Дата документу 06.07.2016
Справа № 501/1013/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
20 грудня 2007 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки відповідно до ст.75 КК України,
28 січня 2009 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
18 лютого 2014 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі (звільнився 18 лютого 2015 року за відбуттям строку покарання),
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
24 грудня 2015 року, приблизно о 14-00 годині, знаходячись в приміщенні магазину «Мастер», розташованого за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Героїв Сталінграду, 16-Г, ОСОБА_8 умисно, повторно, з корисливих мотивів намагався таємно викрасти акумуляторну батарею марки «Feon 12В 60А-ч» та, будучи поміченим під час викрадання потерпілим ОСОБА_7 , усвідомлюючи це, продовжив викрадення відкрито, однак свій злочинний намір до кінця не довів по незалежним від нього причинам, так як був настигнутим потерпілим. Після цього ОСОБА_8 кинув раніше викрадену акумуляторну батарею на землю, від чого остання пошкодилась, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1800 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні та показав суду що 24 грудня 2015 року він, зайшовши до магазину «Мастер», хотів викрасти акумуляторну батарею та, коли продавець відволікся, взяв акумуляторну батарею та почав виходити з магазину. Однак, коли почув крик потерпілого ОСОБА_7 , залишив батарею та утік. У вчиненому розкаявся.
Дослідивши докази у справі, суд доходить таких висновків.
Винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав суду, що 24 грудня 2015 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, до нього в магазин «Мастер» зайшли двоє осіб, в тому числі і обвинувачений. Поки він давав консультацію одному з них, то побачив як інший щось узяв та намагався вийти із приміщення магазину. Він голосно крикнув крадію, щоб той зупинився, та побіг за ним, але настиг його тільки за межами магазину, де крадій кинув акумулятор та втік. Від падіння акумулятор пошкодився.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав суду, що у грудні 2015 року він знаходився в магазині «Мастер», де почув, як потерпілий ОСОБА_7 крикнув обвинуваченому, щоб той зупинився, але останній не звернув на крик увагу та вийшов з магазину.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 також підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- протоколом прийняття заяви потерпілого до поліції про вчинений щодо нього злочин (а.с.43),
- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього (а.с.44-48),
- довідкою про ринкову вартість акумуляторної батареї (а.с.50),
- протоколом огляду предмета акумуляторної батареї (а.с.52-53), долученої до кримінального провадження у якості речового доказу (а.с.54),
- з`явленням із зізнанням обвинуваченого, в якому він виклав обставини вчиненого ним злочину (а.с.74).
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
Доводи обвинуваченого щодо необхідності кваліфікування його дій як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), суд вважає необґрунтованими.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого, розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілим і, не зважаючи на це, були продовжені обвинуваченим з метою заволодіння майном.
Висновки суду підтверджуються зазначеними вище показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 .
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше судимий (а.с.63-71), знаходиться на обліку у нарколога у зв`язку із вживанням опіатів (а.с.72), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.73), має на утриманні неповнолітню дитину (а.с.97) та хвору матір (а.с.92-95).
Висновки суду щодо особи обвинуваченого підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала суду, що вона та обвинувачений мешкають однією сім`єю, виховують спільну дитину та що обвинувачений наглядає за своєю хворою матір`ю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає його з`явлення із зізнанням (а.с.74), щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі, часткове відшкодування завданої шкоди (а.с.112).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують його покарання, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`яке покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі лише в ізоляції від суспільства, оскільки він раніше неодноразово судимий, однак на шлях виправлення не став, знову скоїв злочин середньої тяжкості, тому не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України.
Суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та вважає можливим
застосувати до нього дію ст.69 ч.1 КК України та призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.186 ч.2 КК України.
Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду із цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_8 , просив стягнути з нього на свою користь вартість пошкодженого майна, акумуляторної батареї (а.с.15).
З урахуванням часткового відшкодування завданої шкоди (а.с.112) потерпілий просив стягнути на свою користь з обвинуваченого 1500 грн.
Обвинувачений визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов і не оспорював його розмір.
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Викладеними вище доказами підтверджується розмір цивільного позову та підстави для його задоволення.
За таких обставин цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України,
Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
Обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 06 липня 2016 року.
Речовий доказ (а.с.54): акумуляторну батарею, передану на зберігання потерпілому, залишити йому (а.с.55).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити, стягнути з ОСОБА_8 на його користь 1500 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя