Провадження №1-кп/761/324/2017
В И Р О К
Іменем України
22 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 120 151 001 000 112 30, у якому
гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянин України, українець, з незакінченою базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше засуджувався:
-15.02.2008 Володарськ-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 10.07.2009 умовно-достроково;
-07.05.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільнився 07.11.2014;
-26.05.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_7 вчинив умисний злочин проти чужої власності за таких обставин.
Обвинувачений 20.09.2015, близько 01.30 год., знаходячись поблизу будинку № 73-Г по вул. Ризькій у м. Києві, звернув увагу на автомобіль «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку з цим у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_7 , діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, підійшов до вказаного автомобіля, який належав потерпілій ОСОБА_8 , використовуючи камінь, розбив заднє праве скло автомобіля, після цього проник до його салону та заволодів відоереєстратором «Gazer S520», вартістю 500 грн.

Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений, будучи допитаним під час судового розгляду, свою вину визнав повністю, погодившись з правильністю викладення в обвинувальному акті фактичних обставин вчиненого ним кримінально-караного діяння.

Крім того, ОСОБА_7 просив врахувати те, що він є сиротою, виховувався в інтернаті, не має постійного місця проживання, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, під час відбування покарання за попереднім вироком проходив лікування у зв`язку з психічним захворюванням.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Зокрема, згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2015 гр. ОСОБА_8 звернулася з заявою про виявлення нею крадіжки відеореєстратора з її автомобіля.

Протоколом огляду від 20.09.2015 зафіксовано, що автомобіль «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на стоянці біля будинку № 73-Г по вул. Ризькій у м. Києві, має розбите скло правих задніх дверей, речі у салоні розкидані. Під час огляду вилучені, з-поміж іншого, два папілярні візерунки зі скла вказаного транспортного засобу.

Згідно з висновком експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_10 від 26.01.2016 № 251/д вказані вище сліди залишені великим та вказівним пальцями правої руки ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений таємно, повторно викрав чуже майно.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що обвинувачений неодноразово вчиняв злочини корисливого спрямування, відбував реальні покарання у виді позбавлення волі.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлені.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 15.03.2016 № 199 у період кримінального правопорушення та на час проведення вказаної експертизи ОСОБА_7 виявляв ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовими порушеннями; за своїм психічним станом не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; за психічним станом до ОСОБА_7 можуть бути застосовані примусові захоли медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд також враховує, що ухвалою від 27.04.2015 Голосіївським районним судом м. Києва до обвинуваченого застосовувалися примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У силу ст. 20 КК України особа, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними, та визнана судом обмежено осудною, підлягає кримінальній відповідальності.

Отже, обвинувачений є обмежено осудною особою, що враховується судом при призначенні покарання і є підставою для застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України з одночасним застосування до засудженого примусових заходів медичного характеру відповідного виду.

У силу ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинить новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2015 ОСОБА_7 засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Отже покарання обвинуваченому за інкриміноване правопорушення має бути призначене згідно з вказаною нормою закону.

Строк відбування ОСОБА_7 покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2015 відраховується з дня фактичного затримання засудженого, тобто з 27.09.2015.

Крім того, суд бере до уваги, що у силу ч. 5 ст. 72 КК у строк попереднього ув`язнення має бути зарахований час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Тому відповідно до вказаної норми закону підлягає зарахуванню у відповідному співвідношенні, період з 27.11.2016, коли ОСОБА_7 доставлений до Київського слідчого ізолятора з Коростенської виправної колонії № 71 Житомирської області для розгляду кримінального провадження, за яким ухвалений цей вирок.

Процесуальні витрати у справі - вартість дактилоскопічної експертизи від 29.09.2015 № 1620 у сумі 491,04 грн., вартість проведення трасологічної експертизи від 26.01.2016 № 251/д у сумі 613, 80 грн., вартість проведення трасологічної експертизи від 29.09.2015 № 1619 у сумі 491, 04 грн. у загальній сумі 1595, 88 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 185, ст. 65, 71 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного ОСОБА_7 цим вироком покарання невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2015, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Застосувати до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в місцях відбування покарання.

Строк відбування призначеного ОСОБА_7 покарання відраховувати з 27.09.2015, зарахувавши у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час перебування обвинуваченого у Київському слідчому ізоляторі у період з 27.11.2016 по день набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у сумі 1595 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 88 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1