Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/288/17
Провадження № 1-кс/644/36/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :слідчого судді Орджонікідзевського районну м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , представника осіб, які подали скаргу - ОСОБА_5 , осіб, які подали скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2016 року № 0000502, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2015 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
16 січня 2017 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звернулися до суду зі скаргою в якій просили скасувати незаконно винесену, на їх погляд, постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000502, внесену до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2015 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. В обґрунтування поданої скарги вказали, що слідчий під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження допустив однобокість, неповноту та необ`єктивність проведеного розслідування. Прийняла незаконне та необґрунтоване рішення. А саме, на думку осіб, які подали скаргу, та їх представника адвоката ОСОБА_5 , слідчим не було встановлено місця та точного часу події, не встановлено обставин подій скоєного кримінального правопорушення та обставин отримання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Також вказали, що в постанові від 29.12.2016 року слідчий посилається на те, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду на розгляді вже перебувають два кримінальні провадження, однак, при цьому оцінки діям ОСОБА_8 подіям на зупинці громадського транспорту у вказаній постанові так і не надає.

Під час розгляду скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали, просили скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29.12.2016 року з підстав, викладених у скарзі, а матеріали направити для проведення досудового розслідування. Крім того пояснили, що під час проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_6 за обставинами подій на зупинці громадського транспорту не допитувалися. Також, звертали увагу слідчого судді на ті обставини, що пояснення осіб, які були допитані під час досудового розслідування не відповідають дійсним подіям, а слідчим викладені в «перекрученому» вигляді.

Прокурор та слідчий просили слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги, посилалися на те, що перевірка за виділеними матеріалами з кримінального провадження №0003091 від 26.10.2015 року про події на зупинці громадського транспорту за адресою : м. Харків, пр. Косіора, 75 , яка сталася 14.09.2013 року в період часу з 22.00 до 23.00 та внаслідок яких невстановлена особа вчинила хуліганські дії стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проведена в повному обсязі.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України слідчий зобов`язаний доказувати не лише подію кримінального правопорушення, а і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно положень, закріплених в ст. 92 КПК України доказування обставин передбачених ст. 91 цього Кодексу є не правом, а обов`язком слідчого.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).

Оскільки закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є одним зі способів закінчення досудового слідства, таке рішення може бути прийнято лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до положень, закріплених в ст. 2, ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами розслідування, зокрема в ній повинна бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав законних інтересів учасників процесу.

Слідчим суддею встановлено, що на розгляді в СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області перебували виділені матеріали з кримінального провадження №0003091 від 26.10.2015 року про події на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 75 , яка сталася 14.09.2013 року в період часу з 22.00 до 23.00 та внаслідок яких невстановлена особа вчинила хуліганські дії стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Вказані відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, внесені 18.02.2015 року до ЄРДР за № 0000502 .

За результатами досудового розслідування слідчим раніше приймалися процесуальні рішення, а слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду, а, в подальшому колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області розглядалися скарги на постанову про закриття кримінального провадження (а.с.к/п 377-379; 380-385). Так, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.05.2016 р. було скасовано постанову слідчого ОСОБА_4 від 29.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000502, а матеріали вказаного кримінального провадження повернуті керівнику Харківської місцевої прокуратури № 3 для організації досудового розслідування. Скасовуючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що досудове слідство було проведено однобоко, неповно.

Після проведення досудового розслідування 29.12.2016 року слідчим ОСОБА_4 вдруге була прийнята постанова про закриття кримінального провадження (а.с. к/п 430-433).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказали, як однією з підстав, щодо необхідності скасування постанови слідчого на те, що слідчим вони особисто не були допитані.

При цьому, відповідно до заяви повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2015 року ОСОБА_7 вказував на обставини вчинення стосовно нього ОСОБА_8 14.09.2013 року, близько 23.00 години на зупинці громадського транспорту по пр. Косіора , 75 у м. Харкові кримінального правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців, гематом, саден та встановлено діагноз: ампутація зубів (а.с. к/п 89).

Крім того, 04.02.2015 року, ОСОБА_6 просив внести відомості до ЄРДР з приводу вчиненого стосовно нього ОСОБА_8 14.09.2013 року, близько 22.30 години на зупинці громадського транспорту по пр. Косіора, 75 у м. Харкові кримінального правопорушення. З приводу вказаних обставин як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 вже були допитані в якості потерпілих в кримінальному провадженні № 0000502 (а.с. к/п 319-325, 329-334). Таким чином, слідчий суддя вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в даній частині.

При цьому, заслуговують на увагу інші аргументи, викладені в скарзі і особисто в поясненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час її розгляду.

Так, за своїм структурним змістом постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.12.2016 року складається, фактично, лише із описів пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та висновків експертиз, та завершуючи постанову слідчий вказує « оцінивши у сукупності усі зібрані у ході досудового розслідування докази, вважаю, що правова оцінка подіям, які мали місце 14.09.2013 року на зупинці громадського транспорту по пр. Олександрівському (Косіора), 75 у м. Харкові надана раніше, а саме 24.04.2015 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст. 296 КК України було направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для розгляду. Діям ОСОБА_8 , а саме нанесенню тілесних ушкоджень у вигляді ножових поранень 14.09.2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також було надано правову оцінку, а саме 13.12.2013 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 направлено для розгляду за ч.1 ст. 121 , ч.2 ст. 125 КК України до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова».

При цьому, окрім , як викладених пояснень, жодного обґрунтування, чому саме слідчий прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 296 КК України постанова не містить.

Так само, як і не надана оцінка і обґрунтування суперечливим показанням які були надані ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зв`язку із чим незрозуміло, як слідчий приходить до висновку , що в діях ОСОБА_8 на зупинці громадського транспорту мала місце необхідна оборона.

Також, пояснення свідків слідчим викладені вибірково на розсуд слідчого. Пояснення свідка ОСОБА_14 , які перебувають в матеріалах кримінального провадження взагалі містять вказівку на незрозумілих осіб, які були учасниками подій на зупинці громадського транспорту 14.09.2013 року. Фактично слідчий не лише не встановила точного часу подій за ч.1 ст. 296 КК України, а і, не звернула уваги в поясненнях свідка ОСОБА_14 (а.с. к/п 430-433) на час події. Так, свідок пояснила, що подія, свідком якої вона була сталася в 00.10 год. 15.09.2013 року, тоді як в постанові про закриття кримінального провадження від 29.12.2016 року йдеться мова про хуліганські дії на зупинці громадського транспорту, яка відбувалася 14.09.206 року в період з 22.00 до 23.00 год. В судовому засіданні, під час розгляду слідчим суддею вказаної скарги, адвокат ОСОБА_5 і прокурор ОСОБА_3 взагалі підтвердили ту обставину, що в час на який посилається ОСОБА_14 , а саме в 00.10- 00.30 час. 15.09.2013 року один із потерпілих вже перебував у лікарні. На ці обставини слідчий, нажаль, не звернув уваги під час прийняття рішення. Так само, як і залишені поза увагою слідчого інші пояснення свідків, викладені в постанов, оцінка їм не надана.

Слідчий суддя не може також погодитися із посиланням слідчого в постанові від 29.12.2016 року на те, що оцінка подіям на зупинці громадського транспорту , яка мала місце 14.09.2013 року була надана раніше в обвинувальних актах, які перебувають на розгляді в Орджонікідзевському районному суді. При цьому, з яких саме підстав слідчий прийшов до такого висновку в постанові не вказано, оцінка діям ОСОБА_8 саме на зупинці громадського транспорту не надана. Як вже раніше вказувалося в ухвалі АСХО від 19.05.2016 року « направлення обвинувального акту до суду стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_16 на зупинці громадського транспорту», але слідчим проігноровано дану вказівку, та вдруге в постанові міститься лише посилання на наявність інших обвинувальних актів, за відсутністю обґрунтування.

Так само, слідчим не надано фактичної оцінки висновкам експертизи №2926-ая/15 від 30.06.2015 року, відповідно до якої у ОСОБА_7 мало місце пошкодження коронки та кореня 1 зуба, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень та могло бути отримано в строк, зазначений ОСОБА_7 , а саме 14.09.2013 року на зупинці громадського транспорту; та висновкам експертизи 32925-ая/15 від 30.06.2015 року, відповідно якої у ОСОБА_6 , окрім тяжких тілесних ушкоджень у вигляді колото різаних поранень, мали місце легкі тілесні ушкодження, а саме, закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку із зовнішнім ушкодженням на голові, які могли бути спричинені в час події 14.09.2013. Постанова від 29.12.2016 року містить лише посилання на дані висновки експертизи. Натомість, слідчий вказує в постанові , що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було завдано легкі тілесні ушкодження на зупинці громадського транспорту під час подій від 14.09.2013 року, але «в матеріалах кримінального провадження також маються судово-медичні експертизи стосовно ОСОБА_8 , згідно яких йому 14.09.2013 року було заподіяно також легкі тілесні ушкодження на зупинці громадського транспорту по пр. Олександрівську (Косіора), 75 у м. Харкові що підтверджує факт відсутності перевищення меж необхідної оборони з боку ОСОБА_8 ». Жодного обґрунтування викладеним обставинам слідчий не приводить, та при цьому робить висновок , що в діях ОСОБА_16 мала місце саме самооборона.

Таким чином, з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що перевірка слідчим проведена не в повному обсязі, слідчий передчасно дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, т.я. постанова від 29.12.2016 року не містить оцінки всім встановленим обставинам, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню, а матеріали поверненню для організації досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303- 304, 307 КПК України, -

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000502, внесену до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2015 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури №3 для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1