Справа № 308/5331/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000783 від 20.03.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Емба-5 Актюбінської області Республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 березня 2017 року, о 18.00 год., ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 1979 року народження, матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, тобто усвідомлюючи, що їх дії помічені працівником магазину, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, знаходячись в приміщенні магазину «Адідас» за адресою: м. Ужгород, пл. Петефі, 13, шляхом вільного доступу, викрали належний ДП «АДІДАС-УКРАЇНА» чоловічий джемпер «WORKFZ CLIMCOOL», чорного кольору, матеріал поліестер, артикуль ВК 1087, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 11/204 від 12.04.2017 року становить 1990,00 грн., чим завдали дочірньому підприємству «АДІДАС-УКРАЇНА» (, юридична адреса: 03067, м. Київ, вулиця Гарматна, будинок 4), матеріального збитку на вищевказану суму.

При роз`ясненні судом обвинуваченому ОСОБА_4 суті обвинувачення, останній повідомив, що йому воно зрозуміле, також зауважив, що визнає себе винним у вчиненому правопорушенні за обставин, наведених у обвинувальному акті, щиро розкаюється, а також вказав про бажання давати показання.

Потерпілий ДП «Адідас-Україна» у судове засідання явку свого представника не забезпечив, водночас подав до суду заяву від 23.06.2017 року про розгляд справи без його участі, заявивши, що додатково заявляти цивільний позов не буде.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, зокрема, часу, місця, способу, вчинення діяння у співучасті, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про обвинуваченого.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Згідно з його показаннями щодо обставин вчинення ним злочину пояснив, що 19 червня 2017 року точну годину не пам`ятає, він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , обумовили план дій, після чого вони разом зайшли до магазину «Адідас», що на площі Петефі. Маючи намір викрасти куртку, обвинувачений повідомив, що він хотів відволікати продавця-консультанта, а в той час його друг, взявши куртку-вітровку вибіг з магазину. На той час він зрозумів, що їх дії помічені, однак, вже був заблокований у магазині.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненому діянні, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, є молодим за віком, перебуває під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері з 08.04.2008 року, синдром полінаркотичної залежності.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавленням волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 990,05 грн., з яких за проведення товарознавчої експертизи в сумі 439,80 грн. та дактилоскопічної експертизи в сумі 550,25 грн., покласти на обвинуваченого.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.07.2017 року по даній справі обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до двох місяців, а саме, до 01.09.2017 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 05 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази: сліди папілярних ліній дактилокарта ОСОБА_7 , DVD-диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1