Справа № 606/2090/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживає в цивільному шлюбі має на утриманні троє малолітніх дітей, раніше судимого:
24.02.2003 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 , 15, ч.3ст. 185, ч.3 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі
04 червня 2007 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
10 серпня 2011 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15-ч.3 ст. 185, ч . 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3
24 січня 2015 року близько 10.00 год. ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в приміщенні неврологічного відділення Теребовлянської ЦКРЛ, яка розташована в м. Теребовля по вулиці Січових Стрільців 25, вирішив скоїти крадіжку майна із приміщення кабінету лікаря ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрив двері кабінету, проник в середину кабінету, взяв жіночу сумку, яка належала ОСОБА_5 , діставши з сумки гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 200 грн., викрав гаманець вартістю 500 грн. та грошові кошти 200 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.
Крім цього, 04 березня 2015 року близько 10.00 год. продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Теребовлянської міської ради, яка знаходиться за адресою: м. Теребовля, вулиця Шевченка, 8, вирішив скоїти крадіжку майна із службового кабінету начальника управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської РДА ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрив двері кабінету, проник в середину кабінету, взяв жіночу сумку, яка належала ОСОБА_6 діставши з сумки гаманець, що був в користуванні вартість якого складає 117,50 грн, в якому знаходились гроші в сумі 27 грн., намагався вийти з кабінету, однак не зміг довести до кінця свій злочинний умисел спрямований на крадіжку гаманця та грошових коштів з незалежних від нього причин, оскільки при виході з кабінету був затриманий ОСОБА_6 .
Цього ж дня, в тому самому місці при тих самих обставинах, з метою уникнути відповідальності, ОСОБА_3 вирішив втекти з місця скоєння злочину, знаючи, що здоров`я будь якої людини охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув долонею в обличчя ОСОБА_6 , а потім вдарив рукою по спині останню, в результаті таких дій ОСОБА_3 - ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді тріщини слизової оболонки верхньої губи та синця в проекції нижнього кута лівої лопатки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст. 15-ч.3 ст. 185, ч . 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, при цьому вказав, що визнає всі обставини викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що про вчинене сильно шкодує, щиро розкаюється, вчинив крадіжку через скрутне матеріальне становище, так як його цивільна дружина хворіє онкологічним захворюванням, в них на утриманні троє малолітніх дітей.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого а також дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, які слід кваліфікувати:
- за ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України- закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення;
- за ч.3 ст.185 КК України- як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.
- за ч.1 ст. 125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, ніде не працює, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів до обтяжуючих обставин суд відносить рецидив злочинів.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_3 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та за ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт У відповідності до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, думку прокурора, який вважав за можливе перевихроовання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, думку потерпілих, які просили суворо обвинуваченого не карати, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони виникли через проведення товарознавчої та дактилоскопічних експертиз.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: гаманець коричневого кольору та грошові кошти в сумі 23 гривні, які передані на зберігання ОСОБА_6 повернути останній.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.1 ст.125 України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років (шість) місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України,у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 70 (сімдесяти) годин громадських робіт
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання виді 4 (чотирьох) років (шість) місяців позбавлення волі;
На підставіст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Зобовязати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні: судово-товарознавчу експертизу №6-108/15 від 16.03.2015 року в сумі 245,96 грн. , судово - дактилоскопічну експертизу № 13-50/15 від 10.03.2015 року в сумі 384 грн. та судово - дактилоскопічну експертизу № 13-51/15 від 10.03.2015 року в сумі 307,2 грн.в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: гаманець коричневого кольору та грошові кошти в сумі 23 гривні повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1