Справа № 1-98/10 Провадження № 1-98/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2010

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Салія В.В.

при секретарі - Рибаковій І.І.

з участю прокурора - Шкрибало В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Ходорова, вул.І. Франка,56 Жидачівського району Львівської області, українки, громадянки України, позапартійної, ІНФОРМАЦІЯ_2, вдови, на утриманні має неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлена батьківських прав, приватного підприємця, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 172 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, будучи зареєстрована 22.10.2004р. як фізична особа-підприємець в Жидачівській райдержадміністрації (свідоцтво про державну реєстрацію серії В03 №584096 від 22.10.2004р.) з правом використовувати найману робочу силу, та, здійснюючи підприємницьку діяльність у вигляді надання послуг по перевезенню пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування, згідно ліцензії, виданої 27.12.2006 р. Головавтотрансінспекцією Міністерства транспорту та зв»язку України серії АВ № 308658 на термін до 26.12.2011р., умисно, в порушення вимог ст.ст. 43,45,46 Конституції України, ст.ст. 2,5-1,21,22,24,24-1,29,50,54,94,95 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 1,5,12,15 Закону України "Про оплату праці", "'Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001р. №260, без укладення трудового договору в серпні 2007 року прийняла на роботу водієм мікроавтобуса ОСОБА_2, який працював до березня 2009 року, а з січня 2007 року по 13.04.2007 року - ОСОБА_3, але офіційно не оформила з ними трудових відносин.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю і пояснила, що зареєстрована як фізична особа-підприємець, з правом використовувати найману робочу силу. Підприємницьку діяльність здійснювала у вигляді надання послуг по перевезенню пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування згідно ліцензії, виданої 27.12.2006 р. Головавтотрансінспекцією Міністерства транспорту та зв»язку України серія АВ № 308658 на термін до 26.12.2011р. В серпні 2007 року прийняла на роботу водієм мікроавтобуса ОСОБА_2, який працював до березня 2009 року, а з січня 2007 року по 13.04.2007 року - ОСОБА_3, але офіційно не оформила з ними трудових відносин. Визнає, що допустила грубе порушення трудового законодавства. У вчиненому розкаюється.

Винність підсудної у вчиненні даного злочину повністю та об"єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства та перевіреними під час судового розгляду доказами, а саме:

Показаннями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в судовому засіданні заявили, що серпні 2007 року підсудна прийняла на роботу водієм мікроавтобуса ОСОБА_2, який працював до березня 2009 року, а з січня 2007 року по 13.04.2007 року - ОСОБА_3, але офіційно не оформила з ними трудових відносин.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ВОЗ № 584096 від 22.10.2004 р. ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особи-підприємець. (а.с.29);

Згідно ліцензії серія АВ № 308658 від 27.12.2006 р. Головавтотрансінспекції Міністерства транспорту та зв»язку України ОСОБА_1 мала право на надання послуг по перевезенню пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування на термін до 26.12.2011р.

Із довідки Жидачівського районного центру занятості № 331 від 01.03.2010 р. та трудового договору від 13 квітня 2007 р. вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 трудову угоду з найманими працівником ОСОБА_3 уклала та зареєструвала лише 13.04.2007 р.(а.с.32-35).

Із довідки № 1122/09-12 від 03.03.2009 року управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 страхові внески на найманого працівника ОСОБА_3 з січня по квітень 2007 року не вносила. Інших страхових внесків, в тому числі на ОСОБА_2, не вносила.(а.с.37).

Вина підсудної у вчиненні злочину повністю та об'єктивно стверджена також іншими дослідженими в ході досудового слідства доказами.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювалися в ході судового слідства ні підсудною, ні іншими учасниками судового розгляду.

Суд вважає, що дії підсудної за ч.1 ст. 172 КК України кваліфіковані правильно, оскільки вона допустила грубе порушення законодавства про працю.

Обираючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, її щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, що на утриманні має неповнолітню дитину, що є обставинами, які пом"якшуюють покарання і вважає, що необхідним та достатнім для її виправдання та попередження нових злочинів видом покарання, буде покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд залишити до вступу вироку у законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Жидачівський районний суд.

Головуючий суддя :