Справа № 386/493/17
Провадження № 1-кп/386/78/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Голованівськ кримінальне провадження №1-кп/386/78/17 внесене до ЄРДР №0000133 від 05.04.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не депутата, утриманців та пільг не має, не військовозобов`язаного, не одруженого, стан здоровя задовільний, такого що не має судимості, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, при таких обставинах:

04 квітня 2017 року близько 14 години в с. Межирічка Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення брухту чорних металів, який знаходився на охоронюваній та огороженій парканом території тракторної бригади, що розташована в АДРЕСА_3 , яка належить АФ «Хлібороб» у формі ТОВ.

В подальшому 04 квітня 2017 року близько 15 години ОСОБА_4 прийшов до тракторної бригади, що розташована в АДРЕСА_3 , яка належить АФ «Хлібороб» у формі ТОВ, де переліз через паркан, таким чином потрапив на територію.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету, особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав та обернув на свою користь 196 кг брухту чорних металів, який знаходився на території тракторної бригади біля металевих бочок різних розмірів, вартість якого відповідно до висновку експерта від 06.04.2017 року становить 4 грн. 10 коп. за один кілограм на загальну суму 692 грн. 90 коп..

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд внаслідок чого заподіяв АФ «Хлібороб» у формі ТОВ матеріальну шкоду на загальну суму 692 грн. 90 коп..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню визнав повністю. Вказав що кримінальне правопорушення ним було вчинене за обставин викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється.

Від дачі показів відмовився згідно ст.. 63 Конституції України.

Представник потерпілого АФ «Хлібороб» у формі ТОВ ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що АФ «Хлібороб» у формі ТОВ кримінальним правопорушенням було завдано матеріальну шкоду , однак збитки відшкодовано в повному обсязі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та беручи до уваги думку прокурора, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також у тому, що він усвідомлює неможливість оскаржити обставини справи в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, а/п-97, стан його здоров`я задовільний, не перебуває на «Д» обліку у лікаря - нарколога, та лікаря психіатра а/п.92, 94, такого що не має судимостей, а/п 84, 86, згідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній ризик.

Суд, заслухавши обвинуваченого, прокурора, представника потерпілого, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, такого що не має судимостей.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд згідно ст.. 66 КК України враховує щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України, суд не встановив.

При цьому суд приймає до уваги заяву ОСОБА_4 про надання оцінки його діям, та його щирому каяттю.
Такі виводи суду базуються на рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Враховуючи національні та Європейські закони , дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід обрати міру покарання в межах санкції передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувати до нього ст..75 КК України, що сприятиме засудженому попередженням і він не скоюватиме нових злочинів.
Процесуальні витрати за залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,368,369,370,373,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, по ч.3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Речові докази у кримінальному провадженні: брухт чорних металів загальною вагою 196 кг., переданий на зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 повернути АФ «Хлібороб » у формі ТОВ.

Мотоцикл марки «МТ - 10» з коляскою, переданий на зберігання під розписку свідкові ОСОБА_6 повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1