Справа № 199/6811/16-к
В И Р О К
іменем України
06 грудня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002323, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого слюсарем-ремонтником в трамвайному ДЕПО КП «Трамвай», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого:

-05 листопада 2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 289 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-11 жовтня 2007 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28 вересня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

-13 вересня 2016 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , який є особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 289 КК України, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_6 19 липня 2016 року близько 10:10 години знаходився в свого товариша, потерпілого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 побачив на столі мобільний телефон марки «НТС» моделі «Desire 616», який належить потерпілому ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належав потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи такий, що раптово виник, злочинний намір, ОСОБА_6 19 липня 2016 року, приблизно о 10:10 годині, продовжуючи перебувати в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, підійшов до столу, де знаходився мобільний телефон марки «НТС» модель «Desire 616», вартістю 1716 грн., який належав потерпілому ОСОБА_8 , та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, взяв вказаний мобільний телефон, та поклав його до правої кишені штанів одягнених на ньому, тим самим викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_6 покинув будинок та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1716 грн.

ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю, та показав, що 19 липня 2016 року зранку прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 з метою забрати у ОСОБА_4 , якого він знав раніше, борг. Коли зайшов до кімнати ОСОБА_4 , то побачив, що той спить. Він намагався останнього розбудити, але той продовжив спати. На столі побачив мобільний телефон потерпілого марки «НТС» та вирішив його забрати з метою подальшого продажу. Впевнився, що за ним ніхто не спостерігає, забрав мобільний телефон та покинув домоволодіння. Мобільний телефон здав до ломбарду за 1200 гривень, а гроші витратив на погашення боргу. З вартістю викраденого майна згоден. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Судом допитано потерпілого ОСОБА_4 , який показав що обвинувачений ОСОБА_6 є його товаришем і він дійсно був винен йому гроші за скутер, який брав на реалізацію. 19 липня 2016 року він перебував за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_2 . Зранку, коли прокинувся, помітив, що його телефон марки «НТС», модель «Desire 616», який лежав на столі та був підключений до зарядки, зник. Жінка, у якої він орендує житло, сказала йому, що поки він спав, до нього приходив ОСОБА_6 . Останній мав вільний доступ до його помешкання. Викрадене майно йому не повернули, однак він претензій до обвинуваченого на теперішній час не має і просить його суворо не карати.
Потерпілим було надано та долучено до матеріалів кримінального провадження копію упаковки викраденого мобільного телефону марки «НТС», модель «Desire 616», ІМЕІ НОМЕР_1 .

До матеріалів кримінального провадження долучено копію договору про надання фінансового кредиту під заставу, укладеного 20 липня 2016 року між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко», за яким обвинувачений під заставу мобільного телефону марки «НТС», модель «Desire 616», ІМЕІ НОМЕР_1 , отримав кредит у розмірі 1200 грн.

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 вересня 2016 року, свідок ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків осіб впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 як такого, що 19 липня 2016 року приходив до її квартиранта і після чого стало відомо, що у останнього зник мобільний телефон.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, 12 вересня 2016 року в період з 16 години 30 хвилин до 17 години 05 хвилин у домоволодінні АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_6 показав механізм вчинення ним крадіжки.

Вартість майна, що було предметом злочинних посягань, доведена висновком товарознавчої експертизи № 6/12.1/1759 від 07 вересня 2016 року, за яким вартість мобільного телефону «НТС» моделі «Desire 616» могла становити 1716 гривень 00 копійок.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки останній своїми умисними діями, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, є умисним та закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене майно не повернуто потерпілому однак потерпілий з обвинуваченим примирився та просить його суворо не карати, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

До матеріалів справи долучена копія вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України засуджено до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також до матеріалів справи долучена копія вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року, яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З огляду на викладене, останній вирок має виконуватися самостійно.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 червня 2016 року остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

06.12.2016