Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/583/16
Категорія: КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
У х в а л а
Іменем України

10.03.2016 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2016,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2016 в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , в порядку п.14 ч.1 ст.537 КПК України про зміну вироку Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року, відмовлено повністю.
Обґрунтовуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання, суд першої інстанції вказав, що зазначені у клопотанні засудженого ОСОБА_7 питання не є іншими питаннями про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку в розумінні ст. 537 КПК України, а тому підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , в порядку п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, про зміну вироку Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року, відсутні.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу від 13.01.2016, та доповнення до неї від 19.01.2016, в яких, посилаючись на незаконність ухвали суду, просить її змінити, задовольнити його клопотання в повному обсязі та провести апеляційний розгляд за його відсутності.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 12.01.2016, належним чином не перевірив та не дослідив всі обставини справи, а тому зазначене рішення, відповідно до п. п.1, 4 ч.1 ст. 409 КПК України, підлягає зміні.

Так апелянт зазначає, що в порядку виконання вироку Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року виникли протиріччя і сумніви в правильному призначенні покарання, які суд, відповідно до ст.ст. 537-539 КПК України, повинен вирішити. При цьому апелянт вказує, що в ухвалі апеляційного суду м. Севастополя від 19.02.2013 року за результатами перегляду вироку Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року відносно нього зазначено, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст.307 КК України, водночас на момент вчинення злочину санкція ч.2 ст.307 КК України передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, а тому посилання суду на те, що призначене йому покарання у виді 6 років - мінімальне, є невірним. Також, апелянт посилається на вимоги ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, які зворотної сили у часі не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують покарання чи звільняють особу від нього, а тому вважає, що вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року у частині призначення покарання підлягає зміні, з призначенням нового мінімального покарання, згідно ухвали Апеляційного суду м. Севастополя від 19.02.2013 року, за ч.2 ст.307 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна у зв`язку з відсутністю останнього.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 в своєму клопотанні, поданому ним в порядку п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, ставить питання про зміну вироку Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року в частині призначення покарання, з призначенням нового мінімального покарання, згідно ухвали Апеляційного суду м. Севастополя від 19.02.2013, якою вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17.07.2012 щодо ОСОБА_7 залишено без змін, а його апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Водночас, під час виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, про що вірно зазначив в своїй ухвалі суд першої інстанції, пославшись при цьому на Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків».

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим висновок суду про те, що зазначені у клопотанні засудженого ОСОБА_7 питання не є іншими питаннями про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку в розумінні ст. 537 КПК України, а доводи засудженого щодо необхідності зміни вироку суду в частині призначення покарання такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 537 КПК України.

Таким чином, будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 12.01.2016, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 в порядку п.14 ч.1 ст. 537 КПК України про зміну вироку Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17 липня 2012 року відмовлено, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді: