Справа № 572/535/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні, в якому його засуджено вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2016 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з іспитовим строком 3 роки, а саме : просить повернути йому майно, вилучене 25 грудня 2014 року під час обшуку у квартирі засудженого та долученого до кримінального провадження в якості речових доказів : системного блоку до комп`ютера, вінчестеру, записника та картки «Metlife Aliko» № НОМЕР_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав.
Із змісту поданого ОСОБА_4 клопотання встановлено, що останній був засуджений вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2016 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки.
Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року вказаний вирок змінено у частині призначеного покарання : призначено покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки, із звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
На підставі вказаної норми засудженим до суду подано клопотання про вирішення питання про долю речових доказів у вказаному вище кримінальному провадженні, яке не вирішувалось судом, що постановив вирок.
Згідно із ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Однак, засудженим на підтвердження тих обставин, що питання про долю речових доказів судом при постановленні вироку не вирішувалось, не надано суду ні копії вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2016 року, ні ухвали апеляційного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року.
В судовому засіданні оголошувалась перерва з метою надання засудженому можливості підтвердити документально обставини, викладені у клопотанні, а саме : надати докази, що підтверджують факт вилучення у нього вказаних у клопотанні речей, доказів того, що вказані предмети долучені до вказаного кримінального провадження як речові докази та підтвердити належність вказаних речей засудженому.
Із оглянутої в ході судового розгляду копії частини протоколу, наданої ОСОБА_4 встановлено, що було вилучено системний блок, вінчестер, записник, картки «ПриватБанк».
Однак, засудженим надано лише частину документу, із якої неможливо встановити що це за документ, і в межах якого кримінального провадження було проведено обшук.
Крім цього, жодного підтвердження того, що вилучені речі були визнані речовими доказами саме у кримінальному провадженні, за наслідками розгляду якого було постановлено вирок Сарненським районним судом 25 березня 2016 року не надано.
З огляду на наведене, підстав для задоволення заявленого засудженим клопотання не вбачається.
Керуючись ст.ст.100, 379 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з моменту проголошення.
СУДДЯ підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_6