Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006008 щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнений від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволено частково, позов прокурора в інтересах держави в особі Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги в повному обсязі. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 35 912 гривень 28 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 66 320 гривень 81 копійку у рахунок відшкодування матеріальної та 50 000 гривень моральної шкоди; на користь Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги витрати на стаціонарне лікування від злочину потерпілої ОСОБА_9 в сумі 3 135 гривень 82 копійки і ОСОБА_8 2 213 гривень 52 копійки.

Судом прийнято рішення щодо процесуальних витрат.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тілесні ушкодження середньої тяжкості,за наступних обставин.

14 березня 2008 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем Daewoo Nexia д/н НОМЕР_1 по вул. Градинській зі сторони вул. Бальзака в м. Києві, наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Радунською, грубо порушив вимоги п.п.2.3 б, 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу. Порушення ОСОБА_7 вказаних вимог ПДР виразилося в тому, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну. На нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг ОСОБА_7 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю Hyundai Getz д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі по вул. Радунській зі сторони вул. Лисківської, при цьому не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу, і перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, розпочавши виконувати поворот ліворуч.

Внаслідок цього сталося зіткнення керованого ОСОБА_7 автомобіля Daewoo Nexia д/н НОМЕР_1 з автомобілем Hyundai Getz д/н НОМЕР_2 , який відкинуло на смугу зустрічного руху, де той зіткнувся з автомобілем Volkswagen Golf д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який наближався до перехрестя по вул. Радунській зі сторони вул. Драйзера. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритої травми хребта компресійного уламкового перелому тіла п`ятого поперекового хребця, закритої травми правого передпліччя перелому обох кісток променевої та ліктьової на межі середньої та нижньої третин, а ОСОБА_8 тілесне ушкодження середньої тяжкості у виді перелому правого надколінника з ушкодженням власної зв`язки.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції і закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_6 подав клопотання про доручення проведення комплексної автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз з метою встановлення механізму ДТП та її елементів (швидкості руху автомобіля Hyundai Getz в момент зіткнення, траєкторії руху та інших просторово-динамічних характеристик пригоди), визначення взаємного розташування транспортних засобів у момент їх контактування, місця їх зіткнення, встановлення відповідності дій водіїв ОСОБА_9 і ОСОБА_7 у даній дорожній ситуації технічним вимогам ПДР, наявності у водіїв технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водіїв вимогам ПДР, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водіїв та ДТП тощо.
Як зазначає захисник, у справі наявні кілька висновків експертів, які суперечать один одному. Більшість слідчих дій у кримінальному провадженні проведена до набрання чинності нині діючим КПК України, і згідно з Розділом ХІ Перехідні положення КПК України допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Так, довідка № 15969 по дорожньо-транспортній пригоді зареєстрована в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинено, або готуються (ЖРЗПЗ), 14.03.2008 року за № 3931 і на цій підставі порушено кримінальну справу по факту вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

На думку захисту, протоколом огляду місця ДТП № 15969 від 14.04.2008 року, схемою пригоди, довідкою по дорожньо-транспортній пригоді № 15969 від 14.04.2008 року доведено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_9 . Також у справі було проведено судово-медичні експертизи з метою встановлення характеру і ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , судову автотоварознавчу експертизу для встановлення розміру збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Getz.

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 402ат від 23.09.2008 року відповісти на питання: де відносно елементів проїзної частини знаходиться місце зіткнення автомобілів Hyundai Getz і Daewoo Nexia; чи спроможні показання водія автомобіля Hyundai Getz ОСОБА_9 , експерт не може.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 392ат від 29.09.2009 року за першим варіантом (за показаннями ОСОБА_9 ) у даній дорожній ситуації водій автомобіля Hyundai Getz ОСОБА_9 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia шляхом застосування екстреного гальмування, а водій автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Hyundai Getz шляхом виконання вимог п.16.11 ПДР України, і в його діях вбачаються невідповідності вказаним вимогам ПДР. За другим варіантом (за показаннями ОСОБА_7 ) відповісти на більшість питань не представилося можливим.

Згідно з висновком додаткової судової автотехнічної експертизи № 11238 від 14.12.2009 року в даній дорожній обстановці за обставин взаємного зближення автомобілів безпосередньо перед їх зіткненням вважати дії водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, немає підстав технічного характеру. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Hyundai Getz ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.10.3 ПДР, згідно яких вона повинна була діяти.

Згідно з висновком комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 1331/11-18 від 30.03.2012 року маються підстави технічного характеру вважати дії водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам п.16.11 ПДР.

Згідно з висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 6733/6734/12-52 від 09.01.2013 року не виключена можливість знаходження автомобілів Daewoo і Hyundai в момент первинного контакту під кутом, визначеним висновком № 402ат від 23.09.2008 року, тобто приблизно 35 ± 100.

Згідно з висновком комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 6178/6672 від 30.07.2013 року в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п.16.3, 16.11, розділу 33 п.п.2.1 ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник вважає всі ці висновки недопустимими доказами, оскільки вони суперечать один одному, складені на підставі суперечливих показань учасників пригоди без урахування фактичних обставин події. Крім того, висновки отримані не в порядку, встановленому КПК України, а висновок № 6178/6672 від 30.07.2013 року на підставі даних, здобутих до набрання чинності діючим КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, думку обвинуваченого, який клопотання підтримав, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, тобто якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, в тому числі незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.

Згідно з п.3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються дані, які мають значення для проведення експертизи.
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено шість автотехнічних і транспортно-трасологічних експертиз, і висновки деяких з них, дійсно, суперечать один одному, що об`єктивно пояснюється різними вихідними даними, що надавались експертам.

Вказаним доказам суд апеляційної інстанції не позбавлений можливості дати відповідну оцінку, в тому числі з точки зору допустимості, тобто відповідності чи невідповідності отримання у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що у клопотанні захисника відомості про наявність інших даних, ніж ті, які вже досліджувалися експертами, в тому числі Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, відсутні, підстав для доручення проведення експертизи колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.332, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про доручення проведення комплексної автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3