Справа № 366/2911/16-к
Провадження № 1-кп/366/154/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000040 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, сироти, не одруженого, утриманців не має, працюючого не за трудовою книжкою вантажником на складах ПАТ «Чернігівське» в м. Києві, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 02.07.2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, оминаючи контрольно-перепускні пункти поліції, встановлені по периметру зони відчуження та зони безумовного відселення, конем з гужовою підводою, незаконно проник на територію зони безумовного обов`язкового відселення, маючи на меті заготовити вироби з металлу для подальшого їх переміщення за межі зони відчуження та збуту їх на пункт прийому металобрухту у с. Рагівка, Поліського району, Київської області.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, приблизно о 20 годині 02.07.2016 року ОСОБА_4 прибув у відселене селище Поліське, де у період часу з 19 години 02.07.2016 року до 03 години 03.07.2016 року, зібрав металеві вироби та завантажив їх до гужової повозки, для полегшення переміщення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом закінчений замах направлений на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення металевих виробів за межі зони відчуження, приблизно о 8 й годині 03.07.2016 року, в районі відселеного с. Поліське, був виявлений працівниками поліції, а металеві вироби, загальною вагою 189 кг, були вилучені до відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на переміщення будь-яким способои за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу і проведення дозиметричного контролю промислової продукції, з метою збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.

Допитаний у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Він сирота, оскільки його батько помер, а мати позбавлена відносно нього батьківських прав. З червня 2016 року, працює без трудової вантажником в м. Києві, на складах ПАТ «Чернігівське», отримує сукупний дохід у місяць 6000 гривень. Враховуючи, що він сирота, трошки не розрахував сили, і залишився без грошей, а тому вирішив поїхати до зони відчуження та назбирати металу, щоб потім його здати на пункт прийому. Тоді, він 02.07.2016 року, прийшов до свого дядька в с. Рагівка та попросив коня з гужовою підводою, при цьому сказав що поїде купатись. Взявши коня він попрямував в бік зони відчуження. Минаючи пункти поліції, приїхав у відселене селище Поліське, де з 19 години 02.07 по 03 годину ночі 03.07.2016 року назбирав металу «жесті», завантажив його на підводу і вирушив до с. Рагівка, однак по дорозі був затриманий працівниками поліції, які у його присутності зважили метал. Потім працівники поліції вилучили метал та гужову повозку. Про те, що він знаходився в зоні він знав. Дозволів на вивезення металу він не отримував, дозиметричний контроль не проходив. Що таке зона знає, бо є небезпека радіації.

У судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся, запевнив, що більш так робити не буде. Просив призначити покарання у виді штрафу.

Крім того, судом у судовому засіданні в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, було оглянуто характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

-Копію паспорту;

-Копію про присвоєння ідентифікаційного коду;

-Довідку Пісківської сільської ради, про те, що ОСОБА_4 сирота;

-Довідку про відсутність судимостей;

-Характеристику видану Рагівською сільською радою, про те, що ОСОБА_4 на даний час на території сільської ради не проживає, за час проживання ніде не працював, спиртного не вживає, шкідливих звичок не має, веде здоровий спосіб життя, скарг на поведінку не надходило;

-Довідку з Пісківської сільської ради, про те, що на на території сільської ради не проживає, місце знаходження не відоме, не депутат;

-Довідки з Красятицької та Іванківської ЦРЛ, про те, що ні там ні там на обліку не перебуває.

Крім того, державним обвинувачем у судовому засіданні було надано суду документи, якими він доводить обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_4 , для приєднання до матеріалів кримінального провадження, а саме:

-Постанову про призначення групи прокурорів;

-Протокол огляду місця події з фото таблицею від 03.07.2016 року;

-Постанову про визнання речовими доказами;

-Протокол зважування;

-Лист з Державного агентства з управління зоною відчуження;

-Протокол огляду місця події від 29.09.2016 року;

-Розписку;

-Протокол проведення слідчого експерименту від 29.09.2016 року;

-Витяг із Закону України «Про правовий режим території…»;

-Витяг з Постанови КМУ «Про правовий режим території…».

-Акт радіаційно-дозиметричного контролю від 19.09.2016 року.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує:

- наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання - щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин;

- відсутність обставин, які у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує також, ступінь тяжкості та громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, не одружений, сирота, його ставлення до скоєного, наявність постійного місця проживання, що у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та значно пом`якшує покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 267-1 КК України у виді штрафу.
Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Речові докази:

гужову повозку повернути законному власнику ОСОБА_5 ;

металеві вироби загальною вагою 189 кг, та велосипед «Україна», які зберігаються на території 4-го батальйону (зОЗРЗ) ВП зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області - передати до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»;

кінь, який переданий під розписку власнику, ОСОБА_5 , залишити в його користуванні.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя