Справа № 521/4302/17
Провадження по справі 1кс/1461/17
У Х В А Л А
24 березня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника ТОВ «Будівельна компанія «Дорлідер», ТОВ «СПМК-17» адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ст. слідчого СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.02.2015 року за № 0000034 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 212 ч. 3; 27 ч. 3, 212 ч. 3; 209 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
17.03.2017 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «БК «Дорлідер» (код ЄДРПРОУ 37468590): № НОМЕР_1 ; ТОВ «СПМК-17» (): № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), в частині видатку грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Крім того слідчий просить зобов`язати співробітників ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168) при ознайомленні з ухвалою про накладення арешт зазначити час та дату ознайомлення та негайно надати інформацію щодо залишку грошових коштів, на момент оголошення ухвали, на банківських рахунках ТОВ «БК «Дорлідер» (код ЄДРПРОУ 37468590): № НОМЕР_1 ; ТОВ «СПМК-17» (): № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168).

В судовому засіданні слідчий підтримав вимоги, викладені у клопотанні. Пояснив, що накладення арешту на відкриті у банку рахунки підприємств необхідне для унеможливлення використання керівництвом цих підприємств грошових коштів не для сплати податків, а за іншим призначенням.

Представник ТОВ «Будівельна компанія «Дорлідер», ТОВ «СПМК-17» заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що у випадку накладення арешту на рахунки підприємств буде заблокована їх господарська діяльність. Можуть настати наслідки у вигляді неможливості виплати заробітної плати більше, ніж 60 працівникам цих підприємств.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані документи, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Як вбачається з резолютивної частини клопотання, фактично слідчий просить не тільки про арешт майна, але і висуває вимоги щодо тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом (банківську) таємницю.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до документів регламентується положеннями глави 15 КПК України та відбувається в порядку, відмінному від того, що регламентує накладення арешту на майно.

Тому клопотання про зобов`язання співробітників ПАТ «Марфін Банк» надати інформацію щодо залишку грошових коштів на банківських рахунках ТОВ «БК «Дорлідер» і ТОВ «СПМК-17» слідчий мав надати до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 159-162 КПК України.

Як видно з наданих суду матеріалів, у кримінальному провадженні № 0000034 стороною обвинувачення досліджуються обставини ухилення від сплати податку на додану вартість посадовими особами ТОВ «БК «Дорлідер» з вересня 2014 року по серпень 2015 року, а також легалізації ОСОБА_6 доходів, одержаних злочинним шляхом.

06.03.2017 року повідомлено про підозру директору ПП «Південьдортех» ОСОБА_7 (ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України), директору ТОВ «БК «Дорлідер» ОСОБА_8 (ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України), заступнику директора ТОВ «СПМК-17» ОСОБА_9 (ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України), ОСОБА_6 (ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 ч. 2 ст. 209 КК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В кримінальному провадженні, в рамках якого подане клопотання, ТОВ «БК «Дорлідер» і ТОВ «СПМК-17» не визнано особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваних. До цих юридичних осіб не пред`явлено цивільний позов під час кримінального провадження в порядку, установленому ст. 128 КПК України. Вказані в клопотанні підприємства не є юридичними особами, майно яких підлягає конфіскації, а також не визнані юридичними особами, з яких має бути стягнута отримана ними неправомірна вигода. Взагалі, у повідомленнях про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що додані до клопотання, не йдеться про ТОВ «СПМК-17».

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено необхідність арешту майна ТОВ «БК «Дорлідер» і ТОВ «СПМК-17» в рамках кримінального провадження щодо фізичних осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Слідчий суддя вважає слушними доводи представника ТОВ «БК «Дорлідер» і ТОВ «СПМК-17», що накладення арешту на банківські рахунки підприємств можуть призвести до унеможливлення ведення ними фінансово-господарської діяльності, порушення прав як юридичних осіб, так і фізичних осіб працівників цих підприємств.

Щодо заяви слідчого про необхідність стягнення з підприємств не сплачених податків, то слід мати на увазі, що порядок здійснення контролюючим органом заходів з погашення податкового боргу передбачений нормами Податкового кодексу та визначений чіткий алгоритм дій, які можуть бути вчинені контролюючим органом для реалізації своїх повноважень. Стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, прийнятому в порядку адміністративного, цивільного судочинства. Такі заходи не передбачені КПК України і не можуть бути здійснені в порядку кримінального судочинства.

Крім того, слідчий суддя зважає на те, що стороною обвинувачення не надано жодних документів і не доведено, що вказані у клопотанні банківські рахунки дійсно належать ТОВ «БК «Дорлідер» і ТОВ «СПМК-17». В додатках до клопотання міститься не завірена роздруківка (на 2 аркушах) невідомого походження і без найменування, в якій міститься перелік банківських установ, дати, що відносяться до 2011-2017 років, та 3 колонки з цифрами, зміст яких не розшифрований і невідомий. Вказана роздруківка не має доказового значення і не містить інформації для розгляду клопотання слідчого, в тому числі не містить інформації щодо рахунків підприємств у банківських установах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172, 170 ч.ч. 2, 3 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у задоволенні клопотання ст. слідчого СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.02.2015 року за № 0000034 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 212 ч. 3; 27 ч. 3, 212 ч. 3; 209 ч. 2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в судове засідання з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1