Справа № 727/3862/17
Провадження № 1-кп/727/208/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення:
- прокурора ОСОБА_3
- потерпілого ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 30.03.2017, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 під час проїзду в міському маршрутному автобусі №9 загального користування для перевезення пасажирів, під`їжджаючи до зупинки «Спорт Товари», що по проспекту Незалежності, біля будинку №107 в м. Чернівці, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_4 та сторонніх осіб, із лівої бокової кишені куртки потерпілого викрав матерчатий гаманець чорного кольору, з металевим ланцюжком, вартістю ЗО гривень, в якому знаходились: грошові кошти в сумі 763 грн. 85 коп. та банківську картку «АльфаБанк», MAXI, № НОМЕР_1 , ILLIA HORBUL, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить; після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 793 грн. 85 коп.
В судовому засіданні, до початку з`ясування обставин по справі і перевірки їх доказами, потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 29.05. 2017 року.
В засіданні при розгляді вищенаведеної угоди в порядку вимог ст. 474 КПК України, установлено, що угода між потерпілою і обвинуваченим 29.05. 2017 року укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України на умовах, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин наведених в обвинувальному акті; розкаявся у скоєному злочині; збитки завдані кримінальним правопорушенням в повному обсязі потерпілому відшкодував.
Сторони угоди погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України у виді шести місяців арешту.
На момент підписання 29.05. 2017р. угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в судовому засіданні та підтверджено сторонами угоди. Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання останнім в подальшому умов угоди і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
В судовому засіданні також було установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди про примирення (ст. 476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 29.05.2017 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.
В засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 29.05.2017 р. між ними угоду про примирення і призначити погоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді шести місяців арешту.
Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти кваліфікації дій ОСОБА_5 та узгодженої сторонами угоди наведеної вище міри покарання.
Аналогічно і захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечував проти прийняття і затвердження угоди, ухвалення на підставі угоди судового рішення та узгодженої в його присутності сторонами угоди міри покарання.
Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим йому обвинуваченням ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, розкаюється у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодовано, потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, що відповідно було нею підтверджено в засіданні.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично останніми було підтверджено і в судовому підготовчому засіданні.
Встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 29.05.2017 року відповідає вимогам закону та змісту в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме що раніше ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні умисні корисливі злочини, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченого, відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_4 , сприяння розкриття кримінального правопорушення обвинуваченим; позитивно характеризується за місцем проживання, перебування на обліку в наркологічному диспансері з 1994 року та відсутність його перебування на «Д» обліку в психіатричній лікарні (т.2 а.с. 66-85), а також враховуються умови угоди про примирення, укладеної 29.05. 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , узгоджену сторонами угоди міру покарання.
Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини у пред`явленому обвинуваченні, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди потерпілому.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі узгодженої 29.05. 2017 року сторонами угоди міри покарання суд вважає, що її слід прийняти, затвердити та призначити ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи узгоджених обставин сторонами угоди та узгодженого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , яке на думку суду, виходячи з засад ст. 50, 65 КК України, буде необхідним для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, разом з цим вважає, що перевиховання і виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 є неможливим без ізоляції від суспільства.
Речові докази, судові витрати в рамках кримінального провадження підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні.
Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого ОСОБА_5 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обраний до вступу вироку в законну силу.
Суд вважає необхідним, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 30.03. 2017 року (фактичного його затримання, протокол затримання т. 2 а.с. 38) по день набрання чинності даним вироком.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 травня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим за ст. 185 ч.2 КК України - ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді арешту строком на шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, згідно протоколу від 30.03. 2017 року.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити застосовану - у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 30.03. 2017 року (фактичного його затримання) по день набрання чинності даним вироком.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1