Справа № 206/1380/17
Провадження № 1-в/206/160/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про продовження примусових заходів медичного характеру,
В С Т А Н О В И В:
15 березня 2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися надали на адресу суду заяву про розгляд без їх участі, зазначивши, що письмову заяву підтримують та просили її задовольнити.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Судом встановлено, що ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.08.2016 року до ОСОБА_5 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В письмовій заяві та акті № 57 від 06.03.2017 року висновку комісії лікарів-психіатрів хворого ОСОБА_5 вказано, що в результаті проводи мого медикаментозного лікування і комплексу соціально-реабілітаційних заходів, психічний стан хворого декілька покращився про що свідчить відсутність афективних розладів, упорядкована поведінка, психопродуктивна симптоматика втратила емоційну забарвленість, виявляє ознаки психічного дефекту у вигляді емоційно вольового зниження психічної активності та продуктивності. Однак, враховуючи асоціальний просіб життя в минулому зі схильністю до зловживання психоактивними речовинами, які детермінував деліквенті форми поведінки, схольністю до імпульсивних дій з аргерсивними, тенденціями, відсутність кричиної оцінки свого стану та скоєного, з метою завершення комплексної індивідуальної програми реабілітації, рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру з загальним наглядом підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.372, 503, 512-514 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру з загальним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1