УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2016 року,-
в с т а н о в и л а:
Як на підставу прийняття такого рішення, слідчий суддя послався на пропуск слідчим процесуальних строків на звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу. Клопотання слідчого ОСОБА_7 від 20 вересня 2016 року про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст. 172 КПК України, встановивши, що клопотання подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, повинен був повернути прокурору для усунення недоліків, а не відмовляти у його задоволенні.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
25 серпня 2016 року автомобіль марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 був вилучений слідчим та поміщений на штрафмайданчик УПП м. Житомира (а.п.4-5). 20 вересня 2016 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з пропуском строку, встановленого ч.5 ст. 171 КПК України.
Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Разом з тим, відповідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У своєму клопотанні слідчий не ставив питання про поновлення строку на арешт майна. Враховуючи наведене, доводи прокурора, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст. 172 КПК України, встановивши, що клопотання подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, повинен був повернути прокурору для усунення недоліків, а не відмовляти у його задоволенні є безпідставними.
Частиною 3 статті 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін, скасувати ухвалу і постановити нову.
Враховуючи вище викладене, та те, що слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно не було предметом розгляду слідчого судді по суті, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури
ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого, про накладення арешту на автомобіль «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: