Справа № 346/3696/16-к
Провадження № 11-кп/779/134/2017
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі-АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учень Косівської вечірньої ЗОШ 3-го ступеня Яблунівського НКП Косівського району Івано-Франківської області, не працює, неодружений, не судимий,

українець, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, на іспитовий строк - один рік, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього ж Кодексу.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.

29.05.2016р. приблизно о 22 год. ОСОБА_8 за попередньою домовленістю із особою, щодо якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, перебуваючи в с. Ковалівка по вул. Шахтарська, Коломийського району, неподалік будинку культури, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрали із автомобіля марки «Рено19» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , барсетку чорного кольору, вартістю 150 гривень, в якій знаходився шкіряний гаманець вартістю 100 гривень та грошові кошти в сумі 720 гривень, посвідчення водія, серія та номер НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія та номер НОМЕР_3 на автомобіль марки «Рено19» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та страховий поліс на автомобіль, які належать ОСОБА_9 . Після цього місце вчинення кримінального правопорушення покинули, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 970 гривень.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, покликається на незаконність вироку суду з мотивів невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, мотивуючи тим, що суд не врахував усіх обставин, які пом`якшують покарання, крім вказаних у вироку суду, зокрема, скрутне матеріальне становище сім,ї, в якій проживає обвинувачений, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Просить вирок суду змінити, призначивши його підзахисному більш м,яке покарання, яке є співрозмірним його діянням та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану АС, просить змінити вирок суду, призначивши обвинуваченому більш м,яке покарання; пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти доводів АС захисника ОСОБА_7 , вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог суд першої інстанції в повній мірі дотримався. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.185 КК відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом першої інстанції судового слідства в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

Покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 у своїй АС на невідповідність призначеного його підзахисному покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та даних про його особу внаслідок суворості, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання , призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.3 вищезгаданої Постанови Пленуму ВСУ, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи, склад сім`ї (наявність на утриманні дітей), матеріальний стан.

У відповідності до ст.65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, призначаючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК, правильно встановив тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання та в повній мірі їх врахував. Так, при призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який здоровий, навчається, позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, склад сім,ї, сімейні відносини, задовільні умови його проживання, згідно звіту служби у справах дітей та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, позицію потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати.

Судом також враховано обставини, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого і активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не встановлено.

Апеляційний суд звертає увагу на покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про незадовільний матеріальний стан сім,ї його підзахисного, оскільки він проживає із престарілою бабусею та батьком, який постійно хворіє. Однак вказана обставина, що пом`якшує покарання, не може бути підставою для зміни вироку суду.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК, який у відповідності до ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Разом з тим суд, врахувавши особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік та обставини, що пом`якшують покарання, застосував положення ст.75 КК, звільнивши його від відбування реального покарання.

Колегія суддів вважає призначене ОСОБА_8 покарання достатнім і необхідним для попередження нових злочинів, а обставини, зазначені його захисником в АС такими, що вже враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому підстав для зміни вироку не вбачає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року щодо нього - без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4