Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/68/2016 р.
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

законного представника потерпілої ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 18.02.2003 р. апеляційним судом Херсонської області за ст.140 ч.2, 17 ч.2, 140 ч.2, 93 п. "а", 17 ч.2, 93 п. "ж", "з", 141 ч.2, 142 ч.2, 143 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.5, 186 ч.5, 263 ч.1, 357 ч.3, 42 КК України до 15 років позбавлення волі, звільнився 02.10.2009 р. умовно-достроково на 2 роки 7 місяців, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2015 р. близько 22.00 год. ОСОБА_12 , знаходячись біля будинку № 98 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме нанесенні удару в обличчя та декількох ударів ногами по тулубу, а також застосуванні газового балончику, відкрито викрав належний неповнолітній ОСОБА_8 мобільний телефон "Lenovo A319", вартістю 2 003 грн., заподіявши матеріальну шкоду.

Суд визнає ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому повторно.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений винним себе не визнав і показав, що у травні 2015 року він придбав в барі у чоловіка мобільний телефон, який його дружина продала на Центральному ринку. За день до цього ввечері він був дома по АДРЕСА_1 . Після затримання його побили працівники міліції, з метою отримання від нього зізнання у вчиненні злочину, та не давали викликати захисника. Потерпіла та свідки його не впізнали.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що 10.05.2015 р. о 22.30 год., коли вона йшла додому, біля будинку № 98 по вул. Космонавтів на неї напав ОСОБА_13 , вдарив рукою в обличчя, від чого вона впала, забрав в неї телефон "Леново А 319", вартістю 2000 грн., та вдарив кілька разів ногою. Вона побігла за обвинуваченим та він бризнув їй в обличчя рідиною з газового балончика. За обвинуваченим побігли свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та люди, що сиділи в барі неподалік. Вона упізнає обвинуваченого та може з впевненістю стверджувати, що саме ОСОБА_13 вчинив відносно неї злочин. Обвинуваченого їй не пред`являли для впізнання, перший раз вона побачила його вже в суді.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 10.05.2015 р. близько 22.00 год., він разом з друзями йшов додому, почув крик дівчини та побачив чоловіка, якій біг, та разом з ОСОБА_15 побіг за ним. Коли, вони наздогнали того чоловіка, він почав погрожувати ножем, казав, що сам розбереться зі своєю дівчиною та втік. При цьому, потерпіла, що як виявилось була його сусідкою, повідомила, що в неї відібрали телефон та побили. Раніше він упізнав обвинуваченого за формою голови.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 10.05.2015 р., він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та його дівчиною йшли по вул. Космонавтів у напрямку зупинки громадського транспорту "Рассвет". Він почув крик та побачив людей, які бігли за якимось чоловіком та побіг за ним також. Коли вони наздогнали того чоловіка, він почав погрожувати ножем та сказав, що це його дівчина та він сам з нею розбереться, та пішов. Він впізнає обвинуваченого як чоловіка, якого наздогнав, за статурою та рисами обличчя.

Свідок ОСОБА_19 показав, що навесні 2015 року, коли він знаходився на Центральному ринку, жінка принесла телефон "Леново" червоного кольору для продажу, який придбав його напарник. Через тиждень він викупив у нього вказаний телефон та пізніше працівники міліції вилучили у нього цей телефон, оскільки він виявився краденим.

Свідок ОСОБА_20 показала, що 11.05.2015 р. вона була з ОСОБА_13 на Баштанському ринку. ОСОБА_13 пішов пити пиво, а коли повернувся, то сказав, що у нього є мобільний телефон, який придбав у чоловіка. Вона продала вказаний телефон ОСОБА_21 на Центральному ринку. Після цього її викликали у міліцію та просили повідомити про походження вказаного телефону. Вночі 10.05.2015 р. ОСОБА_13 був вдома.

Свідок ОСОБА_22 показав, що він у камері спілкувався з ОСОБА_13 та дізнався, що той не вчиняв злочин, у якому його обвинувачують, а його вчинив інший чоловік, що продав обвинуваченому телефон. За описом ОСОБА_13 він припускає, що того чоловіка звуть ОСОБА_23 , який живе в с. Калинівка і у якого він хотів купити сенсорний телефон, у грудні 2015 року, але той повідомив, що такий телефон був у нього в травні і він його продав.

Згідно протоколу огляду від 12.05.2015 р., в кабінеті Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області був оглянутий мобільний телефон Lenovo A319, який за поясненнями ОСОБА_19 він придбав у незнайомої жінки 11.05.2015 р. близько 12.00 год. на Центральному ринку.

Згідно розписки від 29.05.2015 р., вказаний телефон повернутий ОСОБА_9 .

Згідно фіскального чеку від 05.05.2015 р., вартість мобільного телефону Lenovo A319 становить 2003 грн.

Дослідивши вказані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_8 доведена показами потерпілої, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які упізнали в судовому засіданні обвинуваченого, як особу, що вчинила вказаний злочин та зкривалася з місця його вчинення, обставинами наявності у обвинуваченого, на наступний день після вчинення злочину, майна викраденого у потерпілої, чим на думку суду, поза розумнім сумнівом доведена його вина.

До показів обвинуваченого, свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину, який був вчинений іншою собою, суд ставиться критично, оскільки обвинувачений та свідок ОСОБА_20 , зацікавлені в наданні показів на його користь, а покази свідка ОСОБА_22 про особу, що вчинила злочин є припущеннями, зробленими лише зі слів обвинуваченого, та такі їх покази спростовані показами потерпілої, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про присутність обвинуваченого у місці злочину під час його вчинення і безпосередньо після його вчинення.

При цьому, суд, враховуючи вимоги ст.86 КПК України, не може визнати допустимим докази у вигляді протоколів впізнань обвинуваченого свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , оскільки такі докази отримані, не в порядку встановленому ст.228 КПК України, внаслідок пред`явлення для впізнання свідкам обвинуваченого серед числа осіб, двоє з яких мають різкі відмінності у зовнішності і одязі з іншими двома особами, пред`явленими для впізнання та у тому числі і з самим обвинуваченим.

Крім того, вказані впізнання проведені без забезпечення обвинуваченому права на захист, відповідно до положень ст.42 КПК України, оскільки в порушення вимог ч.4 ст.213 КПК України, орган уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги не був негайно повідомлений уповноваженою службовою особою, що здійснила затримання, про затримання обвинуваченого, а був повідомлений лише після проведення за участю затриманого таких слідчих дій, що унеможливлювало участь захисника у проведенні таких дій.

Проте, суд вважає, що недопустимість цих доказів, не впливає на оцінку показів потерплої і свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які в судовому засіданні вказали на обвинуваченого, як на особу, що вчинила злочин та намагалася покинути місце його вчинення, на оцінку яких, як доказів, не впливають і покази обвинуваченого про застосування до нього насильства працівниками правоохоронних органів, оскільки докази, визнані судом допустимими, не були отримані внаслідок можливого застосування насильства до обвинуваченого та не є похідними від доказів визнаних недопустимими.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, відносно неповнолітньої особи, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується задовільно, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Строк покарання засудженому обчислювати з 21.08.2015 р., в який на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого з 21.08.2015 р. по 31.03.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон Lenovo A319 - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: