Справа № 366/3338/16-к
Провадження № 1-кп/366/9/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області матеріали кримінального провадження № 0000058, які надійшли з Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого монтажником ТОВ «Спецбудплюс», що за адресою: м. Київ, вул. Богданівська, 10, не інваліда, не депутата, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 267-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07 вересня 2016 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді монтажника в ТОВ «БК Укрбудмонтаж», та перебуваючи на території товариства по вул. Радянській, 82 а в м. Чорнобиль, яке відповідно до постанови КМ України № 106 від 23.07.1991 року, відноситься до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме зони відчуження, завантажив до салону автомобіля марки МІТЦУБІШІ ПАДЖЕРО СПОРТ д. н. з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, будівельну арматуру, з метою переміщення її за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю до спеціального майданчика ТОВ «БК Укрбудмонтаж», що в м. Києві, вул. Багоутівська, 1а.

В подальшому, після завантаження до автомобіля будівельної арматури, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на автомобілі МІТЦУБІШІ ПАДЖЕРО СПОРТ д. н. з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, під керуванням ОСОБА_7 , приблизно о 19 годині поїхали в напрямку КПП «Дитятки», при цьому ОСОБА_4 , не повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про свій намір незаконно перемістити за межі зони відчуження будівельну арматуру.

Прибувши на КПП «Дитятки», ОСОБА_8 скориставшись тим, що шлагбаум був піднятий, без попереднього огляду працівниками поліції та надання ними дозволу на виїзд, без надання передбаченого законом дозволу і проведення дозиметричного контролю промислової продукції, перемістив за межі зони відчуження металеву арматуру.

Після виїзду за межі КПП «Дитятки», працівники поліції 07.09.2016 року о 19 годині 30 хвилин, зупинили автомобіль МІТЦУБІШІ ПАДЖЕРО СПОРТ д. н. з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, в якому виявили 440 кг., металевої арматури та в подальшому вилучили до Відділу поліції Зони ЧАЕС ГУНП в Київській області.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення вимог режиму радіаційної безпеки, а саме переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу і проведення дозиметричного контролю промислової продукції, тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 267-1 Кк України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 267-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання обвинуваченого та письмових матеріалів кримінального провадження., які у судовому засіданні не досліджувались в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зокрема, допитаний, як обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що більше такого не повториться. Крім того, показав суду, що у вересні 2016 року працював монтажником в ТОВ «БК Укрбудмонтаж», по контракту виконували роботи в м. Чорнобиль, а саме виготовляли монтажні блоки для Арки-укриття на ЧАЕС. Металева арматура, завозилась з їхнього підприємства з м. Києва, а з неї в м. Чорнобиль, виготовляли монтажні блоки. Після завершення робіт в м. Чорнобиль, залишилась металева арматура, яка привезена з Києва, але за природою використовується для перекриття монолітних будівель, але її не встигли погрузити на машину, яка поверталась до м. Києва. Керівник сказав, що треба арматуру вивезти до м. Києва, оскільки робота вже завершилась. Оскільки, це вже було після 18 години вечора, і Адміністрація Зони відчуження не працювала, тому керівництво не встигло зробити дозвільні документи, а він не маючи ніякого умислу, лише з добрих намірів вирішив перемістити арматуру на власному транспортному засобі, щоб догодити керівництву. Не будучи обізнаним про порядок переміщення будь-чого за межі території зони він власноручно завантажив металеву арматуру до багажного відділення свого автомобіля, після цього посадив за кермо ОСОБА_8 , який проживав з ним по сусідству в м. Києві, при цьому не повідомивши останнього про арматуру в автомобілі, хоча про це у нього і не питали. По дорозі він, ще взяв в попутники ОСОБА_6 , і в трьох вони вирушили в бік КПП «Дитятки». Під`їхавши на КПП «Дитятки», він та інші пішли для проходження особистого дозиметричного контролю, а коли повернулись, сіли до авто та поїхали до шлагбаума. Під`їхавши до шлагбаума, побачив, що відкритий, а тому вирішив, що їм дозволено рух, після чого поїхали. Тільки вони проїхали через шлагбаум, як побачили, що працівники поліції почали їм сигналізувати (свистком, руками) про зупинку. Проїхавши трохи, вони зупинили автомобіль. Потім до автомобіля підійшли працівники поліції, та попросили надати автомобіль для огляду. Під час огляду автомобіля, в багажному відділенні виявили металеву арматуру. Точної ваги він не знає, оскільки вантажив руками, при цьому її не зважував.

Крім того, судом у судовому засіданні у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, було оглянуто характеризуючи матеріали кримінального провадження, а саме:
-Довідку, про те, що в силу ст. 89 КК України, такий що не має судимості;

-Копію паспорту;

-Довідку з Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапії», про те, що на обліку у лікаря нарколога не перебуває;

-Довідкуз Київської психоневрологічної лікарні № 2 про, те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра;

-Характеристику з місця роботи, за підписом генерального директора ТОВ «БК Укрбудмонтаж», ОСОБА_9 (характеризується позитивно);

-Копію вироку Ватутинського районного суду м. Києва від11.1993 року;

-Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 10.2000 року;

-Вирок Київського міського суду від 17.03.2000 року;

-Копію перепустки в зону відчуження 82-10 А-2 № 822561на автомобіль Мітцубіші НОМЕР_1 ;

-Копію технічного паспорту на автомобіль марки Мітцубіші НОМЕР_1 ;

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 267-1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає - щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, від шлюбу має неповнолітню дитину, його ставлення до скоєного, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання передбачене санкцією, ч. 1 ст. 267-1 КК України у виді штрафу.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

За ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі:
1) обвинувального вироку суду;
2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру;
4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.
3. У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі:
1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності;
2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
У матеріалах кримінального провадження наявні речові докази, щодо яких необхідно ухвалити процесуальне рішення при вирішенні справи, а саме, до автомобіля марки МІТЦУБІШІ ПАДЖЕРО СПОРТ д. н. з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , - застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України; 440 кг. металевої будівельної арматури, які передані на зберігання до кімнати речових доказів, Відділу поліції Зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, ч. 1 ст. 267-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: до автомобіля марки МІТЦУБІШІ ПАДЖЕРО СПОРТ д. н. з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України; 440 кг. металевої будівельної арматури, які передані на зберігання до кімнати речових доказів, Відділу поліції Зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя