи, якими слідчий обґрунтовує клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного у ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.
Таким чином, 09.08.2017 р. сплинув строк дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 р. про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проте, станом на 09.08.2017 р. і до теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_4 до Київського районного суду м. Харкова для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього не з`явився, слідчим, прокурором доставлений не був.
Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 р. про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 втратила законну силу та старшим слідчим в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області підполковником юстиції ОСОБА_3 не виконана, підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , що надійшло до Київського районного суду м. Харкова 08.02.2017 р., відсутні.
Тому, керуючись ст. 177, 188-190, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1