№ 5 - 5274 ск 15
постанова
13 грудня 2016 рокум. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 04 серпня 2015 року щодо ОСОБА_3 ,

встановила:

У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень щодо засудженого ОСОБА_3 у касаційному порядку.

Проте касаційна скарга не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки подана поза межами строку на касаційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року, місячного строку, наданого захиснику на усунення недоліків його попередньої скарги, та при відсутності клопотання про відновлення пропущеного строку.

Як убачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_2 раніше звертався зі скаргою на вказані судові рішення та постановою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2015 року йому було відмовлено у витребуванні кримінальної справи у зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам процесуального закону.

Копія постанови касаційного суду двічі направлялася на зазначену захисником у касаційній скарзі адресу (25 вересня 2015 року та повторно 12 листопада 2015 року), однак ОСОБА_2 обидва рази не з`явився за її отриманням і поштову кореспонденцію було повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Таким чином, ухилившись від отримання постанови касаційного суду, захисник фактично відмовився від своєчасного виконання свого обов`язку щодо усунення недоліків касаційної скарги.

При цьому більше року станом розгляду своєї касаційної скарги захисник не цікавився, і з повторною скаргою звернувся лише 02 грудня 2016 року.

За таких обставин, доводи ОСОБА_2 про те, що строк на касаційне оскарження він не пропустив, і з повторною касаційною скаргою звернувся протягом місяця з дня отримання копії постанови касаційного суду, не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 386 КПК 1960 року, у разі подачі касаційної скарги з пропуском встановленого процесуальним законом строку і при відсутності клопотання про його відновлення, скарга визнається такою, що не підлягає розгляду.

Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 КПК 1960 року, тобто місцевим судом, який постановив оскаржуване рішення, у разі пропуску строку з поважних причин.

Оскільки ОСОБА_2 правом на звернення з клопотанням до місцевого суду не скористався і вимоги процесуального закону не виконав, то його касаційну скаргу слід визнати такою, що не підлягає розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 386, 388 КПК 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 04 серпня 2015 року щодо ОСОБА_3 визнати такою, що не підлягає розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1