н/п 1-кс/490/787/2016
УХВАЛА
11 березня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
10.02.2016 року, в порядку ст.220 КПК України, захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про долучення до матеріалів провадження висновку комплексної автотехнічної експертизи № 1073/1074/16-52 від 04.02.2016 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
15.02.2016 року прокурором відділу прокуратури Миколаївської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відмову в задоволені клопотання, яке заявлено під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Підставами щодо відмови в задоволенні клопотання на думку представника органів прокуратури є те, що висновок комплексної автотехнійчної експертизи призначений та проведений у порушення передбаченого діючим КПК України порядку. Так, прокурор вважає, що в період з 09.12.2015 року по 15.02.2016 року коли досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене на підставі п.1 ч.1 ст.280 КПК України, захисник підозрюваного не має право збирати докази та надавати їх органу досудового розслідування.
Втім матеріали кримінального провадження не містять медичного висновку щодо захворювання підозрюваного на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні.
Так, з висновків прокурора, кримінальне провадження зупинене та не можливо проводити будь-які слідчі дії, але при цьому прокурор в час коли кримінальне провадження зупинене розглядає клопотання та виносить постанову не поновлюючи досудове розслідування.
У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в скарзі, просив їх задовольнити. Зазначив, що постанова прокурора не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню. Так, заявник звертався до прокурора із клопотанням про зупинення досудового розслідування, у зв`язку із хворобою свого підзахисного, однак не надав висновок, а лише медичну довідку, а тому прокурор не мала правових підстав для зупинення розслідування. Звернув увагу суду, що вказану постанову про зупинення досудового розслідування він отримував. Заявник зазначив суду, що на підставі викладених фактів рішення прокурора про відмову у задоволенні його клопотання про долучення висновку експерта до матеріалів кримінального провадження є не законним.
Прокурор у судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки нею на підставі клопотання ОСОБА_4 від 09.12.2015 року про зупинення досудового розслідування у зв`язку із хворобою ОСОБА_5 , що підтверджувалося медичною довідкою, було винесено відповідну постанову, копія якої направлялась усім зацікавленим особам, що підтверджує супровідний лист із штампом прокуратури Миколаївської області. Прокурор зазначила, що ОСОБА_4 ще двічі подавав клопотання про зупинення досудового слідства 30.12.2015 року та 14.01.2016 року, на які йому також було надано відповідь. Крім того, прокурор повідомила, що 04.03.2016 року досудове слідство було відновлено, копія відповідної постанови також була вручена заявнику.
Так згідно п. 2 ч. 1 статті 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
30.12.2015 року прокурором ОСОБА_3 було надано відповідь захиснику ОСОБА_4 , що його клопотання розглянуто та 09.12.2015 року вже було прийняте відповідне рішення.
16.01.2016 року прокурором ОСОБА_3 було надано відповідь захиснику ОСОБА_4 , що його клопотання розглянуто та 09.12.2015 року вже було прийняте відповідне рішення.
Крім того, судом встановлено, що прокурором ОСОБА_3 30.12.2015 року та 05.02.2016 року направлялися запити Головному лікарю Миколаївської міської лікарні №3 ОСОБА_6 , для підтвердження факту перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні.
11.01.2016 року прокуратурою Миколаївської області було отримано відповідь, згідно якої ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.12.2015р. по 25.12.2015 року.
Згідно відповіді від 15.02.2016 року ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у медичному закладі з 13.01.2016 року по 29.01.2016 року.
Таким чином, судом встановлено, що постанову про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 було зупинено на підставі його хвороби та перебування на стаціонарному лікуванні, про що свідчать відповідні медичні довідки та інформація Головного лікаря лікарю Миколаївської міської лікарні № 3 і що унеможливлювало його учать у слідчих діях.
Крім того, судом встановлено, що прокурором направлявся лист захиснику ОСОБА_4 із копією відповідної постанови про зупинення досудового розслідування, яку було винесено за його клопотанням при наявності законних на те підстав.
Разом із тим, встановлено, що прокурором ОСОБА_3 15.02.2016 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , яка на думку суду є обґрунтованою.
На підставі викладеного, суд вважає, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому скарга задоволенню не підлягає. Керуючись статтями 303-307 КПК України, -
Скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1