АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000326 від 26.08.2016 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також за фактом вчинення злочині, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2017 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на документи, які були виявлені та вилучені 19.05.2017 під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим пропущено строк подання клопотання, передбачений абз. 2 п. 5 ст. 171 КПК України, оскільки обшук проведено 19.05.2017 року, а клопотання внесено на розгляд слідчого судді 22.05.2017 року. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_12 проведено у п`ятницю, 19.05.2017 року, о 15 год. 30 хв. Наступні дні 20 та 21 травня 2017 року були вихідними та реєстрація клопотання не допускалась, що підтверджується листом №01-13/309/2017/М-210 від 25.05.2017 року, а тому клопотання слідчим подано до суду першої інстанції з дотриманням строку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, представників власника майна, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000326 від 26.08.2016 року, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , громадян Російської Федерації ОСОБА_10 (він же ОСОБА_15 ), ОСОБА_13 , громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358 КК України.

22.05.2017 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено 19.05.2017 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

23.05.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна,накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вважає колегія суддів наведена норма закону слідчим суддею дотримана в повному обсязі.

Відмовляючи у накладенні арешту на майно, слідчий суддя зазначає про те, що клопотання слідчого було подано до суду з порушенням процесуального строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України. Колегія суддів погоджується із висновком, якого дійшов слідчий суддя щодо пропущення зазначеного строку.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів провадження обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено 19.05.2017 року, а клопотання слідчим внесено до суду першої інстанції, згідно вхідного номеру 22.05.2017 року, тобто з порушенням зазначеного процесуального строку.

Доводи апеляційної скарги про дотримання слідчим вимог ч. 5 ст. 171 КПК України при внесенні на розгляд слідчого судді клопотання про арешт майна, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це зазначається в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, за об`єктивним переконанням колегії суддів, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000326 від 26.08.2016 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також за фактом вчинення злочині, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3096/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1