ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6503/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016, у кримінальному провадженні № 0000040, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в рамках здійснення досудового слідства кримінального провадження № 0000040 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року накладено арешт на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 . Посилаючись на те, що вилучені у помешканні грошові кошти належать саме йому просить скасувати накладений на них арешт.
Скаржник та його представник клопотання підтримали в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року у справі № 201/6226/16-к (провадження № 1кс/201/3793/2016) було задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Зазначену ухвалу та необхідність вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження судом мотивовано тим, що наприкінці лютого 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza» висунув вимогу ОСОБА_8 про передачу йому неправомірної вигоди в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 у справі про визнання права власності на об`єкти нерухомості.
У подальшому 23 березня 2016 року ОСОБА_8 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza», передав, а ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 3 000 (три тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 .
26 квітня 2016 року суддя ОСОБА_9 провів судове засідання у справі 2-175/1501/16ц та позовні вимоги щодо визнання права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме механічно-збиральний цех (літ. А-1), вбиральню (літ. Б), огорожу (літ. № 1), замощення (літ. І), задовольнив у повному обсязі.
Того ж дня, ОСОБА_6 висунув вимогу ОСОБА_8 , про передачу йому, ОСОБА_6 , та судді ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США у строк до 27 квітня 2016 року.
27 квітня 2016 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи поблизу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд. 7, передав, а ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 у справі 2-175/1501/16ц.
Того ж дня, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено у тому числі: 39 (тридцять дев`ять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США з визначеними номерами, 53 (п`ятдесят три) купюри номіналом 100 (сто) EURO з визначеними номерами, 8 (вісім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) EURO з визначеними номерами, купюра номіналом 5 (п`ять) EURO.
Посилаючись на те, що ці кошти належать саме заявнику останній просить скасувати накладений на них арешт та повернути їх йому як власнику.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Частиною 7 цієї статті Кодексу унормовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або вжитий ухвалою захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, досудове розслідування у кримінальному провадженні на цей час триває, а заявником не було надано суду жодних допустимих доказів, які б підтверджували належність саме йому зазначеного майна, підстав для задоволення клопотання і скасування арешту наразі не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, № 0000040 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1