Справа № 1-кс/760/8686/17
№ 760/7482/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0004460, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2017 року за ч.2 ст. 121 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , звернулася в суд із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до кінця двомісячного терміну проведення досудового розслідування, а саме до 25.06.2017 року включно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004460 від 25.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
25 квітня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Зокрема, ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється в тому, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України при викладених у повідомленні про підозру обставинах.
Як зазначила слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2017 року приблизно о 22:45 год. ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , 1944 р.н., внаслідок яких він помер.
Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_5 24.03.2017 року о 22 год. 57 хв. затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25.04.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 год. 57 хв. 20 червня 2017 року.

Також, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що завершити досудове розслідування до зазначеного строку не представилось можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, зокрема, витребувати результати судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , витребувати результати судових імунологічних та цитологічних експертиз, виконати інші слідчі дії направленні на завершення досудового розслідування.

Крім того, зазначала, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід та покладення обов`язків, не зменшилися та продовжують існувати.
12 червня 2017 року підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження обраного строку запобіжного заходу.
Заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як встановлено в судовому засіданні, органом досудового розслідування завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не представилось можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, зокрема, витребувати результати судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , витребувати результати судових імунологічних та цитологічних експертиз, виконати інші слідчі дії направленні на завершення досудового розслідування, а саме здійснити відкриття матеріалів в кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, слідчий суддя зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Встановлено, що 25.04.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0004460 від 25.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Так, з даних повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 25 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, зокрема, у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.
Зазначена обставина підтверджується Витягом з кримінального правопорушення №0004460 від 25.04.2017 року.
Крім того, з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії запобіжного заходу вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, даними рапорту по виявлення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 від 25.04.2017 року, протоколом огляду місця події від 25.04.2017 року, протоколом огляду місця події (трупа) від 25.04.2017 року, протоколом допиту підозрюваного від 25.04.2017 року, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № НОМЕР_1 від 25.04.2017 року, протоколами допиту свідків від 25.04.2017 року.
Також, у судовому засіданні встановлено, що існують ризики, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначене дає підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 22 години 57 хвилин 23 червня 2017 року.
Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22 години 57 хвилин 23 червня 2017 року.
Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 22 години 57 хвилин 24 квітня 2017 року.
Строк дії ухвали до 22 години 57 хвилин 23 червня 2017 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали 23 червня 2017 року о 16 годині 05 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1