Справа № 496/5125/15-к
Провадження № 1-кп/496/15/17
У Х В А Л А
16 лютого 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про виключення з числа доказів,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.
У судовому засіданні від захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 надійшло клопотання про виключення з числа доказів протоколу від 21.08.2015 року за результатами НСРД аудіо контроль за ОСОБА_10 за 17.08.2015 року з оптичним диском № 65/4-2243 т, картками пам`яті № 2230, 2231, 2232, та 2233 від 13.04.2015 року; протоколу від 21.08.2015 про результати НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_9 з оптичним диском № 65/4-2261т, картками пам`яті № 2277 та 2278 від 20.08.2015 року; протоколу від 21.08.2015 року про результати НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_11 ; протоколу від 21.08.2015 за результатами НСРД аудіо контроль ОСОБА_10 за 18.08.2015 з оптичним диском № 65/4-2244т від 18.08.2015 та карткою пам`яті № 65/4-2229 від 14.08.2015 року; протоколу від 21.08.2015 про результати НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_12 ; протоколу від 22.08.2015 за результатами НСРД аудіоконтролю за ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за 19.08.2015 з оптичним диском 65/4-2264; протоколу від 21.08.2015 за результатами НСРД аудіоконтролю за ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за 21.08.2015 з оптичним диском 65/4-2276т від 20.08.2015; протоколу від 28.08.2015 про результати НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_9 з оптичним диском 65/4-2311 від 27.08.2015 року; протоколу від 29.08.2015 за результатами НСРД аудіоконтроль за ОСОБА_10 за 26.08.2015 з оптичним диском № 65/4-2312т від 26.08.2015 року; протокол від 28.08.2015 про результати НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_11 ; протокол від 29.08.2015 за результатами НСРД за ОСОБА_11 та ОСОБА_12 події від 27.08.2015 з оптичним диском № 65/4-2319 від 28.08.2015 року; протокол від 28.08.2015 про результати НСРД відео контролю за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за 27.08.2015 року; протоколу від 29.08.2015 контроль за вчиненням злочину від 27.08.2015 року та розглядати справу на підставі інших доказів.
Свої вимоги мотивує тим, що документів, які б підтверджували законність збирання перелічених доказів прокурор суду не надав, більше того, вказані документи не відкривалися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України після закінчення досудового розслідування. Крім того, оскільки відсутні постанови, клопотання, доручення слідчого, прокурора, а також ухвали слідчого судді стосовно проведення негласних слідчих (розшукових) дій, вважає, що надані прокурором за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій перелічені докази відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування з порушенням передбаченого процесуальним законом порядку, є очевидно недопустимими, що відповідно до ч.2 ст. 89 КПК України тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Відповідно до вимог ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згодна на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ч.1 ст.358 КПК України протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження.
Згідно з ч.3 ст.358 КПК України якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.
У відповідності до положень ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
При цьому така очевидність повинна випливати з самого змісту дослідженого доказу і не повинна вимагати оцінки інших доказів.
Якщо встановлення очевидної недопустимості доказу вимагає його зіставлення з іншими матеріалами провадження, дослідження інших доказів, які підтверджують або спростовують доказ, що перевіряється, визнання судом таких ознак на цій стадії процесу є неможливим та підлягає вирішенню під час ухвалення вироку.
Правила оцінки доказів визначені ст.94 КПК, згідно із якою суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Таку оцінку доказів суд може здійснювати при вирішенні справи по суті у нарадчій кімнаті.
Положення ст. 89 КПК України знайшли конкретизацію у ст. 374 КПК України «Зміст вироку», де в п. 1 ч. 3 вказується, що у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, у п. 2 ч. 3 цієї статті також наголошується, що у разі визнання особи винуватою визначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Суд вважає, що клопотання, подане захисником, є передчасним, оскільки питання щодо недопустимості доказів має бути вирішено в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Керуючись ст. 89, 358 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про виключення з числа доказів - залишити без задоволення.

Суддя Біляївського райсуду
Одеської області: ОСОБА_1