Справа № 592/5217/16-к
Провадження № 1-в/592/835/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника Сумської виправної колонії (№ 116) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасічники Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.11.2010 р. вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу; засудженого 14.12.2012 р. вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного майна

про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень ст. 82 КК України застосування більш м`якого покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав і просив задовольнити. Зазначив, що весь час перебування у Сумській виправній колонії працює, працював у їдальні до 20.06.2016 р., змінив роботу бо хотів працювати на промзоні, а його перевели у барак де не працюють. Постійно відвідує церкву, мав тільки заохочення, стягнень не мав. У їдальні працював на різних роботах різальником хліба, пекарем, робочий день у нього був з 5 години ранку до 9 години вечора. Йому відмовили в умовно-достроковому звільненні, тому просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки став на шлях виправлення.

У судовому засіданні представники СВК (№ 116) ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у задоволенні клопотання засудженому просили відмовити. Зазначали, що незважаючи на те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, застосування ст. 82 КК України є передчасним. У 2016 році засуджений фактично не працював.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини основного покарання більш м`яким підлягає задоволенню, оскільки засуджений за час відбування покарання в установі мав 5 заохочень, за характеристиками став на шлях виправлення.

Заслухавши засудженого, представників Сумської виправної колонії (№ 116), свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 82 Кримінального кодексу України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком (частина перша). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (частина третя). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин (пункт 2 частини четвертої).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.12.2012 р. за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, на даний час відбуває покарання в Сумській виправній колоній (№ 116).

Станом на 14.07.2016 р. засуджений відбув ? частину призначеного судом строку покарання, невідбута частина покарання становить 1 рік 2 місяці 7 днів (а.с. 33).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.02.2016 р. засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.02.2012 р. по 24.07.2013 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2016 р., яка залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19.05.2016 р. засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Становлення на шлях виправлення це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Висновок про ставлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Згідно Довідки про стягнення і заохочення на засудженого від 15.06.2016 р. за час відбування покарання ОСОБА_5 мав 5 заохочень у виді подяки за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, 29.02.2013 р. та 13.03.2012 р. у СІЗО мав два стягнення за вилучення сім-карт від мобільного телефону, які погашено за строком давнини (а.с. 6).

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі характеризувався позитивно, був працевлаштований робітником їдальні, до праці ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні покладених на нього обов`язків, за що має 5 заохочень.

Так, відповідно до річної Характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 21.09.2014 р. засуджений стає на шлях виправлення (а.о.с. 98); згідно Характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 26.08.2014 р. засуджений характеризується позитивно, працевлаштований робітником їдальні, під час відбування покарання стає на шлях виправлення (а.о.с. 110). Відповідно до характеристики від 15.03.2016 р. засуджений характеризується позитивно, вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має, працевлаштований робітником їдальні, до праці відноситься сумлінно. Під час відбування покарання став на шлях виправлення, але застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним (а.о.с. 122).

Згідно характеристики від 15.06.2016 р. ОСОБА_5 характеризується позитивно, але проявляються ознаки нестабільності поведінки, вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має. Працевлаштований робітником їдальні, до праці відноситься добре, але потребує періодичного спонукання до праці. Характер та поведінка засудженого вказують на нестабільну поведінку, що також вказує на наявність в його особистості чинників, які після звільнення можуть сприяти правопорушенню, приймає участь у програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», але заходи в останній період часу приймає нерегулярно. Під час відбування покарання став на шлях виправлення, але застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України у вигляді заміни покарання більш м`яким вважають передчасним (а.о.с. 122, а.с. 9).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків заступник начальника установи ОСОБА_7 та керуючий їдальнею ОСОБА_8 підтвердили, що засуджений тривалий час працював у їдальні хліборізом, пекарем, зауважень та стягнень не мав. Зарплата за роботу в їдальні виплачується не всім засудженим, згідно штатного розпису. ОСОБА_8 вказав, що характеризує ОСОБА_5 позитивно, доручену роботу виконував, неодноразово заохочувався, на його думку він став на шлях виправлення.

Представники Сумської виправної колонії (№ 116) ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зазначали, що засуджений став на шлях виправлення, проте застосування ст. 82 КК вважають передчасним, оскільки засуджений змінив ставлення до праці, потребує спонукання до праці, проте будь-яких доказів на підтвердження цього суду не надано та матеріали особової справи на засудженого не містять.

Факт не нарахування засудженому заробітної плати за роботу не свідчить про те, що останній не працював або змінив ставлення до праці.

Відповідно до наведених характеристик ОСОБА_5 став на шлях виправлення, як передбачено ст. 82 КК України.

За встановлених обставин, оскільки засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме на обмеження волі, відтак клопотання засудженого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 82 Кримінального кодексу України, п. 3 ч.1 ст. 537, ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким задовольнити.

ОСОБА_5 , засудженому вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 187 КК України від 14.12.2012 року до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, замінити невідбуту частину покарання у виді 1 року 02 місяців 07 днів позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на той же строк -1 рік 02 місяці 07 днів.

Направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 до строку покарання час слідування до виправного центру за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1