АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

08 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5
представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002360 від 13.09.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, було відмовлено в задоволені клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт грошових коштів у національній валюті на загальну суму 2148850,00 (два мільйона сто сорок вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, вилучених під час проведення обшуку 18.11.2016 р. квартири АДРЕСА_1 .
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що у клопотанні сторони обвинувачення та в судовому засіданні прокурором не надано до суду доказів на підтвердження того, що вилучені під час обшуку грошові кошти здобуті злочинним шляхом, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0003589 від 21.11.2016 р., або отримані за викладених у представлених витягах з ЄРДР фабул кримінальних проваджень №0002360 від 13.09.2016 р., №0003589 від 21.11.2016 р., №0003587 від 21.11.2016 р., №0003588 від 21.11.2016 р., відкритих відносно службових осіб ПАТ «ДПЗКУ» та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, обставинах, а також, що взагалі вилучені грошові кошти мають відношення до кримінальних правопорушень, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування. Також, стороною обвинувачення не представлено даних про наявність господарських відносин ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 з ПАТ «ДПЗКУ», ТОВ «Мінт 101», а також інших суб`єктів господарювання, що залучались для проведення незаконної фінансово-господарської діяльності ПАТ «ДПЗКУ», а також прийняття участі в якості засновників, керівників, інших службових осіб перелічених в клопотання прокурором підприємств, які входять до структури конвертаційного центру, діяльність якого була направлена на мінімізацію податкового навантаження ПАТ «ДПЗКУ» та повного ухилення від сплати податків ПАТ «ДПЗКУ». Крім того, за даними витягів з представлених суду ЄРДР відносно протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у взаємовідносинах ПАТ «ДПЗКУ» відомості не вносились, зазначеним особам повідомлення про підозру не оголошувалось, а тому доводи органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження вилученого майна, як речових доказів, або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, є безпідставними та немотивованими, отже клопотання задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 7 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким клопотання прокурора про арешт майна задовольнити та накласти арешт на грошові кошти у національній валюті на загальну суму 2 148 850 гривень.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги прокурор вказує на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання передчасно дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна та не обґрунтував прийняте рішення.

Також, на переконання сторони обвинувачення, відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя не врахував наявності ризиків знищення, втрати чи відчуження майна. Крім того, на думку прокурора в даному кримінальному провадженні арешт майна виправдовує обмеження прав власника майна та відповідає меті забезпечення кримінального провадження враховуючи встановлені обставини справи.

Звертає увагу на те, що до наданих представником власника майна документів на підтвердження належності грошових коштів ОСОБА_9 слід поставитись критично, оскільки вони не підтверджені жодними даними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити його апеляційні вимоги, представника власника майна, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002360 від 13.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи Департаменту закупівель ПАТ «Державна продовольча зернова корпорація України», діючи умисно, за попередньою змовою з іншими службовими особами структурних підрозділів ПАТ «ДПЗКУ», маючи на меті одержання неправомірної вигоди для самих себе та інших осіб, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, у період часу з 2015 по 2016 під час реалізації відповідних закупівельних програм ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарської продукції (зернових культур), організували та здійснили придбання за завищеною вартістю такої продукції у підконтрольних суб`єктів господарювання, внаслідок протиправних дій ПАТ «ДПЗКУ» було завдано матеріальних збитків на суму близько 300 млн. грн.

Також встановлено, що до реалізації злочинних намірів службові особи ПАТ «ДПЗКУ» та їх співучасники залучили ряд суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, серед яких: ТОВ «Мінт 101» (), яке за наявними даними є підприємством конвертаційного центру.

27.05.2016 року ПАТ «ДПЗКУ» уклало з ТОВ «Мінт 101» договір поставки № КИВ0073-С, до якого у подальшому було укладено додаткові угоди, які визначали обсяг та характеристику продукції зернових, спосіб доставки.

У ході досудового розслідування також встановлено, що учасники протиправної діяльності, з метою завищення на близько 15% вартості зернопродукції, яка фактично купувалася у третіх осіб, шляхом внесення до бухгалтерських документів недостовірних відомостей декларували її придбання ТОВ «Мінт 101» у суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності.

Після перерахунку ПАТ «ДПЗКУ» коштів за зернопродукцію на рахунки ТОВ «Мінт 101», учасники конвертцентру на замовлення службових осіб ПАТ «ДПЗКУ», на підставі підроблених документів фінансово-господарської діяльності, перераховували грошові активи на рахунки підконтрольних суб`єктів господарювання, проводили їх конвертацію (обготівковування) та здійснювали ними розрахунки з фактичними постачальниками зернопродукції, а отриманий від завищення вартості продукції дохід розподіляли між собою.

Протягом 2016 року ПАТ «ДПЗКУ» перерахувало на рахунки ТОВ «Мінт 101» за поставлену зазначеним чином зернопродукцію близько 120 млн. грн.
Постачальниками ТОВ «Мінт 101», за рахунок яких проводилося документальне оформлення придбання та завищення вартості зернопродукції у зазначеному періоді були: ПП «Грін маркет» (), ТОВ «Агрооптпостач» (), ТОВ «Асторія-А» (), ТОВ «Хорсагро-ЮГ» (), ТОВ «КадарМаркет» (), ТОВ «Анірол Україна» (), ТОВ «Силікат-1» (), ТОВ «Окко-Бізнес контакт» (), ТОВ «Торговий дім «Авіас» () та ін., які не є виробниками такої продукції та фактично її не придбавали.

Одночасно в досудовим розслідуванням встановлено, що одним із учасників вказаної протиправної діяльності, пов`язаної із підробкою документів, наданням податкової вигоди третім особам, легалізації та конвертації грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, у тому числі створенні умов для надання неправомірної вигоди службовим особам ПАТ «ДПЗКУ», є ОСОБА_9 .

Органом досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_9 та її спільники з метою проведення зазначеної протиправної діяльності в 2016 році додатково створили та придбали ряд транзитних та фіктивних суб`єктів господарювання, таких як: ТОВ «ПНМ-Інпромторг» (), ТОВ «Турріс-інвест-груп» (), ТОВ «ПВА-Інпромбуд ЛТД» (), ТОВ «Оптіма Стар» (код 40465579), ТОВ «Логиторг» (), ТОВ «Амока» (), ТОВ «Нефтидалюкс» (), ТОВ «Парма голд» (), ТОВ «Визант» (), ТОВ «Лейтон Стайл» ().

Крім того, встановлено, що ОСОБА_9 та її спільники проводять діяльність, спрямовану на штучне формування податкового кредиту з ПДВ при проведенні експортних операцій з метою створення умов для його подальшого незаконного відшкодування з державного бюджету України.

З цією метою, учасники групи зареєстрували на себе та на підставних осіб ряд підприємств:
- резидентів: ТОВ «Кайман-Юг» (), ТОВ «Сантіні» (), ТОВ «Афалина 3» (), ТОВ «Ілтекс Україна» (), ПП «Ріон» (), ТОВ «Базис Про» (), ТОВ «Тітона» (), ТОВ «Аркс-груп», ТОВ «Оптсільгосппостач» (), ТОВ «Марінг 2016» (), ТОВ «Зернотех 2016» (), ТОВ «Максгрейн» (), ТОВ «Кайман Север» (), ТОВ «Українська зернова» (), ТОВ «Мет Ширінг Одеса» (), ТОВ «Лідер-Юг» () ТОВ «Лайт Вей Транс» (), ТОВ «Ретикон 2014» (), ТОВ «Агрооптпостач» (), ТОВ «Мальз» (), ТОВ «Блазон» (), ТОВ «Агрогрейнопт» (), ТОВ «Грейнимп» (), ТОВ «Максзернотрейд» (), ТОВ «Талитха» (), ТОВ «Амарант 16» (), ТОВ «Тарія» (), ТОВ «Бейгл» (), ТОВ «Марфак» (), ТОВ «Шаньга» (), ТОВ «Ерідіан» (), ТОВ «Пайза» (), ТОВ «Луран Юг» (), ТОВ «Квенч» (), ТОВ «Алатус Плюс» (), ТОВ «Акратос» ( ) ТОВ «Крістал В» ();
- нерезидентів: NEOJET SYSTEMS L.P., GILDOR SOLUTIONS LP, GENCORP VENTURES LLP, MOVER CAPITAL LTD, GREAT RESOURSES LP, MANGES TRAIDE LP, BHG TRADE CORP, SORBENT LP, FLEXMARK INTER L.P., NAVIJET NORDIC L.P., HILFDAN HOLDING OU.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , при проведенні протиправної діяльності, разом із іншими учасниками злочинної схеми використовує офісне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігала печатки вказаних транзитних та фіктивних підприємств, чорнові записи, комп`ютерну техніку, підроблені документи фінансово-господарської діяльності, грошові кошти, отриманні незаконним шляхом та інші предмети та документи, що мають значення для кримінального провадження.

В ході проведеного 18.11.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2016 обшуку у ОСОБА_9 за місцем її проживання у квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено грошові кошти у національній валюті на загальну суму 2148850,00 грн.

21.11.2016 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про накладення арешту на грошові кошти у національній валюті на загальну суму 2148850,00 (два мільйона сто сорок вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, вилучених під час проведення обшуку 18.11.2016 р. квартири АДРЕСА_1 .

07.12.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 98, 170 КПК України та вказав, що прокурором не доведено, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом, є речовими доказами у кримінальному провадженні або отримані злочинним шляхом та мають відношення до кримінальних правопорушень, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування. Крім того, в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не оголошувалось.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Разом з цим жодних об`єктивних підстав вважати, що вказане у клопотанні прокурора майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України за матеріалами судової справи не вбачається.

Також, колегія суддів враховує доводи, які викладені у запереченні представника власників майна про те, що не доведено наявність взаємозв`язку між вказаними особами, у яких вилучено грошові кошти, та створеними фіктивними підприємствами, переліченими у клопотанні прокурора, по фактам яких згідно витягу з кримінального провадження здійснюється досудове розслідування, та в межах якого розглядається клопотання про арешт майна, та вважає їх обґрунтованими, а також такими, що підтверджуються матеріалами доданими до клопотання слідчого, зокрема витягом з ЄРДР.

При цьому клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі прокурора обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002360 від 13.09.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, якою було відмовлено в задоволені клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт грошових коштів у національній валюті на загальну суму 2148850,00 (два мільйона сто сорок вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, вилучених під час проведення обшуку 18.11.2016 р. квартири АДРЕСА_1 залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к