Справа № 140/2244/14-к
Провадження №11-кп/772/51/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участі прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000085 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Тростянецького районного суду від 7 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, з середньою спеціальною освітою,

не працюючого, одруженого, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ним наступного.

ОСОБА_7 , 27.03.2014 року близько 04-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з метою неповернення грошових коштів ОСОБА_9 за здійснену ним поїздку з м. Вінниці, маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , наніс останньому лезом ножа з фабричним написом «Хортиця» удар в ліву половину грудної клітки в область серця, чим спричинив тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з пошкодженням міжреберних артерій, з ушкодженням серця, частковим ушкодженням судин вінцевої артерії та вени, крововиливом в ліву плевральну порожнину, які згідно висновку судово-медичної експертизи №44 від 17.04.2014 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечних явищ в момент їх заподіяння, що спричинили смерть потерпілого.

Адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду та закриття провадження у справі, оскільки вважає, що доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 саме в умисному вбивстві потерпілого органом досудового слідства та судом не встановлено. На думку адвоката, стороною обвинувачення абсолютно не доведено, що саме ножем коричневого кольору з написом «Хортиця» було нанесено смертельний удар потерпілому; що саме ОСОБА_7 було здійснено цей удар з метою умисного позбавлення життя; що ці дії здійснені саме з мотивом неповернення грошей в сумі 250 грн. за надання послуг з перевезення. Разом з тим, адвокат ОСОБА_8 також вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 , є занадто суворим і при його призначенні суд не врахував, що він характеризується з позитивної сторони, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Аналогічні вимоги ставить у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , доводи якого тотожні тим, що викладені у апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, провівши часткове судове слідство та судові дебати, в яких адвокат ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу та, вважаючи вину його підзахисного недоведеною, просив вирок суду скасувати і провадження закрити, а обвинувачений ОСОБА_7 , підтримавши свою апеляційну скаргу, доводи якої тотожні із доводами апеляційної скарги захисника, просив: або скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд, або скасувати вирок суду та його виправдати, або ж змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого та пом`якшити покарання; виступ прокурора ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині ґрунтується на доказах, повно та всебічно досліджених в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , не визнаючи в суді першої інстанції свою винуватість у вчиненні злочину за обставин, встановлених досудовим слідством і судом, не заперечував своєї причетності до заподіяння ОСОБА_10 у вказаний час, у вказаному місці та вказаним способом тілесних ушкоджень, перерахованих у висновку експерта, від яких настала смерть потерпілого. При цьому вважав, що діяв в стані необхідної оборони і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 118 КК України. Обвинувачений відмовився давати показання, пославшись на положення ст. 63 Конституції України, проте вважав надуманими твердження обвинувачення щодо того, що він, наймаючи таксі, завідомо знав про відсутність в нього коштів для оплати проїзду, оскільки у нього були гроші і телефон. Також вважав припущенням звинувачення його у наявності наміру позбавити потерпілого життя, висновок обвинувачення про нанесення ним самому собі ножового поранення, а також те, що саме він і саме його ножем з маркуванням «Хортиця» нанесено удар ОСОБА_10 .

Навіть змінивши свою процесуальну позицію у апеляційній скарзі та наполягаючи на скасуванні вироку і закритті провадження (виправдуванні), ні обвинувачений, ні його захисник ОСОБА_8 не зазначають про непричетність ОСОБА_7 до подій тієї ночі 27.04.2014 року або ж, навпаки, причетності інших осіб до зазначених у вироку обставин.

Матеріалами провадження достеменно встановлено, що нікого, окрім обвинуваченого ОСОБА_7 та водія таксі- потерпілого ОСОБА_10 ,, в тому місці, в той час не було. Тому судом першої інстанції ретельно, в найменших деталях досліджено та проаналізовано події, що передували злочину та слідували одразу ж за ним.

Так, свідки ОСОБА_11 продавець магазину-кафе в с. Велика Бушинка, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 показали, що напередодні в різний час бачили ОСОБА_7 у магазині-кафе в різних компаніях за столиком з алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_18 приватний підприємець показала суду, що на прохання сестри обвинуваченого відпускала в борг йому продукти.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 повідомили суду, що їм невідомо за рахунок чого ОСОБА_7 живе.

Свідок ОСОБА_23 дружина загиблого показала, що напередодні близько 22 години відправила чоловіка на роботу і він більше на зв`язок не виходив.

Згідно рапорту в.о. командира взводу 2 роти ДПС, автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 був зафіксований 27.03.2014 року о 3год. 53хв. камерою №3, яка фіксує автотранспорт, що рухається з центру м. Немирів в напрямку спецпоста взводу №3 роти ДПС.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_24 , - син загиблого ОСОБА_10 , - показав, що батько працював водієм таксі протягом 26-27 років, був спокійним, не агресивним, в минулому кандидат у майстри спорту з вільної боротьби. Його автомобіль був обладнений під таксі. 27 квітня 2014 року близько 9-ої години йому зателефонувала слідча. Коли прибув на місце злочину, побачив біля автомобіля труп батька. В салоні автомобіля були обірвані дроти, вибита панель. У батька був звичайний ніж з чорною пластмасовою ручкою, на якому викарбовано іноземними літерами «Трамандіно». Ніж батько зберігав у чохлі у водійських дверцятах і використовував для побутових потреб. В автомобілі 26.04.2014 року о 10 годині були відеореєстратор, ДВД-телевізор, яких він на місці злочину не виявив. Відеореєстратор був вирваний з кусочком зарядного пристрою, дроти до таксометра були обірвані. Лічильник не працював. Коли подав на нього живлення, то було вибито чек, який показав вартість послуги, включаючи і простій.

Свідок ОСОБА_25 сусід ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 27.03.2014 року вранці, близько 6 год. 30хв., почув гавкіт собаки, у вікно біля хвіртки побачив ОСОБА_7 , до якого підійшов. В нього на животі була несвіжа кров. ОСОБА_26 сказав: «В мене поножовщина і наверно труп є». Доповнив: «У мене була поножовщина, трохи мене порізали» Про деталі не розповідав, а він його не питав. Щоб аж дуже він схвильований був, то ні. Порізів не бачив, кров була застигла. Запитав його чи викликати швидку, він сказав: «Да, визвіть!» Розвернувся і пішов. А свідок відразу з дому з мобільного телефону викликав швидку та міліцію і через хвилин десять поїхав на роботу.

Згідно рапорта помічника начальника оперативного чергового Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області, 27.03.2014 року о 6 год. 55 хв. В чергову частину поступило повідомлення від ОСОБА_25 про те, що в с. Велика Бушинка ОСОБА_7 вчинив бійку з невідомим йому чоловіком, під час якої отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани, а невідомий чоловік від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці.

Таким чином, посилання захисника і обвинуваченого в апеляційних скаргах на те, що обвинувачений ОСОБА_7 попросив викликати швидку із словами «… що була поножовщина» не відповідає дійсності, оскільки свідок ОСОБА_25 запропонував викликати швидку.

Свідок ОСОБА_27 показав, що 27.03.2014 року за 10-15 хвилин до сьомої години, проїжджаючи на відстані метрів п`ятдесят від господарства обвинуваченого, бачив автомобіль і чоловіка, який лежав за метрів 2-3 по ходу, та з автомобіля хтось виглядав скло дверей водія опустилося і піднялося.

З показань свідка ОСОБА_28 вбачається, що вона є племінницею ОСОБА_7 і перебуває з ним в хороших стосунках. Він у грудні 2013 року приїхав на похорон матері і з того часу сам проживав в селі. За рахунок чого він живе не знає. В більшості йому допомагала сестра з Вінниці. Від сестри ОСОБА_7 ОСОБА_29 - взнала, що він у лікарні. Це був будний день. Після 9-ої години прийшла до нього в палату, він був у крові, його готували до операції. Був при свідомості, казав, що телефонував з телефону покійного, тому що хотів щоб вона приїхала або викликала швидку. Телефонний дзвінок був о 4год. 31хв., його не чула бо телефон був на зарядці. До чи після операції ОСОБА_7 сказав, що їхав з Вінниці і так трапилося, що не знає як це сталося, що він взяв ножа і вдарив. Ножа взяв в хаті в себе вдома. Чому він був у Вінниці вона не знає. Чи розрахувався він за поїздку на таксі також не знає. Коли прийшла в лікарню, в нього були гроші в сумі більше 20грн., ліки оплачувала рідня. Він телефонував з телефону таксиста, бо на рахунку його телефону не було грошей. Розповів, що удар йому наніс таксист. На її думку він не був п`яний. Коли була в палаті, він з кишені куртки витягнув телефон, навушники, ключі від автомобіля потерпілого, щоб віддати родичам. Міліція це все забрала.

Таким чином, виключивши можливість заподіяння смертельного поранення потерпілому іншими особами, колегія суддів вважає за необхідне проаналізувати доводи апеляційних скарг, розглянувши справу відповідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК в їх межах.

В апеляціях захисника і обвинуваченого стверджується про надуманість корисливого мотиву вчиненого вбивства, а саме несплати таксисту 250грн. за здійснену поїздку, оскільки "нормальна людина без відхилень не могла вбити іншу людину тільки за 250грн. ОСОБА_7 , який за висновками двох судово-психіатричних експертиз є абсолютно адекватною людиною, мав реальну можливість втекти, скориставшись нічним часом, невідомою місцевістю для потерпілого, яка, в той же час, детально знайома обвинуваченому."

Судом першої інстанції встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 працював таксистом, дружина загиблого напередодні близько 22 години відправила чоловіка на роботу і він більше на зв`язок не виходив.

Те, що потерпілий і обвинувачений домовилися про надання послуги з перевезення, також підтверджується вилученим 28.03.2014 року при огляді автомобіля потерпілого Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_2 , фіскального чеку на суму 335,00 грн.

Встановлено, що потерпілий таксист ОСОБА_10 надав послугу по перевезенню пасажира обвинуваченого ОСОБА_7 до місця його проживання в АДРЕСА_1 , за що обвинувачений мав розрахуватися, надавши оплату, а потерпілий мав отримати цю оплату.

Судом досліджені протокол огляду місця події від 27.03.2014 року, протокол огляду трупа від 27.03.2014 року, протокол огляду автомобіля від 28.03.2014 року, протокол огляду місця події камери зберігання речей Немирівської ЦРЛ від 28.03.2014 року, протокол огляду предмету від 08.08.2014 року.

В ході огляду місця події 27.03.2014 року в АДРЕСА_1 , в тому числі і кімнат будинку, і прилеглої до нього території зі сторони вулиці, була виявлена на вулиці на землі одна купюра номіналом дві гривні. При огляді автомобіля потерпілого Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_1 , грошових коштів не виявлено. Відповідно до протоколу огляду місця події камери зберігання речей Немирівської ЦРЛ від 28.03.2014 року з камери було вилучено поліетиленовий пакет чорного кольору з рукописною біркою «Шевчук В. с. В. Бушинка», в якому знаходились одяг та взуття ОСОБА_7 , в яких він поступив у лікарню, грошових коштів не було виявлено. Згідно протоколу огляду предмету від 08.08.2014 року були оглянуті: одежа та пара кросівок, які вилучені при огляді трупа ОСОБА_10 ; куртка, вилучена під час проведення слідчого експеримента з підозрюваним ОСОБА_7 ; одяг, вилучений у ОСОБА_7 . В ході даного огляду гроші також не виявлені.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що 27.03.2014 року в ОСОБА_7 в лікарні в наявності були гроші в сумі трошки більше 20 грн. і за лікування платили його родичі.

Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , приватний підприємець, показала, що на прохання сестри обвинуваченого в борг відпускала йому продукти.

Відсутність грошей у потерпілого ОСОБА_10 також підтверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 з ним не розрахувався.

Відсутність грошових коштів у обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджує, що він неспроможний був грошовими коштами оплатити надану йому послугу з перевезення.

Потерпілий ОСОБА_10 привіз обвинуваченого до місця його проживання з метою отримання плати за виконану роботу. Однак, її не отримав. Отже, аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_10 мав мету лише отримання оплати за надану послугу, а не заподіяння обвинуваченому тілесних ушкоджень.

Тому зазначені доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони суперечать зібраним у справі доказам.

Що ж стосується тверджень апеляційних скарг про «абсолютну адекватність людини», тобто обвинуваченого, то відповідно до акту №285 амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи від 28.09.2014 року, проведеної з урахуванням пред`явлення ОСОБА_7 кінцевого обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, зокрема, встановлено, що індивідуально-психологічними особливостями ОСОБА_7 сфері особистості є активність поведінки, екстравертованість (направленість на оточуючий світ), емоційна неврівноваженість, дратівливість, значимість власної соціальної позиції, вразливе самолюбство, завищена самооцінка, прагнення до домінування, підвищене почуття авторитарності, будь-які формальні рамки тісні і погано переносяться. Відмічені характерологічні особливості могли оформити його поведінку в досліджуваний період часу, а тому зазначені доводи апеляційних скарг суперечать зібраним у справі доказам.

В апеляційних скаргах захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 також вказується: "видається також абсурдним висновок суду щодо умисного нанесення сам собі після скоєння вбивства потерпілого цим же ножем тілесних ушкоджень та викликає

великий сумнів в тому, що чи дійсно могла нормальна адекватна особа

сама собі - без наміру позбавити себе життя - нанести тяжкі тілесні

ушкодження, не якійсь там подряпини чи легке поранення, а іменно

пошкодження, яке загрозливе для життя в момент нанесення."

Згідно протоколу огляду місця події від 27.03.2014 року з місця події вилучені два ножі: ніж з чорною пластмасовою ручкою, виявлений біля ніг трупа; ніж кухонний з коричневою ручкою, виявлений біля господарства ОСОБА_30 .

В судовому засіданні в числі інших речових доказів оглянуті ножі.

Під час огляду ножа з гравіюванням логотипу «Хортиця» обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що цей ніж належить йому. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_24 - син загиблого ОСОБА_10 , показав, що у батька був звичайний ніж з чорною пластмасовою ручкою на якому викарбовано іноземними буквами «Трамандіно», якого він зберігав у чохлі у водійських дверях автомобіля.

Згідно протоколу огляду предмету від 08.08.2014 року - двох ножів кухонного типу, рукоять одного ножа пластмасова, чорного кольору, фігурна, довжина рукояті ножа 11 см, рукоять з рифленою поверхнею, клинок ножа однобічно загострений, довжиною 14 см, товщина леза 0,1 см. На одній із сторін леза є маркування «TRAMANTINA INOX STAINLESS BRAZIL». Обушок клинка шириною 0,14 см з вираженими ребрами від основи на протязі 7,5 см плавно увігнутий, до вістря плавно увігнутий скіс, вістря ножа гострокутне, гостре, лезо ножа гостре, прямолінійне, до вістря має опуклий скіс, ширина заточки леза 1 см, з боку леза біля основи клинка є виїмка овальної форми з зубцем, ширина клинка у найменшому місці 0,9 см, ширина клинка у найбільшому місці біля основи 2 см.

Рукоять другого ножа фігурна довжиною 9,8 см, передня третина рукояті виготовлена зі сріблястого металу, інша частина рукояті складається з двох плашок з пластмаси світло-коричневого кольору з візерунками по усій основі, клинок ножа однобічно загострений, довжиною 12,6 см, товщина леза - 0,1 см, на одній із сторін леза ножа є гравіювання логотипу «Хортиця», ширина обушка клинка 0,12 см з вираженими ребрами, прямолінійний по всьому протязі, вістря ножа гострокутне, гостре, дещо відігнуте вправо, лезо клинка гостре, від основи прямолінійне на протязі 7 см, далі до вістря плавно опукле, ширина заточки леза 0,7 см, ширина клинка у найменшому місці 0,7 см, ширина клинка у найбільшому місці біля основи 1,85 см.

Згідно висновку експерта №98 судово-медичної експертизи, закінченої 24.07.2014 року, двох ножів, виявлених на місці події, куртки, джемпера, фуфайки та фрагменту шкіри трупа ОСОБА_10 при дослідженні одягу ОСОБА_10 на лівій полі куртки, на переді джемпера і фуфайки зліва виявлено по одному пошкодженню, що мають ознаки колото-різаних. На фрагменті шкіри від трупа ОСОБА_10 виявлено пошкодження, що має ознаки колото-різаного. Вищевказані пошкодження одягу та шкіри спричинені пласким колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо і могли утворитись від дії клинка одного з ножів, наданих на експертизу.

Згідно висновку експерта №99 від 24.07.2014 року судово-медичної експертизи двох ножів, фуфайки ОСОБА_7 встановлено: на фуфайці ОСОБА_7 в ділянці її переду зліва виявлено пошкодження, що має ознаки колото-різаного, що утворилось від дії плаского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо; не виключається можливість утворення даного пошкодження від дії клинка одного з ножів, наданих на експертизу.

Цей висновок досліджувався в судовому засіданні, на нього є посилання в ухвалі суду першої інстанції про відмову у призначенні комісійної судово-трасолого-медичної експертизи, проте у вироку суду не зазначений.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_31 , який проводив судово-медичні експертизи речей підтвердив їх підсумки, показав, що при

проведенні судово-медичної експертизи двох ножів, куртки, джемпера,

фуфайки та фрагменту шкіри трупа ОСОБА_10 опис раневого каналу не

врахував бо не було описано, брав до уваги медичну документацію,

обмежився описом ран з підсумків судово-медичних експертиз, при

проведенні судово-медичної експертизи двох ножів, фуфайки ОСОБА_7

раневий канал не досліджувався, поранення про глибину каналу нічого не дає

для вирішення питання, яким саме із двох ножів було нанесене поранення.

Відсутність інших вихідних даних, яких, як зауважив експерт, з огляду на

досліджену ним медичну документацію уже не може бути здобуто, завадило

йому дати категоричний висновок, або висновок про більшу вірогідність,

яким конкретно ножем були заподіяні тілесні ушкодження як

ОСОБА_10 , так і ОСОБА_7 .

В судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_7 відповідно до висновків судово-медичної експертизи №58 від 17.04.2014 року та №112 від 16.06.2014 року мало місце ушкодження у виді колото-різаної рани по передній поверхні живота в епігастральній області, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням лівої долі печінки, з послідуючою внутрішньочеревною кровотечею, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмета та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння.

Відповідно до висновку експерта №125 від 16.06.2014 року судової молекулярно-генетичної експертизи встановлені генетичні ознаки (ДНК- профіль) зразка крові ОСОБА_7 та генетичні ознаки (ДНК- профіль) зразків крові трупа ОСОБА_10 .

На лезі та руків`ї ножа коричневого кольору, вилученого під час огляду місця події, виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами.

На лезі ножа з руків`ям чорного кольору, вилученого під час огляду місця події, виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. На руків`ї цього ж ножа виявлені клітини з ядрами, слідів крові не виявлено.

В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами на лезі ножа з руків`ям коричневого кольору, клітин з ядрами на руків`ї ножа з руків`ям чорного кольору та слідів крові та клітин з ядрами на руків`ї ножа з руків`ям коричневого кольору.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на руків`ї ножа з руків`ям коричневого кольору є змішаними, належать більш ніж двом особам та є непридатними для подальшої ідентифікації.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин на лезі ножа з руків`ям чорного кольору не встановлені.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на лезі ножа з руків`ям коричневого кольору збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 . Походження вищевказаних слідів від трупа ОСОБА_10 виключається.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на руків`ї ножа з руків`ям чорного кольору збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_7 виключається.

На лезі ножа з руків`ям чорного кольору, вилученого під час огляду місця події, виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові та клітин на лезі ножа з руків`ям чорного кольору не встановлені.

На чохлі від даного ножа встановлено сліди крові ОСОБА_10 (висновок експерта №149 від 15.07.2014 року).

Разом з тим, відповідно до висновку експерта №125 від 16.06.2014 року судової молекулярно-генетичної експертизи на лезі ножа з коричневим руків`ям з фабричним написом на лезі «Хортиця» встановлено генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами лише ОСОБА_7 . Про що підтвердила в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 , яка проводила експертизу.

Крім того, вказаний ніж «Хортиця» є кухонним ножем, тривалий час перебував у користуванні самого ОСОБА_7 .. Належність цього ножа собі підтвердив ОСОБА_7 в судовому засіданні. Згідно згаданого вище висновку експерта №125 від 16.06.2014 року на руків`ї вказаного ножа виявлено змішані ДНК-профілі. Тому суд дійшов висновку, що ніж перебував у користуванні декількох осіб за призначенням у побуті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_33 хірург, який оперував ОСОБА_7 , показав, що в ОСОБА_7 була виявлена колото-різана рана довжиною 3 см, яка приникала через всю товщину брюшної стінки і глибина рани на печінці не більше 5 мм.

Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи №58 від 17.04.2014 року можливо, що удар був нанесений спереду, горизонтально, під незначним кутом знизу доверху, зліва направо, вказане пошкодження, враховуючи його локалізацію, може являтися доступним для нанесення його власного рукою.

Наведені докази підтверджують, що колото-різана рана у ОСОБА_7 завдана йому ножем «Хортиця». Заподіяння таких тілесних ушкоджень іншим ножем, виявленим на місці події, судом обґрунтовано виключено.

Згідно довідок щодо опрацювання вхідних та вихідних дзвінків за номерами телефонів обвинуваченого та загиблого, ОСОБА_7 ні зі свого телефона, ні з телефона ОСОБА_10 не намагався викликати швидку за екстреними викликами, які як відомо мобільними операторами України не тарифікуються, послуга надається безкоштовно. І лише за минуванням більш як дві години, після нанесення потерпілому смертельного поранення, пішов до сусіда, який і викликав швидку і міліцію. Обвинувачений ОСОБА_7 такого прохання сусіду не висловлював. Свідок ОСОБА_25 показав в суді, що запропонував ОСОБА_7 викликати ці служби.

Крім того, як вбачається із згаданих вище довідок про телефонні дзвінки, рапортів оперуповноваженого СКР Немирівського РВ у вказаний проміжок часу, більш як дві години від події злочину ОСОБА_7 телефонував на різні номери зі свого телефону і телефону ОСОБА_10 . І ці номери не телефони швидкої і міліції. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать про те, що він не намагався надати допомогу, можливо врятувати ще живого, але важко пораненого чоловіка, зважаючи на те, що не є медиком і може помилятися в ознаках смерті людини. Також не вживав заходів для надання медичної допомоги собі. Хоча така можливість у нього була. Так як згідно досліджених доказів, показів свідка ОСОБА_27 , протоколу огляду місця події від 27.03.2015 року, ОСОБА_7 перебував біля житлового будинку, де на бетонованій площадці і підвіконні вікна веранди були виявлені його сліди крові, знаходився в салоні автомобіля «Мерседес», де також виявлена його кров, що вказує на те, що він, маючи поранення, активно рухався по місцю події та прилеглої території.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що саме у цей проміжок часу, до візиту до сусіда ОСОБА_25 , ОСОБА_7 спричинив собі тілесні ушкодження власним ножем з метою уникнення відповідальності.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно показань потерпілого ОСОБА_24 його батько загиблий ОСОБА_10 був кандидатом у майстри спорту з вільної боротьби, і вважає, що у випадку розвитку подій за сценарієм, викладеним обвинуваченим ОСОБА_7 , результат інциденту був би іншим.

В апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника також зазначено, що немає достовірних доказів, які б свідчили про те, що смертельне поранення покійний отримав від ножа з фабричним маркуванням «Хортиця». Бо згідно висновку експерта №125 від 16.06.2014 року судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на лезі ножа з руків`ям коричневого кольору (ніж ОСОБА_26 ) збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 .. Походження вищевказаних слідів від трупа ОСОБА_10 виключається. Про що в судовому засіданні підтвердила експерт, яка проводила дану експертизу, ОСОБА_34 .

Апеляція захисника і апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 містить посилання на те, що в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 показала, що якби лезо ножа з коричневим руків`ям контактувало з тілом покійного, то в любому випадку (змивай, витирай кров з нього після цього), ДНК-профілі покійного залишились би на лезі ножа.

На думку апелянтів дана судова молекулярно-генетична експертиза і експерт, допитаний в судовому засіданні підтверджують, що лезо вказаного ножа не мало дотику із тілом покійного ОСОБА_10 .

З метою перевірки зазначених доводів апеляційних скарг за клопотанням прокурора ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції було проведено часткове судове слідство, в ході якого досліджено аудіозапис допиту експерта ОСОБА_35 в режимі відеоконференції зі Святошинським районним судом м. Київа.

Експерт ОСОБА_32 (у вироку суд помилково написав її прізвище як ОСОБА_36 , що є, на думку колегії суддів, механічною помилкою) підтвердила свій висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №125 від 16.06.2014 року та пояснила, що на момент експертного дослідження на лезі ножа з руків`ям коричневого кольору виявлені ознаки слідів крові та клітин з ядрами, які збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 . Експерт пояснила, що відсутність генетичних ознак крові трупа ОСОБА_10 на лезі ножа з руків`ям коричневого кольору ймовірно пояснити тим, що сліди крові на лезі ножа, якщо добре витерти, то їх можна знищити.

Згідно аудіозапису на питання прокурора експерт ОСОБА_32 відповіла; «Сліди крові можна знищити, можливо з предмета, не знаю, якщо добре витерти, то можна. Не можу відповісти скільки живуть ДНК-профілі, якщо торкнутися секунди дві, то буде замало, це залежить від багатьох чинників».

В той же час на запитання адвоката чи може вона стверджувати, що лезо ножа з руків`ям коричневого кольору не контактувало з тілом потерпілого ОСОБА_10 , експерт відповіла, що це питання не відноситься до її компетенції. Разом з тим, в апеляційних скаргах та у виступі в судових дебатах адвокат стверджував, що саме експерт ОСОБА_37 виключила можливість контакту зазначеного ножа з тілом загиблого.

Судом першої інстанції встановлено, що з моменту нанесення потерпілому смертельного поранення до моменту, коли свідок ОСОБА_25 побачив обвинуваченого ОСОБА_7 , пройшло більше двох годин.

Висновок суду, що смерть потерпілого ОСОБА_10 наступила близько 04.00 год., в проміжок з 04.00 год. до 04.26 год. ґрунтується на наступних матеріалах справи. На даних радару посту ДАІ м. Немирів, що автомобіль ОСОБА_10 зафіксовано 27.03.2014 року в напрямку з центру міста о 03.53 год. Село В. Бушинка знаходиться в безпосередній близькості до м. Немирів. Згідно довідок щодо опрацювання вхідних та вихідних дзвінків за номерами телефонів обвинуваченого та загиблого, рапортів оперуповноваженого СКР Немирівського РВ, ОСОБА_7 з 04.26 год. телефонував на різні номери телефонів, в тому числі і до своєї племінниці свідка ОСОБА_28 , яка в судовому засіданні показала, що 27.03.2014 року вранці побачила на своєму мобільному телефоні пропущений дзвінок, вчинений о 04.31 год., згодом в лікарні ОСОБА_7 повідомив, що телефонував їй з мобільного телефону таксиста. З показів в судовому засіданні сусіда обвинуваченого свідка ОСОБА_25 убачається, що близько 06.30 год. він вийшов до ОСОБА_7 , який знаходився біля його хвіртки, після короткої розмови з ним свідок зайшов у свій будинок і відразу зателефонував до міліції і на швидку. Дзвінок від свідка ОСОБА_25 в чергову частину Немирівського РВ поступив о 06.55 год., що підтверджено рапортом помічника начальника-оперативного чергового Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області.

На підставі показань експерта ОСОБА_35 та з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_7 впродовж більше ніж двох годин після нанесення смертельного поранення потерпілому ОСОБА_10 перебував на місці події, суд дійшов обґрунтованого висновку, що він мав можливість знищити сліди крові ОСОБА_10 , шляхом замивання чи ретельного їх витирання з належного йому ножа з руків`ям коричневого кольору.

Оскільки саме про таку ймовірність знищення слідів крові показала в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 , колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг і в цій частині безпідставними, оскільки вони суперечать зібраним у справі доказам.

Колегія суддів вважає кваліфікацію скоєного ОСОБА_7 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України правильною. Перевірка матеріалів кримінального провадження, аналіз доводів апеляційних скарг та встановлених судом обставин кримінального правопорушення дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , який приїхав додому на таксі і виніс з будинку ніж, а не гроші, на отримання яких розраховував таксист ОСОБА_10 , свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого саме на позбавлення життя, тобто умисне вбивство потерпілого, і будь-яких даних про те, що ОСОБА_7 діяв в межах необхідної оборони або ж з перевищенням її меж, матеріали судової справи не містять.

Враховуючи, що в апеляційних скаргах, окрім тверджень про невинуватість, також міститься посилання на невиправдану суворість призначеного покарання та неврахування пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання, суд у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував особливу тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що обтяжують покарання, та відсутність будь-яких обставин, що його пом`якшують, і обрав покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Призначене покарання, на переконання колегії суддів, не є надмірно суворим і підстав для його пом`якшення відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тростянецького районного суду від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 03.04.2014 року по 01.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же строк з дня отримання її копії.

Судді:
Згідно з оригіналом: