В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001888 від 27.03.2016 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Любарського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

26 березня 2016 року, біля 19 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на 4 поверсі 1 під"їзду, що за адресою м. Рівне, вул. О.Дундича, 5А, знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, під час конфлікту з ОСОБА_4 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, маючи на меті заподіянння тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого ногою наніс ОСОБА_4 один удар в область гомілки, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на лівій гомілці з крововиливом у навколишні тканини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого правопорушення не визнав, та пояснив, що 26.03.2016 року він будучи в стані алкогольного сп"яніння біля 19 години під"їхав на таксі додому за адресою АДРЕСА_1 . Піднявшись по східцях, він між 4 і 5 поверхами побачив, що в темному місці лежить потерпілий. На обличчі побачив кров, а більше тілесних ушкоджень не було. Він хотів надати допомогу, однак потерпілий почав кричати, що викличе працівників поліції. Раніше потерпілого він не знав, конфліктів у них не було. По телефону останній викликав працівників поліції, які прибувши на місце події, відвезли їх у судово-медичну експертизу, а потім у Рівненський відділ поліції.

Однак невизнання вини обвинуваченим, суд розцінює як реалізацію ним свого права на захист, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а тому суд оцінює їх критично.

Суд вважає, що вина обвинуваченого підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засідання доказами, а саме, показами потерпілого, показами свідків, експерта.

Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав , що 26 березня 2016 року він по особистим справам прибув в АДРЕСА_2 . Піднявшись східцями на п"ятий поверх, зустрів обвинуваченого, який був в стані алкогольного сп"яніння, і окликом зупинивши його безпричинного наніс удар кулаком в обличчя, а потім ногою в гомілку. Отримавши дані тілесні ушкодження, він почав кричати, і по телефону викликав працівнкиів поліції. Обвинуваченого раніше не знав, і конфліктів між ними не було. Прибувши на місце, працівники поліції спочатку їх відвезли у судово-медичну експертизу, а потім в Рівненський відділ поліції. Просить суд стягнути з обвинуваченого витрати на лікування , завдану моральну шкоду та призначити міру покарання на судом на власний розсуд.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що 26 березня 2016 року він разом з ОСОБА_9 несли службу в ПА " Лайнер-25". Близько 20 год. отримали виклик на вулицю АДРЕСА_2 . Прибувши за вказаною адресою , і піднявшись на третій поверх будинку вони зустріли обвинуваченого і потерпілого, у якого на обличчі були наявні сліди крові. Останній повідомив, що ОСОБА_6 безпричинно побив його. Після цього вказаних осіб відвезли на медичне освідчення, а потім в Рівненський відділ поліції.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 показав, що відносно потерпілого проводилась судово-медична експертиза шляхом його огляду та по медичних документах. Всі виявлені наявні тілесні ушкодження були отримані не менше ніж від однієї травматичної дії та від дії тупих предметів. Вказані тілесні ушкодження не могли бути отримані внаслідок самопадіння.

Крім показів потерпілого, свідків та експерта, вина ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами наданими стороною обвинувачення та перевіреними в судовому засіданні на предмет достовірності :

*протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальше правопорушення від ОСОБА_4 від 27.03.2016 року ( а.к.п. 9 );

*висновком експерта № 279 від 28.03.2016 року, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого відносяться до легких тілесних ушкоджень, і в своїй сукупності виникнення у потерпілого внаслідок самопадіння з висоти власного зросту малоймовірно ( а.к.п. 11-12);

*відповідно до висновку медичного огляду, ОСОБА_6 26.03.2016 року перебував в стані алкогольного сп"яніння ( а.к.п. 50);

*протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження ( а.к.п. 65 -67 );

*протоколом проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події з участю потерпілого ОСОБА_4 ( а.к.п. 68-74 ).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 як і орган досудового слідства за ч. 2 ст. 125 КК України, як своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у сумі 24559,29 грн. та моральної шкоди на суму 30 000 грн.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості та характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, яких потерпілий зазнав у зв"язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, то суд вважає, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок лікування, то вимоги потерпілого підлягають до задоволення частково, в сумі 475,77 грн., оскільки суд вважає, що потерпілий не довів відповідними медичними документами про необхідність куплених ним ліків для лікування.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Обтяжуючою обставиною суд визнає вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудимий, працює неофіційно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що обтяжує покарання а пом"якшуючих обставин суд не встановив, то ОСОБА_6 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємої статті Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок лікування 475,77 грн. та за завдану моральну шкоду у сумі 1000 грн.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

ОСОБА_6 та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1