АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/1286/15-к Номер провадження 11-кп/786/265/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційною скаргою із внесеними змінами захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Липовець Липовецького району Вінницької області, громадянин України, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04.02.2013р. Орджонікідзевським районим судом м. Харкова за ч.ч.1,3 ст.185 КК України на 3р.7міс. позбавлення волі. Звільнений 23.06.2013р. за Законом України «Про амністію» від 08.04.2014р.;

засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України - на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та у відповідності зі ст.76 КК України визначені обмеження.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 306,90 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи.
Вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, ОСОБА_7 вчинив крадіжки чужого майна:

- 13.05.2015р. близько 11год. з господарства потерпілої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , викрав майно на загальну суму 360грн.

- 19.05.2015р. близько 10 год. з приміщення гаража потерпілої ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 , викрав майно на загальну суму 2075грн. 00коп.

- 10.06.2015р. близько 10год. з господарства потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 вчинив крадіжку алюмінієвого бідону об`ємом 25 л вартістю 185грн.,

- 16.06.2015р. близько 11 год., з господарства потерпілого ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 , вчинив крадіжку бувшого у використанні алюмінієвого бідону об`ємом 38літрів вартістю 249грн.

В апеляційній скарзі із внесеними доповненнями захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок частково змінити. Зазначає, що суд неправильно застосував норми матеріального права щодо наявності судимості у ОСОБА_7 на дату вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_13 та на підставі цього помилково погодився зі зміненим обвинувальним актом в частині перекваліфікації з ч.1 на ч.2 ст.185 КК України.

Також, на думку захисника, суд при призначенні ОСОБА_14 покарання допустив порушення норм процесуального права, а саме не зарахував у призначене покарання періоди попереднього затримання під час досудового розслідування з 13 год. 13.10.2015р. по 14.10.2015р. та з 16.10.2015р. по 28.10.2015р. та не вирішив питання про повернення застави заставодавцю.

Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, доводи апелянта захисника ОСОБА_8 , який подану апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 змінив, підтримавши її лише в частині повернення застави заставодавцю, в іншій частині від апеляційних вимог відмовився, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який повністю погодився з апеляцією захисника та просив повернути заставу ОСОБА_15 , міркування прокурора про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 без задоволення, а вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України та фактичні обставини кримінального провадження відповідно до ст.349 КПК України ніким з учасників провадження не заперечувались і в апеляційній скарзі захисника не оскаржуються.

Кваліфікація його дій за ч.2,3 ст.185 КК України після зміни вимог апеляційної скарги захисником та обвинуваченим також не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обрано судом з урахування вимог ст.65 КК України, яке є достатнім і справедливим і його вид розмір та підстави для застосування ст.75 КК України ніким з учасників також не оскаржуються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги із внесеними змінами захисника ОСОБА_8 в межах вимог, визначених ч.1 ст.404 КПК України, колегія суддів знаходить їх слушними щодо необхідності винесення рішення про повернення застави заставодавцю.

Так, згідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому КМУ з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та наданої захисником копії ухвали слідчого судді Карлівського районного суду від 14 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначений розмір застави в сумі 6890грн. по епізоду крадіжки алюмінієвого бідону вартістю 249 грн., вчиненої 16.06.2015 року з домогосподарства потерпілої ОСОБА_16 .

Разом з тим, визнавши ОСОБА_7 винним та засудивши його за ч.2,3 ст.185 КК України, у тому числі і по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 , суд у вироку помилково зазначив, що запобіжний захід в ході розгляду кримінальних проваджень не обирався.

За таких обставин вищевказаний висновок суду підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Пункт 2 ч.4 чст.374 КПК України передбачає, що у резолютивній частині вироку, в тому числі, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Пунктом 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу визначено, що застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунку готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

В ході апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 надав оригінал платіжного документу про сплату заставодавцем ОСОБА_15 суми застави 6890грн., внесеної ним 27.10.2015 року на депозитний рахунок №0622 в ГУ ДКСУ в Полтавській області КОД ЗКПО-26304855, МФО831019, отримувач ТУДСА в Полтавській області у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 .

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що зазначена сума підлягає поверненню заставодавцю, у зв`язку з чим вирок суду щодо ОСОБА_7 слід змінити.
В іншій частині вирок суду слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу із внесеними змінами захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку висновок суду про те, що запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Доповнити резолютивну частину вироку наступною вказівкою: "Повернути заставодавцю - ОСОБА_15 заставу в сумі 6890 грн., внесену ним 27.10.2015 року на депозитний рахунок №0622 в ГУ ДКСУ в Полтавській області КОД ЗКПО-26304855, МФО831019, отримувач ТУДСА в Полтавській області".

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 3-х місячний строк з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4