Справа № 159/287/17
Провадження № 1-кп/159/76/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду м. Ковель відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0002629 від 29.11.2016 року за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця та громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

-01.07.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 гривень;

-15.10.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік та штрафу в розмірі 1000 гривень; 10.11.2009 року звільнений постановою Ковельського міськрайонного суду від покарання за вироком суду від 15.10.2008 року;

-11.08.2010 року Ковельським міськрайонним судом за ст.ст.15 ч.2 190 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 80 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік;

-24.10.2010 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 11.08.2010 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців; рішенням ВССУ від 14.06.2011 року вирок скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд; 06.04.2012 року засуджений Ковельським міськрайонним судом за ст.ст.15 ч.2 ст.190 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

-28.08.2014 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 07.05.2015 року до покарання за даним вироком приєднано частково покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 06.04.2012 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці; звільненого 10.11.2016 року по відбуттю міри покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

28 листопада 2016 року близько 12 години ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань з метою викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, таємно проник в належний ОСОБА_7 сарай, який розташований за вказаною адресою, звідки таємно повторно викрав електронождак для точіння металу вітчизняного виробництва, вартістю 490 гривень, набір ріжкових ключів, вартістю 300 гривень, набір свердл, вартістю 150 гривень, електродрель сірого кольору іноземного виробництва, вартістю 850 гривень, електроболгарку іноземного виробництва, вартістю 450 гривень, алюмінієвий домкрат вантажопідйомністю 5 тон, вартістю 400 гривень та сокиру для рубання дров вартістю 100 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 2740 гривень.

Крім того, 29 листопада 2016 року близько 11 години ОСОБА_4 з метою викрадення чужого майна, приїхав автомобілем таксі марки «Пежо-екперт», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , до належного ОСОБА_7 житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_2 , та, не повідомляючи водію таксі про свій намір вчинити крадіжку, таємно проник через незамкнені двері в сарай, розташований за вказаною адресою, звідки повторно таємно намагався викрасти металобрухт чорних металів вагою 56 кілограмів, вартістю по 5 гривень за один кілограм, на загальну суму 280 гривень, який виніс за територію подвір`я, належного потерпілому, та загрузив у таксі, однак, був помічений потерпілим та не довів свій намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав суду наступне. Дійсно, він, після звільнення з місць позбавлення волі в середині листопада 2016 року приїхав у м.Ковель та приходив у гості до свого знайомого ОСОБА_7 , у якого раніше тривалий час працював допомагав по господарству та вони разом розпивали спиртне. 28 листопада 2016 року, знаходячись на подвір`ї потерпілого, вирішив вчинити крадіжку речей з сараю, для чого, скориставшись тим, що ОСОБА_7 був відсутній на подвір`ї, зірвав навісний замок та проник до сараю, звідки таємно викрав електронождак, набір сверл, електродрель, електроболгарку та інші речі, перераховані в обвинувальному акті, та заніс викрадене до себе додому. Наступного дня взяв таксі та поїхав до будинку потерпілого з наміром викрасти брухт металу з сараю, при цьому, водію таксі про свої наміри вчинити крадіжку не повідомляв. По приїзді до подвір`я ОСОБА_7 він, через незамкнені двері проник до сараю та намагався викрасти брухт чорного металу загальною вагою 56 кг, який погрузив до автомобіля таксі, яким і приїхав, однак, у цей час його побачив потерпілий, та не дав йому довести злочинний намір до кінця, оскільки забрав металобрухт з автомобіля. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд кримінального провадження в його відсутності, та вказав, що претезій до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватість останнього у скоєнні інкримінованого йому діяння повністю доведена і зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи вище наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому діянь, які виразилось у повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення(сховища), і кваліфікація таких дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України є вірною, а також у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєному повторно та поєднаного з проникненням у приміщення і такі його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії тяжких злочинів, та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності саме за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується, як особа, щобо поведінки якої скарг не надходило, за місцем відбування попереднього покарання обвинувачений характеризується позитивно. Також судом враховується як те, що потерпілий не настоює на суворому покаранні обвинуваченого, претензій до останнього не має, - про що потерпілий ОСОБА_7 зазначив у поданій ним письмовій заяві, так враховується і те, що інкриміновані діяння обвинувачений вчинив щодо особи похилого віку та вчинив такі діння через нетривалий проміжок часу фактично через двадцять днів після звільнення його з місць позбавлення волі, що вказує на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні 439,80 грн. за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт з майна мобільного телефону «Самсунг-5212» - слід зняти та повернути вказаний мобільний телефон обвинуваченому; грошові кошти в сумі 143,20 грн., на які також було накладено арешт, слід звернути в рахунок сплати процесуальних витрат.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній тримання під вартою, зарахувавши йому в строк відбування покарарння весь термін попереднього ув`язнення, - з 29.11.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленн волі строком на 4 (чотири) роки та у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим отастаточно призначити ОСОБА_10 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 29.11.2016 року, зарахувавши йому в строк відбування покарання весь термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (відповідно до ч.5 ст.72 КК України).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 копійок за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - матерчатий мішок коричневого кольору та матерчатий мішок білого кольору, в кожному з яких знаходяться металеві предмети металобрухт, електронождак для точіння металу, металевий навісний замок, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Ковельському ВП ГУНП у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Грошові кошти в сумі 143 (сто сорок три) гривні 20 копійок, на які накладено арешт, та які знаходяться на зберіганні в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області звернути в рахунок сплати процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зняти арешт з мобільного телефону «Самсунг-5212» ІМЕІ НОМЕР_2 , який зберагається в камері схову речових доказів Ковельському ВП ГУНП у Волинській області та повернути вказаний мобільний телефон обвинуваченому ОСОБА_4 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 у цей же строк з дня отримання ним копії вироку суду.

ГоловуючаОСОБА_1