Справа № 755/6398/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "28" квітня 2017 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Клопотання мотивоване тим, що 26.04.2017 року ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 в денний час вступили в злочинну змову на заволодіння мобільним телефоном їх знайомого ОСОБА_8 , проживаючого за АДРЕСА_2 . Розподіливши між собою злочинні ролі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились, що під час спілкування з ОСОБА_9 , вони попросять належний йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, після чого відволічуть його увагу та таким чином заволодіють належним йому майном. Діючи по заздалегідь оговореному плану, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли за місцем мешкання ОСОБА_9 , та в ході розмови, яка відбулась на східцевому майданчику біля квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_9 з проханням надати мобільний телефон, так як ОСОБА_7 потрібно зателефонувати, а її мобільний не працює. Погодившись на пропозицію ОСОБА_10 , будучи впевненим в добропорядності останніх, ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон «НокіаXL», вартістю 2500 гривень, для здійснення дзвінка.
ОСОБА_7 , діючи єдиним умислом з ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон, спуслилась вниз по східцевому майданчику та почала робити вигляд, що здійснює телефонний дзвінок, тим самим створила сприятливі умови для заволодіння мобільним телефоном «НокіаXL»,що належить ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 , та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , незважаючи, що їх дії носять відкритий характер для потерпілого, почали втікати вниз по сходах, не реагуючи на прохання останнього повернути мобільний телефон.
В подальшому, ОСОБА_9 , почав наздоганяти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які утримуючи викрадене майно, втікали в напрямку дитячого садка, не втрачаючи останніх з поля зору, в ході безперервного переслідування близько 15 год. 10 хв. біля паркану дитячого садка затримав ОСОБА_7 . В момент затримання потерпілим, ОСОБА_7 передала мобільний телефон «НокіаXL», що належить ОСОБА_9 . ОСОБА_6 , який вже встиг перелізти через паркан, після чого останній з місця вчинення злочину зник
Дослідивши копії документів з матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, заслухавши думку прокурора, якій навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку захисника, підозрюваного, які просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 не працює, раніше не судимий, має стійки соціальні зв`язки.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин суд вважає про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, але більш м`якого, ніж той, що просить застосувати прокурор.
Так, з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, віку, стану здоров`я, конкретних обставин вчиненого правопорушення, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, суд прийшов до висновку про можливість застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, що на думку суду стане достатнім стримуючим фактором для запобігання вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 193-196 КПК України, -
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.
Покласти на нього обмеження у виді заборони залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 з 21-00 год. до 08-00 год. наступного дня.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування, який зобов`язати негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя