Справа № 405/470/17
1-кп/405/25/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0003255 у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 березня 2016 року близько 01-10 години ОСОБА_6 в порушення вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме:
п. 31.4.5 (а, г) Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
колеса і шини:
а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм…
г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів...
керуючи власним автомобілем марки BMW 523i реєстраційний номер НОМЕР_1 (транзитні номери), в порушення вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме п.п 1.5, 2.3 (б)
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
рухаючись по вул. Преображенській м. Кропивницького, зі сторони вул. Чорновола, в напрямку вул. Декабристів, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проявивши особисту неуважність, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, в порушення вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме п. 18.1.:
п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
наближаючись до пішохідного переходу, який розташований по вул. Преображенській, невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, котра полягала у пішоходах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переходили проїзну частину по пішохідному переході з права на ліво по ходу руху автомобіля, в порушення вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме п. 12.3
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
своєчасно не вживши заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на останніх. Після вказаної події ОСОБА_6 покинув місце дорожньо-транспортної події, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР, згідно яких:
п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани в потиличній ділянці голови, які згідно висновку СМЕ № 614 від 28.04.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, та пішохід ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки і внутрішньої щиколотки лівої гомілки зі зміщенням уламків, саден м`яких тканин обличчя, правого плечового суглобу, грудної клітини, передньої черевної стінки обох колінних суглобів, в області крила правої тазової кістки, рани і садна м`яких тканин лівої стопи, які згідно висновку СМЕ № 1438 від 12.09.2016 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини, тобто дата, час, місце, спосіб скоєного ним правопорушення, викладені вірно. Він дійсно, 12 березня 2016 року біля 01-00 години ночі рухаючись на автомобілі BMW по вул. Преображенській м. Кропивницького, зі сторони вул. Чорновола, в напрямку вул. Декабристів скоїв наїзд на пішоходів. Це було на перехресті на кольці по Б. Хмельницького. Коли він вже уходив на поворот, пішоходи переходили дорогу наіскось, і тому, він не побачив їх через бокові стійки свого автомобіля, бо для нього це була «мертва зона». Було темно та він зрозумів, що щось трапилось лише по звуку. Він проїхав ще приблизно 30 метрів, зупинився та в дзеркало заднього виду побачив, що є потерпілі. Він одразу викликав швидку медичну допомогу та зателефонував на 102. Йому сказали щоб він їхав до міського ДАІ, що на вул. Панфіловців. Він бачив, що до потерпілих підійшли люди та зрозумів, що їм нададуть допомогу і поїхав до відділку ДАІ. Звідти його одразу доставили до лікарні на медичне освідування. Ані стану алкогольного, ані стану наркотичного сп`яніння в нього не виявили. Наступного дня він через своїх рідних намагався вирішити питання щодо оплати лікування потерпілих. Від потерпілих є розписки про те, що їм все відшкодовано. Пояснив, що рухався він зі швидкістю 50 км/год. До потерпілих він не підходив, бо там зібралось багато людей і він боявся розправи, оскільки вперше потрапив в таку ситуацію. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 визнає частково лише в частині оплати лікування, витрат на транспортування та моральну шкоду в розмірі 3700 гривень. Просив врахувати, що 15000 гривень потерпілому вже сплачено. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілими, обіцяв у майбутньому бути більш уважним та правопорушень не вчиняти, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він займається поставкою та продажем автомобілів.
Враховуючи те, що всі учасники судового провадження не оспорюють обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_4 в частині пред`явлених ним позовних вимог, дослідженням письмових доказів в частині цивільного позову та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілої ОСОБА_5 , свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Наявність спричиненої йому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 28170 гривень мотивує тим, що 10602,18 гривень він витратив на лікування, 3605 гривень становить вартість його пошкодженого одягу, 614 гривень він витратив на переїзд для лікування з м. Кропивницький до м. Первомайськ Миколаївської області, 13349,74 гривень становить упущена вигода внаслідок не отримання ним заробітної плати протягом частини березня та квітня - травня 2016 року. Спричинену йому моральну шкоду він оцінює у 50000 гривень виходячи з того, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого змінився його звичний спосіб життя через неможливість протягом значного часу працювати і отримувати гроші на існування, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він зазнав сильних душевних страждань. Підтвердив, що від матері обвинуваченого він дійсно отримав 15000 гривень, з приводу чого підписав розписку. Що він там точно писав не пам`ятає, оскільки на той момент у нього все боліло та він був під дією ліків. Також просив стягнути з обвинуваченого на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень. При цьому, пояснив, що договору про надання правової допомоги із захисником він не підписував, повноважень на можливість надання правової допомоги у особи не перевіряв. В обґрунтування своїх позовних вимог в цій частині посилається на надану суду копію квитанції № 663020. Питання щодо міри покарання залишив на розсуд суду, зазначивши, що для нього має значення лише відшкодування шкоди.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила повне відшкодування обвинуваченим спричиненої їй внаслідок протиправних дій останнього шкоди, та посянила, що претензій вона до нього не має.
З досліджених в ході судового розгляду письмових доказів, наданих прокурором та досліджених в частині, що стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Згідно письмової заяви на ім`я слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від потерпілого ОСОБА_4 від 13.03.2016 року, останній відмовляється від подачі заяви про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, так як претензій по факту ДТП від 12.03.2016 року він не має та потерпілим себе не вважає /т. 2 а.к.п. 66/.
Згідно письмової заяви на ім`я слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від потерпілої ОСОБА_5 від 13.03.2016 року, остання відмовляється від подачі заяви про залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої, так як претензій по факту ДТП від 12.03.2016 року вона не має та потерпілою себе не вважає /т. 2 а.к.п. 71/.
Також в ході судового розгляду за клопотанням обвинуваченого до матеріалів кримінального провадження долучено оригінал розписки від 13.03.2017 року, згідно якої ОСОБА_4 підтверджує, що отримав грошове відшкодування збитків від ОСОБА_9 та вказує на те, що претензій не має.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні необережних дій, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху (п.п. 31.4.5 (а, г), 1.5, 2.3 (б), 18.1, 12.3, 12.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) Правил дорожнього руху України) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не засуджений; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться; на момент дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2016 року в стані алкогольного сп`яніння не перебував; не офіційно працевлаштований займається поставкою та продажем автомобілів; за висновком органу пробації ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький та існує ймовірність його виправлення без ізоляції від суспільства.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 , який вперше вчинив неумисний злочин, щиро розкаявся, добровільно частково відшкодував завдану ним шкоду, характеризується виключно з позитивного боку, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння не перебував, та враховуючи позицію потерпілих, які вирішення питання щодо міри покарання залишили на розсуд суду, слід призначити найменш суворий вид покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його діяльність пов`язана з використанням автомобіля та неможлива без використання посвідчення водія.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні суд дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 , суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В даному випадку доказуванню підлягають наявність спричиненої потерпілому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди та розмір такої шкоди.
Матеріальна шкода полягає у наявності в особи збитків у результаті порушення її прав, а саме: втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
При цьому, згідно доданих потерпілим до позову копій фіскальних чеків, які визнаються судом належними та допустимими доказами, на лікування останнім витрачено 8079,22 гривень. Вартість затрат для переїзду на лікування з м. Кропивницький до м. Первомайськ згідно інтернет довідки про вартість та кількість пального (з урахуванням поїздки в обидва боки), яка обвинуваченим не оспорюється, становить 614 гривень. Вартість пошкодженого одягу потерпілого згідно інтернет довідок про вартість одягу становить 3605 гривень.
Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Тобто, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов у кримінальному провадженні в частині відшкодування обвинуваченим заподіяної йому матеріальної шкоди в частині втраченого заробітку підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно наданих потерпілим ОСОБА_4 копій листків непрацездатності останній дійсно з 18.03.2016 по 05.04.2016 року, з 06.04.2016 по 13.05.2016 року та з 14.05.2016 по 24.06.2016 року був звільнений від роботи в ТОВ «Ітіс Консалтінг». Відповідно до копії виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4104 ОСОБА_4 з 12.03.2016 року по 14.03.2016 року перебував на стаціонарі в травматологічному відділенні № 1 Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом: Закритий перелам н/з малогомілкової кістки та внутрішньої щиколотки лівої гомілки зі зміщенням уламків. Забої, ссадна м`яких тканин обличчя, правого плечового суглобу, грудної клітки, передньої черевної стінки, обох колінних суглобів, в області крила правої тазової кістки. Забійна рана, ссадна м`яких тканин лівої ступні. Алкогольне сп`яніння. Зазначені травми отримані ним 12.03.2016 року внаслідок ДТП. Згідно наданої потерпілим довідки ТОВ «Ітіс Консалтінг» № 6 від 07.02.2017 року ОСОБА_4 дійсно з 17.12.2015 по 05.10.2016 року займав посаду менеджера з питань регіонального розвитку та з 18.03.2016 по 24.06.2016 року перебував на лікарняному і в цей період виплата заробітної плати йому не проводилась. Розмір місячної заробітної плати ОСОБА_4 згідно зазначеної довідки становить 5071,43 гривень. При цьому, в березні 2016 року останній отримав 1819,55 гривень, а в квітні та травні 2016 року заробітна плата йому не нараховувалась. Отже, за вказаний період ОСОБА_4 через перебування на лікарняному внаслідок отриманих 12.03.2016 року при ДТП травм, тобто внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 не отримав 13394,74 гривень (березень 2016 року 3251,88 гривень /5071,43 1819,55/, квітень травень 2016 року 10142,86 гривень /5071,43 х 2/), які і підлягають стягненню з останнього.
При цьому, не є належним та допустимим доказом надана потерпілим ОСОБА_4 ксерокопія квитанції № 663020 від 02.06.2016 року на суму 2000 гривень за надані юридичні послуги. Так, відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд дійсно стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України належать витрати на правову допомогу. Але, наявність таких витрат має бути підтверджена договором про надання правової допомоги з особою, яка за законом має право надавати таку допомогу, із вказівкою на визначення вартості послуг адвоката за таким договором. При цьому, з пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що такого договору він не укладав та повноваження особи, яка надавала йому правову допомогу не перевіряв. Окрім того, зазначена квитанція № 663020 від 02.06.2016 року необхідних реквізитів щодо особи платника та отримувача коштів не містить. Отже, підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу судом не встановлено.
Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок необережних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 25692,96 гривень. При цьому, з урахуванням відшкодованої обвинуваченим в ході досудового розслідування потерпілому ОСОБА_4 суми в розмірі 15000 гривень, на момент ухвалення вироку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягають стягненню 10692,96 гривень.
Визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвело до моральних страждань останнього, пов`язаних з пошкодженням його здоров`я й майна, та до вимушених змін у його звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 5000 гривень.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування спричиненої йому внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 10692,96 гривень та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 3082,80 гривень /згідно актів здачі-приймання висновків судового експерта в кримінальному провадженні № 0003255 т. 2 а.к.п. 32, 39, 61/.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 :
?в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 10692 (десять тисяч шістьсот дев`яносто дві) гривень 96 копійок;
?в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином 5000 (п`ять тисяч гривень).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 3082 (три тисячі вісімдесят дві) гривень 80 копійок.
Речові докази по справі, а саме:
?автомобіль «BMV 523i», реєстраційний номер НОМЕР_1 (транзитні номери), переданий на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1