№ провадження 1-о/646/1/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами ,
в с т а н о в и в:
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 року засуджено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.07.2015 року вирок залишено без змін.
09 вересня 2015 року до суду надійшла заява захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 про перегляд судового рішення, а саме зазначеного вироку суду, за нововиявленими обставинами.
В обгрунтування своєї заяви заявник зазначив, що нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні, що могли вплинути на вирок суду, але не були відомі суду, є штучне створення та підроблення слідчим ОСОБА_9 доказів, на яких ґрунтується вищезазначений вирок суду. Під час досудового розслідування, як вказує захисник, слідчим ОСОБА_9 , були штучно створені та підроблені наступні докази : протокол огляду місця ДТП від 12.08.2014 року та схема до нього; протокол тимчасового вилучення майна від 12.08.2014 року; рапорт слідчого від 13.08.2014 року про виклик свідка ОСОБА_10 для допиту; рапорт слідчого від 14.08.2014 року про виїзд за місяцем проживання свідка ОСОБА_10 для допиту; протокол допиту ОСОБА_8 від 18.08.2014 року у якості свідка; протокол слідчого експерименту від 21.08.2014 року; постанови про призначення авто технічної експертизи від 22.08.2014 року; рапорт слідчого від 25.08.2014 року про виклик свідка ОСОБА_10 для допиту; повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчинення кримінального правопорушення від 29.08.2014 року; протокол допиту ОСОБА_8 від 18.08.2014 року у якості підозрюваного; протокол слідчого експерименту від 29.08.2014 року; обвинувальний акт від 01.09.2014 року. Крім того, заявник зазначив, що підставою для перегляду зазначеного вироку суду є порушення слідчим ОСОБА_9 при розслідуванні вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 однієї із основних засад кримінального провадження, передбаченої п. 13 ч.1 ст. 7 КПК України, а саме, забезпечення права ОСОБА_8 на захист. У зв`язку із чим заявник просив скасувати вирок суду від 20 лютого 2015 року, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто за фактом порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, та визнати ОСОБА_8 не винним у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.
Засуджений ОСОБА_8 підтримав заяву свого захисника у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечував, оскільки при судовому розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України судом не досліджувалися докази стосовно фактичних обставин, які ніким не оспорювалися, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_8 визнав вину у вчиненні злочину у повному обсязі і йому було роз`яснено правові наслідки розгляду кримінального провадження у разі визнання вини. Крім того, докази, які як посилається захисник, були підроблені слідчим, знаходилися в матеріалах кримінального провадження під час всього досудового розслідування, вони були відкриті ОСОБА_8 при завершенні досудового розслідування та перебували у кримінальному провадженні під час судового розгляду. Крім того, посилання заявника на порушення права ОСОБА_8 на захист не знайшло свого підтвердження, оскільки своїм правом на користування послугами захисника ОСОБА_8 не скористався та виявив бажання захищати себе самостійно. Тому прокурор просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд вироку суду.
Потерпіла ОСОБА_7 рішення по розгляду заяви покладала на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 року ОСОБА_8 засуджено за скоєння злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки ( т. 2, а. с. 66-68).
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.07.2015 року вирок районного суду залишено без змін ( т. 2 а. с. 181-183).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.01.2016 року, касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 , залишено без задоволення, вирок щодо ОСОБА_8 від 06.07.2015 року без змін ( т. 2 а.с. 252-254).
Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Згідно ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як вбачається з заяви, захисник посилається на наявність нововиявлених обставин, передбачених п.п.1,5 ч. 2 ст. 459 КПК України, тобто, штучне створення та підроблення слідчим доказів, на яких ґрунтується вирок, які не були та не могли бути відомі суду та засудженому ОСОБА_8 .
Але суд не може погодитись з такими твердженнями захисника ОСОБА_5 .
Повідомлення слідчого від 01.09.2014 року про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, підозрюваному ОСОБА_8 вручено під підпис ( т. 3 а.с.102).
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження був ознайомлений в повному обсязі, після чого, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило, про що свідчить відповідний протокол від 01.09.2014 року, який містить підпис ОСОБА_8 ( т. 3, а. с. 104).
Таким чином, доводи захисника на обґрунтування заяви про те, що нововиявлені обставини, а саме штучно створені докази (протокол огляду місця ДТП від 12.08.2014 року та схема до нього; протокол тимчасового вилучення майна від 12.08.2014 року; рапорт слідчого від 13.08.2014 року про виклик свідка ОСОБА_10 для допиту; рапорт слідчого від 14.08.2014 року про виїзд за місяцем проживання свідка ОСОБА_10 для допиту; протокол допиту ОСОБА_8 від 18.08.2014 року у якості свідка; протокол слідчого експерименту від 21.08.2014 року; постанови про призначення авто технічної експертизи від 22.08.2014 року; рапорт слідчого від 25.08.2014 року про виклик свідка ОСОБА_10 для допиту; повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчинення кримінального правопорушення від 29.08.2014 року; протокол допиту ОСОБА_8 від 18.08.2014 року у якості підозрюваного; протокол слідчого експерименту від 29.08.2014 року; обвинувальний акт від 01.09.2014 року) не були відомі та не могли бути відомі суду та ОСОБА_8 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказані докази знаходились в матеріалах кримінального провадження під час всього досудового розслідування, були відкриті ОСОБА_8 при завершені досудового розслідування, перебували у матеріалах кримінального провадження під час всього судового розгляду, ОСОБА_8 було відомо про їх існування, але він жодного разу не заявляв будь-яких заперечень до досудового розслідування та зібраних доказів.
Перелічене свідчить про те, що зазначені захисником доводи не можуть бути розцінені, як нововиявлені обставини.
Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 розглянутий судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При судовому розгляді судом не досліджувались докази стосовно фактичних обставин справи, які учасниками кримінального провадження не оспорювались.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні злочину визнав в повному обсязі, фактичні обставини злочину не оспорював. Обвинуваченому ОСОБА_8 судом було роз`яснено правові наслідки судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, на що останній добровільно погодився, що підтверджується журналом судового засідання та аудіо записом ( т. 2 а. с. 54-55,65), у зв`язку з чим, судом було прийняте рішення про недоцільність дослідження доказів.
При розгляді апеляційних скарг ОСОБА_8 та його захисника, апеляційним судом Харківської області порушень ч. 3 ст. 349 КПК України не встановлено, у зв`язку з чим вирок суду залишено без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
У заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами захисник ОСОБА_5 посилається на наявність у діях слідчого службового злочину у зв`язку з підробленням та штучним створенням доказів сторони обвинувачення. Проте, за вказаним фактом кримінальне провадження та судове рішення, яке набрало законної сили, відсутні. За таких обставин, твердження заявника про скоєння слідчим злочину, є неприпустимим та не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.
Щодо посилання захисника на порушення слідчим при розслідуванні кримінального провадження однієї із основних засад кримінального провадження, забезпечення права ОСОБА_8 на захист, суд вважає, що це не є нововиявленими обставинами в розумінні, як це передбачено законом. Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_11 було вручено пам`ятку про його права, у тому числі, на першу вимогу мати захисника ( т. 3 а. с. 83-85), у повідомленні про підозру ОСОБА_8 власноруч зазначено, що права обвинуваченого йому роз`яснені та зрозумілі (т. 3 а. с. 86-88). ОСОБА_8 не скористався своїм правом мати захисника та виявив бажання захищати себе самостійно, що є правом підозрюваного. Підстави для обов`язкової участі захисника під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 , відсутні.
В своїх поясненнях в судовому засіданні під час розгляду даної заяви захисником ОСОБА_5 також зазначено, що висновок авто технічної експертизи № 766/14 від 26.08.2014 року ( т. 3 а. с. 56-57) ґрунтується на вихідних даних, визначених слідчим у постанові від 22.08.2014 року про призначення експертизи (т. 3 а. с. 52-53), які не відповідають матеріалам кримінального провадження, у тому числі, протоколу слідчого експерименту від 21.08.2014 року ( т. 3 а. с. 45-50), який, крім того, складено з порушенням вимог КПК України.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердив наданий ним висновок вищевказаної автотехнічної експертизи та зазначив, що за наявності інших вихідних даних, встановлених при повторному слідчому експерименті, висновки щодо невідповідності дій ОСОБА_8 вимогам Правил дорожнього руху України та можливості запобігти наїзду на пішохода, можуть як залишитись такими самими, так і змінитись.
Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Проте, сторонами кримінального провадження в суді не подано будь-яких клопотань щодо необхідності проведення повторного слідчого експерименту та за його результатами авто технічної експертизи.
За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити вищевикладені доводи захисника ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для перегляду за нововиявленими обставинами вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 стосовно ОСОБА_8 , відсутні, тому заяву захисника ОСОБА_5 - залишає без задоволення
На підставі викладеного, керуючись ст. 467 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_5 про перегляд вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1