Справа № 209/560/17
Провадження № 1-кп/209/177/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0002451 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянка України, яка має загальну середню освіту, не одружена, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувалася,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , згідно виконавчого листа № 207/753 від 23 березня 2015 року повинна виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідального віку до її повноліття на користь ОСОБА_7 , починаючи з 24 лютого 2015 року. Однак ОСОБА_4 , яка є фізично здоровою, ніде не працює, аліменти не виплачує, участі у вихованні дитини не приймає, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів. ОСОБА_4 неодноразово викликалась до ВДВС Дніпровського району Дніпродзержинського МУЮ та була попереджена державним виконавцем про необхідність виплачувати аліменти, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів та за невиконання рішення суду про стягнення аліментів, однак до теперішнього часу заборгованість по аліментам нею не погашена. Таким чином, ОСОБА_4 , яка в центрі зайнятості як безробітна не перебуває, злісно ухиляється від сплати аліментів в період з 24 лютого 2015 року по 25 січня 2017 року, протягом якого була зобов`язана виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, допустивши заборгованість з виплати аліментів на загальну суму 23048 гривень 19 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого правопорушення та надала показання про те, що з 2012 року по вона жила спільно з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_6 . З 12.01.2015 року вона та ОСОБА_7 спільно не проживають. Дочка з того часу живе разом з батьком ОСОБА_7 та знаходиться на його утриманні. Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з неї повинні стягуватися аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 починаючи з лютого 2015 року. Але аліментів на утримання дочки вона не платила, працювала не офіційно, маючи невелику зарплату. На обліку в центрі зайнятості населення вона не перебувала. На її утриманні знаходиться син, 2010 року народження. Крім того вона орендує квартиру, бо не хоче жити разом зі своєю матір`ю. Її викликали до державного виконавця і попереджали про відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Рішенням суду від 02.12.2016 року її позбавили батьківських прав відносно дочки ОСОБА_8 . В скоєному розкаюється. Запевняє, що в подальшому буде сплачувати аліменти на утримання дочки.

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченої і захисника, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд ухвалив недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснив їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Інші докази у кримінальному провадженні судом не досліджувалися.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 злісно ухилялася від сплати аліментів на утримання дитини.

Її діяння правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує обставини і тяжкість злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не має постійної роботи, задовільно характеризується за місцем проживання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття ОСОБА_4 сприяння встановленню істини у справі.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, задовільно характеризується, не перебуває на обліку у лікарів психіатра і нарколога, а також враховуючи обставини які пом`якшують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у вигляді обмеження волі, і вона, згідно ст.75 КК України, може бути звільненою від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Згідно ч.2 ст. 76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .