Справа № 466/4066/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0001066 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, гр. Українип, з освітою середньою-спеціальною, непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.07.2014 р. вироком Сихівського районного суду м.Львова за ст..ст.15, 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі,

-03.07.2015 р. вироком Залізничного районного суду м.Львова за ст.ст.. 185 ч.2 ,70 КК України на три роки позбавлення волі,

звільнений з місць позбавлення волі 26.02.2016 р. по відбуттю покарання,

- за ч.2 ст. 185 КК України ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 21.03.2016 р. біля 16 год., перебуваючи у приміщенні магазину „Одяг і взуття, що по вул. Г.Мазепи, 11, у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки „LG G3 stylus, чим спричинив потерпілому шкоду в розмірі 3777 грн.

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі не мав роботи та засобів для існування, тому 21.03.2016 р. ,перебуваючи в магазині одягу по вул. Г.Мазепи, побачивши мобільний телефон ,який лежав на прилавку, переконавшись ,що за його діями ніхто не спостерігає, викрав його. У вчиненому розкаюється. На даний час все викрадене повернув. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено , що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, розяснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку , що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ,яке йому інкриміновано, доведена повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України суд вважає вірною, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна , повторно.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання,визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є щире каяття,відсутність майнових претензій до нього з боку потерпілого.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України,-відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вину визнав та розкаявся, та вважає, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд

з а с у д и в

ОСОБА_5 визнати винним та засудити за ч.2 ст.185 КК України до 2 /двох/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1