Справа № 148/2966/15-к
про продовження запобіжного заходу

22 квітня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження терміну заходу тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, не працюючого, освіта середня, вдівця, раніше неодноразово судимого, востаннє 22.08.2012 Чечельницьким р/с Вінницької області по ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України, на строк 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі 17.09.2014 з не відбутим строком 11 місяців 28 днів, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 186 ч.2, ст. 185 ч. 2,3, ст. 190 ч.2 КК України,
Органом досудового розслідування встановлено, що 06.09.2015 гр-н ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку, що розташований в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 в приміщенні однієї із кімнат на тумбі побачив мобільний телефон марки «Nokia Asha 308» золотистого кольору, після чого у нього виник умисел на його крадіжку. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на крадіжку чужого майна, дочекавшись, коли ОСОБА_7 лягла спати, ОСОБА_5 зайшов до її кімнати, де умисно, повторно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Nokia Asha 308», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 991 від 19.11.2015 могла становити 618,30 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої відповідно до довідки вартості від 25.11.2015 становить 10 гривень та в подальшому покинув приміщення будинку ОСОБА_7 разом з викраденим ним мобільним телефоном, тобто розпорядився викраденим та пішов на територію підприємства споживчої кооперації «Тульчинський ринок», який розташований в м. Тульчин Вінницької області, що по вул. Спартака, 2, де продав вказаний мобільний телефон невстановленій особі жіночої статі за 250 гривень.
Також 04.10.2015 у вечірній час ОСОБА_5 прийшов до домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 та постукав у вхідні двері будинку, після чого ОСОБА_7 , відчинивши двері, вийшла до нього та ОСОБА_5 , діючи із умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_7 та продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 , вступивши в діалог із ОСОБА_7 , умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих спонукань, взявши із кишені халату останньої, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «BRAVIS JET», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1001 від 23.11.2015 могла становити 1425 гривень та в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої відповідно до довідки вартості від 25.11.2015 становить 10 гривень, в присутності сторонніх осіб незаконно, відкрито заволодів ним, після чого пішов в м. Тульчин, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Після чого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «BRAVIS JET» продав в м. Тульчині гр-ці ОСОБА_8 за 200 гривень.
07.10.2015 близько 11:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території підприємства споживчої кооперації «Тульчинський ринок», що у м. Тульчин по вул. Спартака, 2, діючи із умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до торгівельного місця № 190, яке надано в оренду ОСОБА_4 , де в той час здійснювала торгівлю ОСОБА_9 і продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 , вступивши в діалог із ОСОБА_9 , направлений на купівлю даного взуття, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих спонукань, взявши із рук останньої пару кросівок марки «БОНОТЕ» синього кольору, 42 розміру, вартістю 350 гривень, в присутності сторонніх осіб, незаконно, відкрито заволодів ними, після чого пішов у напрямку вул. Пушкіна м. Тульчин Вінницької області, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 27.10.2015 у вечірню пору доби ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на незаконне заволодіння мобільним телефоном марки «Нокіа 1280», який належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_3 , прийшов на територію вказаного домогосподарства, належного останньому. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом введення в оману ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , повідомляючи останньому неправдиві відомості, направлені на необхідність здійснити терміновий телефонний дзвінок, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 1280», вартістю 280 гривень із СІМ картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 10 гривень, який належить ОСОБА_10 , після чого з місця події зник, розпорядившись майном на власний розсуд.
04.11.2015 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 та розташований в АДРЕСА_5 , де під час розпиття алкогольних напоїв побачив на останньому чоловічу куртку чорного кольору та попросив ОСОБА_11 віддати йому куртку, на що ОСОБА_11 відмовив, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих спонукань, примусово зняв з ОСОБА_11 його куртку чорного кольору, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1003 від 24.11.2015 могла становити 440 гривень, в присутності сторонніх осіб незаконно відкрито заволодів нею. На неодноразові прохання ОСОБА_11 повернути йому його куртку ОСОБА_5 категорично відмовив, після чого пішов з квартири, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_11 майнового збитку на суму 440 гривень.
Також 10.11.2015 близько 11:30 год. ОСОБА_5 , діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння велосипедом марки «Україна» темно-синього кольору, який належить ОСОБА_12 , жителю АДРЕСА_6 , прийшов на територію вказаного домогосподарства, належного останньому. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом введення в оману ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , повідомляючи останньому неправдиві відомості, направлені на необхідність поїхати до магазину, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, незаконно заволодів велосипедом марки «Україна» темно-синього кольору, вартість якого відповідно до довідки вартості від 15.12.2015 становить 380 гривень, що належить ОСОБА_12 , після чого з місця події зник, таким чином розпорядився в подальшому на власний розсуд. Після чого ОСОБА_5 вказаний велосипед марки «Україна» залишив на території парку, що в м. Тульчин.
10.11.2015 у вечірній час ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна прийшов до домогосподарства, що належить ОСОБА_13 та яке розташоване в АДРЕСА_7 , де шляхом відкриття віконної рами проник в приміщення будинку, з якого умисно, повторно, таємно викрав холодильник марки «Днепр», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 985 від 16.11.2015 могла становити 1319,40 гривень. Після чого ОСОБА_5 покинув приміщення будинку, переніс викрадений холодильник на подвір`я вказаного домогосподарства та в подальшому перевіз в АДРЕСА_5 , де продав гр-ці ОСОБА_14 .
Таким чином, ОСОБА_5 органом досудового розслідування інкримінується вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст. ст. 185 ч.2 та ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з проникненням в приміщення; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Санкція ст. 186 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.
Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 13.11.2015 відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід утримання під вартою до 60-ти днів.
Ухвалами Тульчинського районного суду від 05.01.2016 та 29.02.2016 строк утримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 27.04.2016.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, зазначивши що існують ризики передбаченні ст. 177 КПК України, так як підозрюваний може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить відмовити в задоволення клопотання прокурора про продовження строку утримання під вартою і змінити йому запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 також просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку утримання під вартою і змінити його підзахисному ОСОБА_5 запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що випливає з того, що останній маючи непогашену судимість, будучи неодноразово судимий за вчинення корисливих умисних злочинів, звільнившись умовно-достроково, на шлях виправлення не став, а продовжив вчиняти інші злочини. Крім того, обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання та веде бродяжницький спосіб життя, що свідчить про можливе ухилення останнього від суду. Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за яким законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються ті обставини, що обвинувачений за відсутності доходів, роботи, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

При продовженні даного виду запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 183 КПК України, пунктом 5 частини 2 якої передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 183 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених в ст. 182 ч.5 п. 2 КПК України, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, що становить 36540 грн., оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання обвинуваченим на час судового розгляду покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації його прав визначених кримінально-процесуальним законодавством.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.183, 196,197, 331 ч.3 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, не працюючого, освіта середня, вдівця, раніше неодноразово судимого, востаннє 22.08.2012 Чечельницьким р/с Вінницької області по ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України, на строк 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі 17.09.2014 з не відбутим строком 11 місяців 28 днів, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2 та ч.3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців, до 19.06.2016.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків - тридцяти розмірів мінімальних заробітних плат (в сумі 36540 грн.), після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: