Провадження №1-кп/523/620/16
УХВАЛА

19.12.2016

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006139 від 11.09.2016 р.

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який не працює, раніше засудженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні при обговоренні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою прокурор зазначив, що обставини тримання обвинуваченого під вартою не змінились та просив продовжити відносно нього раніше обраний запобіжний захід. З`ясувавши думку захисника ОСОБА_5 , яка просила змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що у обвинуваченого є місце постійного проживання і він сприяв розкриттю злочину, вислухавши обвинуваченого, якій погодився із своїм захисником, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину але бажав щоб його допитали після допиту всіх свідків обвинувачення. Крім того, судом в судових засіданнях були отримані показання потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 про затримання обвинуваченого майже відразу після скоєння злочину. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показання суду ще не надавали, а тому існує загроза впливання на них з боку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 є офіційно не працевлаштованою та раніше судимою особою, вчинив злочин із застосуванням насильства у стані алкогольного сп`яніння.

Вищезазначені обставини прямо вказують на існування ризику продовження обвинуваченим злочинної діяльності, а тому підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, оскільки вони не зможуть забезпечити належне дотримання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Оцінивши в сукупності всі обставини справи, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги встановленні у судовому засіданні ризики, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 належить продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Разом з тим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, а саме те, що обвинувачений перебуваючи на свободі може продовжити займатись злочинною діяльністю, переховуватись від суду, впливати на свідків, суд доходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому належить продовжити застосування раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу зазначеній особі у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги встановленні у судовому засіданні ризики, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, главою 18 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в УВП УДПтС України в Одеській області № 21, строком на два місяці тобто до 17 лютого 2017 року.

Копії ухвали направити для виконання начальнику Одеської установи виконання покарань УДПС України в Одеській області, а також вручити під розписку для відома прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на прийняте в кримінальному провадженні судове рішення.

Суддя ОСОБА_1