Дата документу 20.04.2017
Справа № 501/4586/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньотехнічною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.4 КК України,
В С Т А Н О В И В :
На початку серпня 2014 року ОСОБА_9 через мережу Інтернет познайомився з ОСОБА_11 та почав з нею спілкуватись через зазначену мережу. В ході спілкування ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обмінялися номерами своїх мобільних телефонів.
15 серпня 2014 року, приблизно о 09-15 годин, ОСОБА_11 в ході спілкування по телефону з ОСОБА_9 запросила його до себе в гості, на що ОСОБА_9 погодився.
Цього ж дня, приблизно о 12-00 годин, ОСОБА_9 на маршрутному таксі №52-а «Одеса-Великодолинське» прибув з м.Одеси до смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, де зустрівся з ОСОБА_12 , спільно з якою придбав в магазині продукти харчування та прослідував до місця її проживання.
Цього ж дня, приблизно о 13-30 годин, за місцем проживання ОСОБА_11 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 під час спілкування виникла сварка, яка була обумовлена їх різними поглядами на суспільне-політичне життя України.
ОСОБА_9 , вважаючи себе ображеним через критичне ставлення ОСОБА_11 щодо його політичних поглядів та активної суспільної позиції, а також через її зневажливе, як на його думку, ставлення щодо норм поведінки між людьми, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вирішив її вбити з особливою жорстокістю.
15 серпня 2014 року, приблизно о 13-30 годин, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Великодолинське, вул.Кооперативна, 32, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, почав душити ОСОБА_11 , здавлюючи рукою її шию, та наніс їй один удар кулаком в щелепу, після чого взяв кухонний ніж, який знаходився в будинку, та умисно наніс ним ОСОБА_11 , приблизно, тридцять ударів, в життєво важливий орган - передню частину шиї, усвідомлюючи при цьому жорстокість своїх умисних протиправних дій, а також те, що своїми діями спричиняє ОСОБА_11 страждання, муки та нестерпний біль.
Впевнившись у настанні смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , використовуючи ніж, на передній поверхні живота та грудної клітини тильною стороною леза на шкірі потерпілої викарбував слово "Шлюха", таким чином наглумився над трупом.
В результаті дій ОСОБА_9 ОСОБА_11 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: голова і шия: синець нижньої щелепи ліворуч по зовнішній поверхні шиї, який опускається вниз до лівого плечового суглобу та праворуч доходить до кута нижньої щелепи справа і опускається по зовнішній поверхні шиї до правого плечового суглоба, в центрі якого є 30 колото-різаних пошкоджень передньо-бічних поверхонь шиї зліва і справа середньої та нижньої третини; 20 колотих ушкоджень внутрішньої поверхні 3-7 шийних хребців і першого грудного хребця; перелом нижньої щелепи зліва в області кута зі зміщенням уламків; крововилив в м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва; 20 колотих ушкоджень хрящів гортані та стравоходу; грудна клітина і живіт: на передній поверхні живота і грудей наявне осадніння у формі слова «Шлюха»; права верхня кінцівка: садно правого ліктьового суглоба; синець на задній поверхні правого передпліччя; ліва нижня кінцівка: садно на лівому колінному суглобі; чотири синця на лівій гомілці; права нижня кінцівка: два садна на правому колінному суглобі; тринадцять синців на лівій гомілці.
Численні колото-різані ушкодження шиї, хрящів гортані, стравоходу, шийного відділу хребта, а також перелом нижньої щелепи зліва в області кута із зміщенням відламків, крововилив в м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва, згідно п.2.1.3. «і» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Між отриманими ушкодженнями і смертю потерпілої є прямий причинний зв`язок. Садно на правому ліктьовому суглобі; синець на задній поверхні правого передпліччя; садно на лівому колінному суглобі; чотири синця на лівій гомілці; два садна на правому колінному суглобі; тринадцять синців на лівій гомілці, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, і при звичайному перебігу у живих осіб призводять до швидкопереходящих наслідків, тривалістю не більше 6-ти днів, за цим критерієм, згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки легких тілесних ушкоджень. На передній поверхні живота і грудей наявне осадніння у формі слова «Шлюха», яке в шкірі живота являється посмертним походженням.
Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 13 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин.
Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок численних колото-різаних пошкоджень шиї, хрящів гортані, стравоходу, шийного відділу хребта, а також перелому нижньої щелепи зліва в області кута із зміщенням відламків, крововиливів у м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва, що ускладнилися гострою крововтратою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення частково, визнав заявлений до нього потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов та показав суду, що події, які передували злочину, були тяжкими для нього: це смерть близької йому людини вітчима, події у місті Одесі 02 травня 2014 року, учасником яких він був, і погрози на його адресу з боку противників його політичних поглядів, які погрожували вбити його та його сім`ю. З потерпілою ОСОБА_13 він познайомився через мережу Інтернет, зайшовши на її сторінку. Вони почали спілкуватись. Щоб спілкуватись із ним через Інтернет ОСОБА_14 просила його поповнювати її рахунок, на що він їй ніколи не відмовляв. Агнеса скаржилась йому на тяжке життя, відсутність друзів, неможливість поїхати на море. Він запропонував їй поїхати на море. Вони домовились, що 15 серпня 2014 року вона приїде до м.Одеси і він зустріне її. Однак вранці того дня ОСОБА_14 зателефонувала йому і запропонувала приїхати до неї, він погодився. Приїхавши до неї у с.Великодолинське, він зустрів її, і вона запросила його до себе. Спочатку все було добре, однак через декілька годин вони почали сваритися, вона критикувала його політичні погляди та активну суспільну діяльність (участь у самообороні майдана, поміч благодійним організаціям, відвідування проукраїнських мітингів) та почала проявляти нахабство, жадібність та безсовісне ставлення до людей. Агнеса пропонувала йому статеві стосунки, якщо він сплатить їй 300 доларів. Агнеса штовхала його, била по обличчю. Побачивши таку її поведінку, він вирішив
поїхати, зайшов до її будинку, щоб забрати свою валізу. Вона зайшла за ним, продовжуючи обзивати його та декілька разів вдарила його чимось по голові. ОСОБА_14 била його по голові, однак, чи були заподіяні йому тілесні ушкодження, йому невідомо, чи втрачав він під час цього свідомість, йому також невідомо. Наступне, що він пам`ятає, це те, що він прийшов до тями на підлозі у калюжі крові, його руки були у крові. Його охопила паніка. Він вибіг з будинку, побіг вулицею, сів у маршрутне таксі та приїхав додому. Вранці наступного дня приїхала міліція та затримала його. З ним проводився слідчий експеримент, під час якого він зрозумів, що потерпіла була вбита ножем.
Обвинувачений також показав суду, що на момент вчинення злочину він перебував у стані фізіологічного афекту, оскільки не пам`ятає події злочину.
Обвинувачений також показав суду, що він брав участь у подіях 02 травня 2014 року на Куликовому полі, в місті Одесі. Спочатку він був лише очевидцем, але потім потрапив у центр подій, допомагав потерпілим. Вважає, що ці події відобразились на його психічному стані, однак не може пояснити, як саме. Крім того, з початку весни 2014 року через мережу Інтернету та письмово йому почали надходити погрози фізичної розправи. Він відчував стрес, напругу, однак нічого надзвичайного, наприклад, психічних відхилень, у нього не було. До правоохоронних органів щодо погроз він не звертався. Смерть вітчима, яка передувала злочину, на його думку, також відобразилась на його психологічному стані. У вчиненому розкаюється.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала суду, що померла ОСОБА_15 була її донькою. Вони проживали у с.Великодолинське. В день вбивства вранці донька пішла на роботу. Того ж дня донька розповіла їй, що познайомилась з гарним хлопцем. В обідню перерву вона прийшла додому та побачила, що хвіртка та вхідні двері будинку відчинені. Зайшовши в будинок, вона знайшла свою доньку закривавленою, пульсу не було. Вона викликала швидку, однак лікар, який приїхав, констатував смерть доньки.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- висновком судово-медичної експертизи №249 від 15.09.2014 року, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження:
голова і шия: синець нижньої щелепи ліворуч по зовнішній поверхні шиї, який опускається вниз до лівого плечового суглобу та праворуч доходить до кута нижньої щелепи справа і опускається по зовнішній поверхні шиї до правого плечового суглоба, в центрі якого є 30 колото-різаних пошкоджень передньо - бічних поверхонь шиї зліва і справа середньої та нижньої третини; 20 колотих ушкоджень внутрішньої поверхні 3-7 шийних хребців і першого грудного хребця; перелом нижньої щелепи зліва в області кута зі зміщенням уламків; крововилив в м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва; 20 колотих ушкоджень хрящів гортані та стравоходу;
грудна клітина і живіт: на передній поверхні живота і грудей наявне осадніння у формі слова «Шлюха»;
права верхня кінцівка: садно правого ліктьового суглоба; синець на задній поверхні правого передпліччя;
ліва нижня кінцівка: садно на лівому колінному суглобі; чотири синця на лівій гомілці;
права нижня кінцівка: два садна на правому колінному суглобі; тринадцять синців на лівій гомілці.
Численні колото-різані ушкодження шиї, гортані, стравоходу, шийного відділу хребта могли утворитися від дії плоского колото-ріжучого предмета, типу ножа, що має обушок і лезо з максимальною шириною клинка на рівні занурення не більше 2.0 см.
Численні колото-різані ушкодження шиї, хрящів гортані, стравоходу, шийного відділу хребта, а також перелом нижньої щелепи зліва в області кута із зміщенням відламків, крововилив в м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва, згідно п.2.1.3. «і» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Між отриманими ушкодженнями і смертю потерпілої є прямий причинний зв`язок.
Локалізація і спрямованість ушкоджень свідчать про недоступність їх спричинення власною рукою потерпілої.
Садно на правому ліктьовому суглобі; синець на задній поверхні правого передпліччя; садно на лівому колінному суглобі; чотири синця на лівій гомілці; два садна на правому колінному суглобі; тринадцять синців на лівій гомілці, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, і при звичайному перебігу у живих осіб призводять до швидкопереходящих наслідків, тривалістю не більше 6-ти днів, за цим критерієм, згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Дані тілесні ушкодження були заподіяні при впливі тупого (тупих) предмета, конструктивні особливості якого (яких) у пошкодженнях не відобразилися, проте не виключено їх спричинення руками, а також при падінні на шорстку площину з положення стоячи або близько до такого.
На передній поверхні живота і грудей наявне осадніння у формі слова «Шлюха», яке в шкірі живота являється посмертним походженням.
Беручи до уваги характер і локалізацію тілесних ушкоджень, можливо висловитися, що вони могли бути заподіяні незадовго до настання смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Беручи до уваги характер і локалізацію тілесних ушкоджень, а також напрямок ранових каналів, можливо висловитися, що в момент заподіяння колото-різаних ран шиї потерпіла перебувала в горизонтальному положенні, а нападник у вертикальному, або близько до такого.
Враховуючи те, що пошкодження спричинювалися в одному напрямку, можливо висловитися, що положення потерпілої в момент їх заподіяння не змінювалося.
Смерть ОСОБА_11 могла настати 15.08.2014 року, в період часу з 13 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин.
Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок численних колото-різаних пошкоджень шиї, хрящів гортані, стравоходу, шийного відділу хребта, а також перелому нижньої щелепи зліва в області кута із зміщенням відламків, крововиливів у м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва, що ускладнилися гострою крововтратою.
Після заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 не могла самостійно здійснювати цілеспрямовані дії, тобто рухатися, розмовляти, чинити опір;
- висновком експерта (т.1, а.с.89), згідно якого на одежі потерпілої ОСОБА_11 (блуза, шорти, труси), в який вона була на момент смерті, виявлені сліди численних колото-різаних пошкоджень від дій, можливо, ножа, та інших пошкоджень, характерних для слідів боротьби;
- висновком експерта (т.1, а.с.101), згідно якого на шкірі шиї потерпілої ОСОБА_11 виявлені сліди численних колото-різаних пошкоджень від дій, можливо, ножа;
- висновком експерта (т.1, а.с.109), згідно якого на футболці, шортах і правому черевику обвинуваченого ОСОБА_9 виявлені сліди крові, яка, можливо, належить потерпілій ОСОБА_11 ;
- висновком експерта (т.1, а.с.116), згідно якого на речах, виявлених біля трупа потерпілої ОСОБА_11 , виявлені сліди крові, яка, можливо, належить потерпілій ОСОБА_11 ;
- актами судово-медичних досліджень (т.1, а.с.210, 211, 212, 213, 214);
- протоколом огляду виявлених речових доказів (т.1, а.с.121);
- протоколом огляду трупа потерпілої ОСОБА_11 (т.1, а.с.123), згідно якого на трупі виявлені чисельні тілесні пошкодження;
- протоколом медичного огляду (т.1, а.с.126), згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 на момент його огляду у стані сп`яніння не знаходився;
- протоколом огляду місця події (т.1, а.с.142), згідно якого за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено труп потерпілої ОСОБА_11 зі слідами насильницької смерті, на передній поверхні живота і грудей трупа наявне осадніння у формі слова «Шлюха»; в ході огляду вилучені предмети;
- висновком експерта (т.1, а.с.154), згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження: чотири садна на пальці правої кисті, які утворилися, можливо, від дії ножа, затиснутого в руці; одна садна правої голені, яка утворилася, можливо, від падіння;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого (т.1, а.с.188),
під час якого обвинувачений відтворив дії, обстановку та обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_9 своїми діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчиненому з особливою жорстокістю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.115 ч.2 п.4 КК України.
Судом були вивчені також докази, надані стороною захисту: лист з погрозами на адресу обвинуваченого (т.1, а.с.125); витяг з листування в Інтернеті (т.1, а.с.129-141), згідно якого вбачається, що на адресу обвинуваченого ОСОБА_9 та його родини надходили погрози фізичної розправи.
Судом була допитана також мати обвинуваченого - свідок ОСОБА_16 , яка показала суд, що обвинувачений її син, який має повну середню освіту, вчився нормально, працював, мав багато друзів, зустрічався з дівчатами, жодних відхилень у поведінці з дитинства не виявляв. Навесні 2014 року на кожній парадній будинку, де вони з сином проживали, почали розклеювати листи з погрозами на адресу сина, що було обумовлене «проукраїнською» позицією їх родини. 02 травня 2014 року вони з сином були на Куликовому полі в м.Одесі та опинилися у епіцентрі загальновідомих подій. Вважає за ймовірне, що непроста ситуація, у яку вони із сином потрапили, та смерть її чоловіка, який виховував сина з дитинства, її тяжка хвороба, а також погрози на їх адресу похитнули психічне самопочуття сина. Він почувався наляканим, занепокоєним.
Суд вважає, що вказані докази не спростовують висновків суду щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому дій.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий (т.1, а.с.86), характеризується позитивно (т.1, а.с.196-201), не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т.1, а.с.202).
Відповідно до висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.1, а.с.180), висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.2, а.с.26), висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.2, а.с.85), висновку потворної стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.2, а.с.184) обвинувачений ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання не страждав і не страждає, під час вчинення протиправного діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно висновків стаціонарних комісійних комплексних судових психолого-психіатричних експертиз (т.2, а.с.26, та т.2, а.с.85) обвинувачений ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого йому діяння знаходився у стані фізіологічного афекту.
Згідно висновку повторної стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.2, а.с.184) обвинувачений ОСОБА_9 у період правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, у стані фізіологічного афекту, а також у іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність, не знаходився.
Таким чином, дві комісійні комплексні судові психолого-психіатричні експертизи (т.2, а.с.26, 85) дали висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого йому діяння знаходився у стані фізіологічного афекту, а одна - повторна комісійна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза (т.2, а.с.184) дала висновок, що обвинувачений у такому стані не знаходився.
Суд погоджується з висновками саме повторної експертизи (т.2, а.с.184), з огляду на таке.
На думку суду, аналіз, який зробили експерти, які проводили повторну судову психолого-психіатричну експертизу, переконливо доводить правильність їх висновків.
Так, експерти в своєму висновку зауважують (сторінка №35 висновку), що ситуація, яка передувала агресивним діям ОСОБА_9 по відношенню до потерпілої, не була для нього безвихідною, такою, що загрожувала його життю та здоров`ю, а тому не вимагала від нього будь-яких надмірних, не властивих йому раніше засобів її вирішення.
Експерти також зауважують, що протягом слідства, під час проведення судових психолого-психіатричних експертиз та під час судових засідань, ОСОБА_9 надавав повні, деталізовані, докладні свідчення, у яких описував хід розвитку подій, поведінку потерпілої,
особисті дії та їх мотиви. Здатність до повного та послідовного відтворення обставин свідчить про відсутність у підекспертного в період який досліджується, ознак звуженої свідомості.
Сам підекспертний не описує в себе характерної для надзвичайних емоційних станів динаміки емоційного напруження у зв`язку з будь-якими діями чи висловлюваннями потерпілої. Перехід до агресивних дій по відношенню до потерпілої він зв`язує не з особистими емоційними переживаннями вибухового характеру, а з бажанням спочатку «ее успокоить», а потім - рішенням «с ней покончить».
Агресивні дії підекспертного відрізнялися за способом нанесення тілесних ушкоджень, мали двохетапний характер: спочатку він звалив потерпілу на підлогу, наніс декілька ударів по щоках, душив, наносив багаточисельні удари ножем, на другому етапі події - наніс ножем напис «ШЛЮХА» на тілі. Мотивований характер дій ОСОБА_9 , різноманітний спосіб нанесення ушкоджень на першому етапі події не дозволяє кваліфікувати дії ОСОБА_9 як автоматизовані та стереотипні, такі, що мають неконтрольований характер.
Дії підекспертного у період здійснення написів на тілі потерпілої теж не можуть бути кваліфіковані як автоматизовані та стереотипні, такі, що здійснені у стані звуженої свідомості, тому що здійснення напису - це складний психологічний акт, який потребує збережених функцій пам`яті, уваги, мислення, виникнення відповідного мотиву та цілеспрямованих дій для його втілення.
Після здійснення правопорушення у ОСОБА_9 не відмічалося ознак фізичної та психічної астенії. Його подальша поведінка була активною, цілеспрямованою, послідовною.
У період проведення даної експертизи ОСОБА_9 заявив, що після нанесення йому потерпілою декількох ударів по голові він взагалі не пам`ятає подальших подій.
Такі висловлювання підекспертного суперечать об`єктивним матеріалам провадження, кваліфікуючим ознакам протікання надзвичайних емоційних станів, тому їх можна розцінювати, як особистісно-захисні. Тотальне забування періоду нанесення тілесних ушкоджень та подальших подій не є характерним для фізіологічно нормальних емоційних станів, до якого відноситься фізіологічний афект.
Суд повністю погоджується з висновками експертів, вважає їх коректними та об`єктивними.
Крім того, суд, не погоджується із доводами захисту щодо необхідності кваліфікації дій обвинуваченого за ст.116 КК України, з огляду на наступне.
Статтею 116 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Тобто, стаття 116 КК України може бути застосована, з огляду на можливе насильство з боку потерпілого, лише за умови, що насильство, яке викликало сильне душевне хвилювання, було незаконним, протиправним. Таке насильство повинно бути значним, тобто спроможним за своїм характером викликати сильне душевне хвилювання, а також реальним, а не уявним.
Стаття 116 КК України може бути застосована, з огляду на можливу тяжку образу з боку потерпілого, лише за умови, що ця образа пов`язана з явно непристойною поведінкою потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Судом встановлено, що з боку потерпілої ОСОБА_11 щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не було застосовано протизаконне насильство або тяжка образа у розумінні вимог статті 116 КК України.
Таким чином, відсутність у обвинуваченого на час вчинення ним злочину стану фізіологічного афекту, що доводиться висновком повторної стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.2, а.с.184), а також відсутність насильства з боку потерпілої, яке б викликало у обвинуваченого сильне душевне хвилювання та було б незаконним, протиправним та значним, та - образи з боку потерпілої, яка б була пов`язана з її явно непристойною поведінкою, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь обвинуваченого, позбавляє можливості суд кваліфікувати дії обвинуваченого за ст.116 КК України.
Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.
Суд вважає, що, заподіюючи потерпілій велику кількість тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 усвідомлював жорстокість своїх дій, а також що спричиняє потерпілій страждання, муки та нестерпний біль.
Суд також вважає, що, викарбувавши слово "Шлюха" на трупі потерпілої, ОСОБА_9 наглумився над ним.
За таких обставин суд не вбачає підстав для виключення із обвинувачення ОСОБА_9 кваліфікуючої ознаки ч.2 ст.115 КК України - вбивство, вчинене з особливою жорстокістю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпіла ОСОБА_10 звернулася до суду із цивільним позовом до обвинуваченого, стверджуючи, що вчиненим злочином їй завдана майнова шкода, пов`язана з витратами на поховання доньки, і моральна шкода, пов`язана із заподіянням їй моральних і фізичних страждань (т.1, а.с.38).
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно зі ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на похорон і на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Обвинувачений визнав заявлений до нього цивільний позов і не оспорював його розмір, іншими учасниками судового провадження розмір цивільного позову також не оспорювався.
Викладеними вище доказами підтверджується розмір цивільного позову і підстави для його задоволення.
Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_10 було заподіяно моральної шкоди, яка виразилася в її моральних стражданнях, погіршенні її психічного і фізичного здоров`я та в істотній зміні її нормальних життєвих зв`язків.
За таких обставин цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України,
Визнати ОСОБА_9 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.4 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 16 серпня 2014 року (т.1, а.с.79).
Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України зарахувати обвинуваченому до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 16 серпня 2014 року по 20 квітня 2017 року.
Речові докази (т.1, а.с.84): наволочку, підодіяльник, простирадло, змиви, волосся, футболки, труси, шорти, кеди - знищити; три зошити, ноутбук, дві сім-карти, три пластикові карти, книжка з гарантійним талоном повернути/залишити (т.2, а.с.17) потерпілій ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2