СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр.№1-кс/759/429/17
ун.№759/1832/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання ОСОБА_2 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000188 від 04.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 363, ч. 1 ст. 367 КК України, шляхом надання тимчасового доступу до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000188 від 04.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 363, ч. 1 ст. 367 КК України, шляхом надання тимчасового доступу до речей (двох CD дисків архівної, робочої копій фонограми с/з від 25.06.2014 р. у справі № 369/3899/13-ц) і документів (за наведеним переліком відповідно до п.п. 1-7 описової частини клопотання) з розпорядженням про надання можливості вилучення зазначених речей і документів, так як існує реальна загроза знищення речей і документів (що вже відбулось в цьому суді по факту) та таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу.

Вивчивши клопотання, підстав для його розгляду по суті не вбачаю з огляду на такі обставини.

Згідно з положеннями ст. 159, 160 КПК України право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають сторони кримінального провадження.

Ст. 3 КПК України дає визначення, що сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

З приписів параграфів 2, 3, 4 глави 3 та ч. 3 ст. 93 цього Кодексу вбачається, що законодавець відносить до сторони обвинувачення лише прокурора, орган досудового розслідування, керівника цього органу, слідчого та оперативні підрозділи, а потерпілий є учасником кримінального провадження.

Серед визначених ст. 56 КПК України прав потерпілого, які він має можливість реалізувати протягом усього кримінального провадження, право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів не передбачене.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що потерпілий та його представник мають певні права сторони обвинувачення лише в тому разі, якщо про це вказано у відповідній нормі кримінального процесуального закону.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Оскільки ст. 160 КПК України не містить вказівки та те, що з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають звернутися потерпілий, його представник чи законний представник, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 подано без додержання приписів кримінального процесуального закону щодо суб`єкта звернення, що є підставою для його повернення через невідповідність клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 того КПК, про що надано роз`яснення і в п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 159, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_2 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000188 від 04.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 363, ч. 1 367 КК України, шляхом надання тимчасового доступу до речей і документів - повернути автору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1