№ 359/1601/17
Провадження №1-кп/359/197/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«01» серпня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 18.01.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшов зазначений обвинувальний акт, після чого було призначено підготовче судове засідання.
Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого було заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав порушення вимог ст..291, 293 КПК України, яке було підтримане обвинуваченим.
Прокурор та представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні вважають, що кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду, а обвинувальний акт поверненню не підлягає, оскільки складений у відповідності до вимог КПК України.
Суд дослідив, проаналізував та оцінив дані викладені в обвинувальному акті та дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Згідно до вимог п.7, 9 ст.290 КПК України, про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Як вбачається з даних обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування внесених до ЄРДР, в графі «35» зазначено, що 21.02.2017р. в період часу з 09-10 до 09-25 годин, відбувалось ознайомлення з матеріалами кримінального провадження представника потерпілого ОСОБА_6 .
Але, згідно довідки наданої суду захисником обвинуваченого, ОСОБА_6 перебував за межами України в період часу 16.02.2017 р. по 26.02.2017р., і тому фізично не міг знайомитись з матеріалами кримінального провадження.
Крім того, представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що слідчий його викликав до себе і знайомив з матеріалами провадження ще до його виїзду у Грузію, 16.02.2017р., тобто до завершення досудового слідства.
Отже, внесення слідчим до реєстру відомостей відносно ознайомлення з матеріалами кримінального провадження представника потерпілого 21.02.2017р. містять недостовірні відомості, що було доведено в підготовчому судовому засіданні.
Суд відмічає, що згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Але, в обвинувальному акті надісланому до суду, зокрема відсутні дані про місце знаходження предмету злочину, лише зазначено, що ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Проте, в реєстрі зазначено (графа «8» розділ ІІ ), що по провадженню проводилась товарознавча експертиза. Оскільки товарознавча експертиза має проводитись відносно конкретного викраденого майна, то прокурор повинен був конкретизувати у обвинувальному акті місце знаходження викраденого майна, повернення його потерпілому, відшкодування заподіяної шкоди, тощо.
Також, при викладенні фактичних обставин справи та обвинувачення, описуючи час скоєння кримінального правопорушення, прокурор допускає припущення, зазначаючи, що подія відбулась приблизно о 15 год. 47 хв.
Згідно до вимог ст..62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.
Час скоєння кримінального правопорушення є обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони і зазначення його приблизного значення є відсутністю конкретизації обвинувачення.
Крім того, в обвинуваченні зазначено, що реалізуючи злочинний умисел підійшов до полиці в магазині з моторною оливою з якої взяв моторну оливу в кількості двох пластикових пляшок об`ємом 1 літр кожна.
При цьому в обвинувальному акті не конкретизовано, хто саме підійшов до полиць і взяв оливу.
Також в обвинувальному акті зазначено, що хтось взяв з полиці моторну оливу в кількості двох пляшок об`ємом 1 літр кожна, але за своїми фізичними властивостями взяти оливу руками неможливо, а пляшка не є загальноприйнятим в Україні мірилом кількості оливи. Тому в цьому випадку вбачається відсутність конкретизації обвинувачення в частині того хто саме, що, і в якій кількості взяв з полиці.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору може бути лише його невідповідність вимогам КПК. Тому, невідповідність надісланого до суду обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, полягає в порушенні п.5 при викладенні фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення є підставою повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення прав потерпілого, визначених ст..290 КПК України, та внесення слідчим до реєстру матеріалів досудового розслідування недостовірних даних.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками від 23.02.2017р., у кримінальному провадженні за №0000116 від 18.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, повернути до Бориспільської місцевої прокуратури Київської області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1