Справа № 574/293/17
Провадження № 1-кп/574/48/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000051 від 23.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля, Сумської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.02.2016 року Сумським районним судом Сумської області за ст.ст.307 ч.1,69 КК України до 3-х років обмеження волі

в скоєнні злочину передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Сумського районного суду Сумської області від 15.02.2016 року за ч.1 ст.307, ст.69 КК України до трьох років обмеження волі, і будучи направленим згідно відповідного припису від 28.03.2016 року на відбування призначеного покарання, відбуваючи вказане покарання в Державній установі Конотопський виправний центр №130 де повинен був знаходитися до 28.03.2019 року, та перебуваючи, згідно розпорядження начальника даної установи на виробничій дільниці в с. Копилово, Буринського району, Сумської області, 23.02.2017 року близько 06-ї години 30 хвилин, з метою ухилення від відбування покарання, самовільно залишив місце обмеження волі направившись до м. Суми до своїх рідних, де і був затриманий в цей же день 23.02.2017 року близько 13 год. 50 хв. працівниками Конотопського ВЦ №130 в м. Суми біля будинку, розташованому по вулиці Михайла Лушпи,4/1.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю і показав, що самовільно залишив місце відбування покарання щоб побачити рідних, оскільки перебував в депресії. Висловив жаль з приводу вчиненого та щиро розкаявся у скоєному.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Сумнівів в правильності розуміння останніми змісту цих обставин у суду немає, у зв`язку з чим суд визнав недоцільним досліджувати інші докази відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином суд, впевнившись в добровільності та істинності позиції обвинуваченого та інших учасників судового розгляду вважає, що його вина доведена в судовому засіданні і його дії кваліфікує за ст. 390 ч.1 КК України, так як він, будучи засудженим до обмеження волі і відбуваючи це покарання, самовільно залишив місце обмеження волі.
При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Як обставину, що обтяжує покарання суд враховую рецидив злочину.

Враховуючи всі ці обставини, а також особу обвинуваченого, фактичні обставини справи, характер і тяжкість вчинених діянь, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не зважаючи на наявність обставин, що помішують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах кримінального закону, ближче до мінімальної межі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так як ОСОБА_5 за вироком Сумського районного суду від 15.02.2016 був засуджений за ч.1 ст. 307, ст.69 КК України до трьох років обмеження волі і не відбувши дане покарання вчинив новий злочин, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, необхідно частково приєднати покарання у виді одного року обмеження волі не відбутих за цим вироком, застосувавши при цьому положення ст.72 КК України, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, тобто приєднавши до призначеного покарання шість місяців позбавлення волі.

При цьому, з метою виконання вироку та дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків, враховуючи репутацію останнього суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 321-324 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 390 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим Законом у виді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сумського районного суду від 15.02.2016 року у виді одного року обмеження волі, що згідно з положеннями ст. 72 КК України становить шість місяців позбавлення волі, остаточно до відбування призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання для засудженого необхідно обчислювати з 04.08.2017 року з моменту взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Головуючий: