У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування №0007805 від 10.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Клопотання обґрунтоване тим, що 09.09.2014р. до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшла заява від представника Приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ідентифікаційний код НОМЕР_1 (далі - ПП « ОСОБА_4 ») ОСОБА_5 , за фактом незаконного заволодіння нежилим будинком, який є власністю приватного підприємства.

10.09.2014р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007805, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ході розслідування встановлено, що 08.07.2014р. невстановлені особи, шляхом обману, з метою незаконного заволодіння нежилим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ПП « ОСОБА_4 », надали до ІНФОРМАЦІЯ_2 нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу № 425 виданий 08.07.2014р. Вказаний договір купівлі-продажу укладений на підставі завідомо підробленого Попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщенння від 12.07.2012р., укладеного між Підприємством та ОСОБА_6 .

У жовтні 2013р. ОСОБА_6 , використовши підроблений Попередній договір купівлі- продажу від 12.07.2012, звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Підприємства про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщенння від 12.07.2012 та визнання права власності ОСОБА_6 на приміщення.

20.11.2013 Святошинський районний суд м. Києва прийняв Рішення у справі № 759/16970/13-ц, яким визнав право власності ОСОБА_6 на це приміщення.

Підприємству не надходили судові повістки, йому не було відомо про даний позов і воно не брало участі в розгляді даної справи.

Підприємству випадково стало відомо про незаконне заволодіння нежилим приміщенням після отримання Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.08.2014р №15467205. Підприємство дізналось про існування підробленого Попереднього договору купівлі-продажу від 12.07.2012р. лише під час ознайомлення з матеріалами судової справи № 759/16970/13-ц в ІНФОРМАЦІЯ_3 08.09.2014р. Окрім підробленого договору в матеріалах справи виявлено підроблені заяви від імені Підприємства про слухання справи за його відсутності (вх. №53262 від 12.11.2013р., вх.№54170 від 18.11.2013р.). Також виявлено інші документи, достовірність яких не визнається Підприємством і які потребують криміналістичної експертизи.

Не погодившись з незаконним Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.11.2013р., Підприємство подало апеляційну скаргу на дане Рішення. Апеляційний суд м.Києва Рішенням від 20 січня 2015р. апеляційну скаргу задовольнив. Рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.11.2013р. в частині визнання Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 12 липня 2012р., укладеного між ПП « ОСОБА_4 » та ОСОБА_6 , згідно з яким ПП « ОСОБА_4 » продало, а ОСОБА_6 купила нежитлове приміщення (літ.А) по АДРЕСА_2 та визнання права власності ОСОБА_6 на вказане нежитлове приміщення було скасоване та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.

Матеріали судового провадження у справі № 759/16970/13-ц Апеляційним судом м.Києва повернено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де вони і знаходяться в даний час.

Вбачається достатніх підстав вважати, що інформація, а саме матеріали (документи) судового провадження ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі № 759/16970/13-ц, будуть мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, а саме такі оригіналів документів справи попередніх договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень: (літ.А) по АДРЕСА_2 загальною площею 136,7 кв.м. та по АДРЕСА_3 загальною площею 300 кв.м. від 12 липня 2012 року.

З метою встановлення осіб, причетних до укладення Попереднього договору купівлі-продажу від 12.07.2012р. між Підприємством та ОСОБА_6 , написання заяви від імені Підприємства про слухання справи за відсутності його представників (вх. №53262 від 12.11.2013р., вх.№54170 від 18.11.2013р.), виявлення інших суттєво значимих документів (доказів), виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до матеріалів судового провадження ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі № 759/16970/13-ц з необхідністю їх вилучення для вивчення та проведення криміналістичної експертизи: почеркознавчої та технічної експертизи документів. У відповідності до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), для проведення зазначених досліджень надаються оригінали документів.

ч.1 ст.159 КПК України встановлює, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також встановлено, що Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в справі №22-Ц796/2064/15 задоволено.

Рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.11.2013 в частині визнання договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 12.07.2012 укладеного між ПП « ОСОБА_7 » та ОСОБА_6 , згідно з яким ПП « ОСОБА_7 » продало, а ОСОБА_6 купила нежитлове приміщення (літ. А) по АДРЕСА_1 загальною площею 136,7 кв. м. та визнання права власності ОСОБА_6 на вказане нежитлове приміщення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.
Одержати в інший спосіб, без рішення суду, тимчасовий доступ до документів та їх подальше вилучення неможливо, оскільки оригінал судового провадження у справі № 759/16970/13-ц Апеляційним судом м.Києва повернено до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Перше приміщення : АДРЕСА_4 ; Друге приміщення : АДРЕСА_5 ).

Отримані в результаті документи, будуть використані під час досудового розслідування кримінального провадження за № 0007805, а саме: при призначенні відповідних криміналістичних експертиз, податкової перевірки, судово-економічної експертизи, допиту свідків та при проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.

Слыдчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до вищезазначених документів без виклику представників особи у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Слідчий суддя відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд вказаного клопотання без виклику представників особи за наведених вище слыдчим підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно із положеннями ст.163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку встановленого частиною другою цієї статті. При цьому, відповідно до частини другої ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Згідно з частиною шостою ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За змістом згаданою процесуальної норми надання розпорядження щодо вилучення речей і документів є правом, а не обов`язком слідчого судді, і лише за умови доведення стороною кримінального провадження існування реальної загрози зміни або знищення документів. Переконливих доказів на користь існування такої загрози слідчим у клопотання не наведено.

Як вбачається із змісту клопотання, слідчий обґрунтовуючи своє прохання про розгляд клопотання та посилається на те, що зазначені документи мають значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим не доведено реального існування загрози та ризиків зміни та знищення таких документів, саме тому у наданні розпорядження про вилучення речей та документів слід відмовити.

Таким чином, вважаю клопотання в частині щодо надання розпорядження про вилучення речей і документів є не вмотивованим та таким, що не підлягає задоволенню.

За викладеним, керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Ндати тимчасовоий доступу до документів без можливості їх вилучення у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: Перше приміщення : АДРЕСА_4 ; Друге приміщення : АДРЕСА_5 слідчому слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 та (або) слідчому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 , а саме оригінали та копій наявних в справі наступних документів:

- попередній договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 12.07.2012 укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загально площею 300 м.кв.;

- попередній договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 12.07.2012 укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загально площею 136,7 м.кв.

При відсутності вище перелічених документів зазначити письмово про причину ненадання документів.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

У разі відмови виконувати ухвалу слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1