Ухвала
іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002762, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Первомайськ Миколаївської області,

який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 01 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями, просить їх змінити, повністю відмовивши у задоволенні позову прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілого та частково - у задоволенні позову законного представника потерпілого ОСОБА_8 . Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, безпідставно стягнув з ОСОБА_5 за позовом прокурора витрати на лікування потерпілого, оскільки позов подано неправомочним представником, та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги законного представника потерпілого, які належним чином не підтверджені. Також вказує на те, що моральна шкода безпідставно стягнута на користь законного представника, а не потерпілого.

Від законного представника потерпілого ОСОБА_8 надійшли заперечення, в яких вона просить касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а судові рішення - без зміни.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь: Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» 7 020 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 ; законного представника потерпілого ОСОБА_8 3 521,91 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 6000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 01 листопада 2016 року вирок місцевого суду змінено, пом`якшено призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 год. громадських робіт.

У решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що 30 серпня 2015 року приблизно о 22.00 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області, умисно наніс ОСОБА_9 удар ногою в сідниці, після чого між ними виникла бійка. В ході бійки ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_9 два удари кулаком в ніс, спричинивши останньому легких тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 125 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.

Щодо доводів захисника, наведених у касаційній скарзі, про неправильне вирішення цивільного позову, то вони є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту статей 127-129 КПК України, потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення за наслідками розв`язання цивільних позовів прокурора та законного представника неповнолітнього потерпілого, дотримались указаних вимог закону.

Крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду першої інстанції за апеляційною скаргою захисника, яка за своїм змістом є аналогічною до його касаційної скарги, ретельно перевірив зазначені в ній доводи, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3