У Х В А Л А
Справа №377/386/17

Провадження №1-кс/377/53/17

22 травня 2017 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, -
У С Т А Н О В И В:
18.05.2017 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій він просить зобов"язати орган досудового розслідування ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області внести відповідно до вимог ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 25.03.2017 року про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.139 КК України.
Заявник ОСОБА_6 , в судовому засіданні скаргу підтримав, у судовому засіданні дав покази аналогічно викладеним у скарзі, просив її задовольнити.
Старший слідчий ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , вважав, що з боку органів досудового розслідування, в тому числі і його як старшого слідчого ніяких порушень не було, заяву ОСОБА_4 , про вчинення злочину була зареєстрована як звернення, проведено перевірку і відповідно висновку після перевірки письмової заяви ОСОБА_4 , оскільки в діях лікарів не вбачався склад кримінального правопорушення передбачений ч.1 ст.139, та ч.1 ст.140 КК України та неможливості внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового слідства, то перевірку було припиненою і закінчено.
Заслухавши думку заявника, який підтримав скаргу, старшого слідчого та дослідивши матеріали скарги, та матеріалів перевірки по заяві ОСОБА_4 , на дії медичних працівників медичного закладу компанії Вінсі Констрюксон Гран Проже/Буйт Траво Публік, розташованого в зоні відчуження Чорнобильської АЕС слідчий суддя вважає правильним зробити наступний висновок.
З наданих матеріалів перевірки встановлено, що 06.08.2016 року близько 15 години 20 хвилин на промисловій ділянці «ЛЗОУ» Чорнобильської АЕС, що знаходиться в 10-километровій зоні відчуження, в результаті нещасного випадку на виробництві під час виконання ОСОБА_4 , електромонтажних робіт за нарядом - допуском № 303 компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже/Буйг Траво Пюблік останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому медіальної та латеральної кісток правого гомілково-ступеневого суглобу зі зміщенням. Вивих стопи до зовні. Висновком № 01-15/29 від 19.08.2016 року про тяжкість виробничих травм Чернігівської міської лікарні № 2 на № 416/425 від 17.08.2016 року де ОСОБА_4 , оперувавсь, зазначено, що отримана ним виробнича травма, згідно класифікатору розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим наказом МОЗ України № 370 від 04.07.2007 року є пошкодженням, яке відноситься до категорії тяжких травм, отриманих на виробництві. Каретою «швидкою допомоги» ОСОБА_4 , був доставлений до медичного пункту Вінсі Констрюксьон Гран Проже/Буйг Траво Пюблік, де останній утримувався біля п`ять годин.
ОСОБА_4 , вважаючи, що в діях медичних працівників амбулаторного пункту, розташованого на території компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже/Буйг Траво Пюблік, вбачається склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України, 25.03.2017 року звернувся до ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області з письмовою заявою про вчинення злочину.
З листа ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області від 26.04.2017 року за № 1783/109/1012/01-17 вбачається, що у зв`язку з відсутністю в даному випадку складів кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 139 та ч. 1 ст. 140 КК України і відсутністю у зв`язку з цим підстав внесення відповідної інформації до ЄДРДР прийнято рішення відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
ОСОБА_4 , дізнавшись, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою органом досудового розслідування ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області до ЄРДР всупереч вимогам ст.214 КПК України внесені не були, оскаржив бездіяльність вказаного органу.
Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те. що не передбачено законодавством.
Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Як зазначено у п.1.3. Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затверджений наказом МВС України № 1177 від 10.10.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2004 р. за № 1361/9960, громадяни України мають право звернутися до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.
Відповідно до п. 1.6. вказаного Положення, до звернень громадян відносять викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Під термінами «пропозиція», «заява», «скарга» слід розуміти:
«пропозиція» (зауваження) - звернення громадян, де висловлюється порада, рекомендація щодо діяльності апарату МВС закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;
«заява» (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;
«скарга» - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, об`єднань громадян, підприємств, посадових осіб.
Заява ОСОБА_4 , вказаним у зазначеному Положенні критеріям не відповідає, тому не підлягала розгляду в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а підлягала розгляду відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Як зазначено у ч.2 цієї статті. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджується Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно п.п.4 п.2.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012р. № 69 до Реєстру вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, повідомлені заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини) закону про кримінальну відповідальність.
При цьому вимоги до форми заяви про кримінальне правопорушення, її змісту нормами Кримінального процесуального кодексу України не встановлені. Тому заява чи повідомлення, в яких міститься інформація про посягання на будь-який об`єкт правової охорони, передбачений Кримінальним кодексом України, підлягає розгляду відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України. Відсутність у заяві правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути підставою для відмови у внесенні цієї заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки визначення кваліфікації кримінального правопорушення, про яке викладено у заяві, не є обов`язком заявника, а належить до компетенції слідчого, прокурора.
З поданої заяви ОСОБА_4 , вбачається, що він виклав обставини кримінального правопорушення і просив внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви про кримінальне правопорушення згідно ст.214 КПК України.
ОСОБА_4 , просить у скарзі зобов,язати орган досудового розслідування внести до ЄДРДР відомості про злочин, хоча відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Тому виходячи з наведеного, вважаю, що необхідно вказану скаргу задовольнити частково, визнати незаконною бездіяльність слідчого ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після надходження заяви ОСОБА_4 , про кримінальне правопорушення від 25.03.2017 року та зобов`язати його внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 , за ознаками ч.1 ст.139 КК України і розпочати досудове розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України:
УХВАЛИЛА:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково. Визнати незаконною бездіяльність слідчого ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення від 06.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань після надходження заяви ОСОБА_5 .
Зобов`язати слідчого ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 06.08.2016 року за ч.1 ст.139 КК України та розпочати досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1