АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/727/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Уренгой Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, працюючого на посаді інспектора роти №2 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя ДПП НП України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з одночасним визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат. Строк тримання під вартою підозрюваного постановлено обчислювати з 25 листопада 2016 року по 23 січня 2017 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави у 20 мінімальних заробітних плат скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 166 мінімальних заробітних плат, що складає 228 748 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею в ухвалі не зазначено дослідження яких саме доказів здійснено судом під час розгляду клопотання, та цим доказам не надано належної оцінки. Крім того, слідчим суддею не перевірено наявність інших, зазначених у клопотанні, ризиків, окрім можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Також апелянт зазначає, що у мотивувальній частині ухвали відсутні всі встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, і положення закону, яким суд керувався.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за наступних обставин.
Наказом начальника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №105 о/с від 18 квітня 2016 року старшого сержанта поліції Яворського СС призначено інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі.
05 листопада 2016 року приблизно о 17-00 год. у ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 з використанням свого службового становища та наданої їм влади працівників правоохоронного органу.
З цією метою, інспектор роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ДПП НП України ОСОБА_6 , маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою з поліцейським роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ДПП НП України ОСОБА_10 , 05 листопада 2016 року приблизно після 17-00 год., перебуваючи у лісосмузі розташованої поміж вулицями Центральною та Григорія Квітки-Основ`яненка, спільно з ОСОБА_10 , після того, як виявили, що ОСОБА_11 здійснює заготівлю дров на території вказаної лісосмуги, діючи умисно, із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище і надану владу працівника правоохоронного органу, з метою одержання неправомірної вигоди, повідомив останньому про необхідність сплати неправомірної вигоди у розмірі 1000 грн за невжиття ОСОБА_6 та ОСОБА_10 заходів, спрямованих на припинення діяльності ОСОБА_11 , пов`язаної із заготівлею дров у лісосмузі. При цьому ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище і надану владу працівників правоохоронного органу, з метою одержання неправомірної вигоди, попередили ОСОБА_11 , що у разі відмови надавати вказану неправомірну вигоду, ними буде вжито всіх можливих заходів, направлених на перешкоджання веденню зазначеної діяльності ОСОБА_11 . У зв`язку з викладеним, ОСОБА_11 , сприймаючи погрози та вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , як реальні, був змушений погодиться на висунуті вимоги правоохоронців щодо надання їм неправомірної вигоди. При цьому ОСОБА_11 повідомив вказаним поліцейським, що має при собі лише 500 грн, на що ОСОБА_6 погодився та одержав за участі ОСОБА_10 від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 500 грн.
Одразу після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою, із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника поліції, з метою одержання неправомірної вигоди запропонували ОСОБА_11 надавати їм неправомірну вигоду у розмірі 500 грн за кожен день здійснення заготівлі дров у лісосмузі на території Шевченківського району за те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , використовуючи своє службове становище, не будуть вживати відносно нього заходів реагування та заходів, направлених на притягнення ОСОБА_11 до відповідальності. На вказані умови ОСОБА_11 був змушений погодитись.
Після цього, 18 листопада 2016 року приблизно о 07-10 год. ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище і надану владу працівника правоохоронного органу, з метою одержання неправомірної вигоди, перебуваючи у лісосмузі, розташованої поміж вулицями Центральною та Григорія Квітки-Основ`яненка, за участі ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_11 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн за здійснення заготівлі дров у лісосмузі протягом 2 днів.
Після цього, 25 листопада 2016 року приблизно о 16-10 год. ОСОБА_6 , продовжуючи умисні дії, направлені на одержання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище і надану владу працівника правоохоронного органу, перебуваючи на паркувальному майданчику поблизу торгового центру «Амстор» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна,74, одержав від ОСОБА_12 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 2500 грн за здійснення заготівлі дров у лісосмузі протягом 5 днів.
Таким чином ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 одержав від ОСОБА_11 протягом листопада 2016 року неправомірну вигоду на загальну суму 4000 грн.
10 листопада 2016 року до ЄРДР за №0000372 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
26 листопада 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали, що оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення самого підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що зазначені доводи є обґрунтованими, а заявлений у клопотанні ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду на даний час існує.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім того, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 обґрунтовано та з дотриманням вимог ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховано майновий стан підозрюваного та фактичні обставини інкримінованого останньому правопорушення.

Свої висновки щодо необхідності визначення застави саме у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, слідчий суддя належним чином вмотивував.

При апеляційному розгляді встановлено, що заставу у вказаному розмірі внесено та ОСОБА_6 звільнений з-під варти.

Відомостей про те, що підозрюваний не виконує покладених на нього процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню, прокурором не надано.

Якихось обставин, які об`єктивно свідчили би про те, що визначений слідчим суддею розмір застави може не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, не встановлено.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4