УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,внесене по кримінальному провадженню за №0000022 від 24.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2КК України, про дозвіл на здійснення примусового відібрання зразків підпису у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0000022 від 24.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2КК України, за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про примусове відібрання зразків підпису у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовується тим, що в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені слідством особи в порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу на території Україна» організували гральний заклад в якому розмістили 40 гральних автоматів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за допомогою програмного забезпечення яких організували гральний бізнес.
В рамках кримінального провадження для встановлення істини по справі та зібрані доказів для доведення вини учасників, тобто встановлення хто які функції виконував у гральному закладі підозрюваних було ознайомлено із постановами про відбір зразків підпису та почерку для проведення експертного дослідження. Під час чого підозрювані особи для приховування своїх функцій в гральному закладі відмовились надавати зразки свого почерку, підпису та інших фрагментів.
З метою підтвердження чи спростування показань свідків щодо працівників та організаторів даного грального закладу у слідства виникла необхідність у проведенні експертного дослідження, направленого на встановлення осіб, які здійснювали записи в блокнотах, які були вилучені під час обшуку нежитлового приміщення.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
ОСОБА_5 та його захисник, у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по матеріалах, заслухавши думку старшого слідчого ОСОБА_3 , який підтримав заявлене клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 28 Конституції України наголошує на тому, що кожен має право на повагу до його гідності, жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст. 242 КПК України визначені підстави проведення експертизи, а саме зазначено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Згідно ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до витягу з кримінального провадження №0000022, 24.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.1 ст.203-2 КК України.
Дослідивши матеріали справи слідчим суддею встановлено, що на час розгляду вказаного клопотання стороною кримінального провадження не надано повідомлення про підозру, постанови про призначення експертизи та відповідних документів, які б підтверджували звернення слідчого до експерта за проведенням експертизи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.
В силу положень ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права.
У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків суперечить практиці Європейського Суду з прав людини. Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду (справа «Яллох проти Німеччини») доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.
Крім цього, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини "Функе проти Франції" від 25.02.1993 р., неможливо здійснення по відношенню до особи будь-якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6)можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Так, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення відбору зразків підпису ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий не зазначив кому саме надати дозвіл на відібрання цих зразків, що суперечить вимогам п.1, п.5 ч.1 ст. 164 КПК України.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160-166, 242, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,внесене по кримінальному провадженню за №0000022 від 24.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2КК України, про дозвіл на здійснення примусового відібрання зразків підпису у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1