про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 384/647/16-к
Провадження № 1-кс/384/68/2016
27 листопада 2016 року
Слідчий суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
старшого слідчого Вільшанського ВП
Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 ,
- 26.03.1998 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ст.143 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та штрафом 1000 грн.;
- 25.12.1998 року Уманським міським судом Черкаської області за ст.229-6 ч.2, ст.44, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
- 29.03.1999 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.229-6 ч.1, ст.196-1 ч.2, ст.42, ст.42 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки;
- 30.12.2004 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.307 ч.2, ст.310 ч.2, ст.317 ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
- 06.09.2011 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк два роки один місяць позбавлення волі.
04.09.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк один рік. 04.09.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання,
- підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
Старший слідчий Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням начальника Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання начальник слідчого відділу посилається на те, що 24 листопада 2016 року близько 20 години 00 хвилин в с. Залізничне Вільшанського району Кіровоградської області ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кімнаті житлового будинку ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаній кімнаті, останній на ґрунті ревнощів розпочав сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та присутнім ОСОБА_10 , яка в подальшому переросла в бійку. Під час бійки ОСОБА_5 діючи на підставі виниклих неприязних відносин, переслідуючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, штовхнув останню руками в груди, внаслідок чого ОСОБА_9 впала на підлогу, а ОСОБА_5 у цей час умисно наніс не менше п`яти ударів ногами в область тулуба та живота ОСОБА_9 , а в подальшому взяв в руки сокиру, обухом якої наніс не менше трьох ударів в область тулуба ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку та розриву брижейки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_9 померла в приміщенні вказаного житлового будинку.
У клопотанні старший слідчий Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 зазначає про наявні ризики, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
У зв`язку з наведеним, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні старший слідчий Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області клопотання підтримала та просили його задовольнити, вбачаючи для цього достатні підстави.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не обирати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, а просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не обирати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Прокурор висловила міркування про необхідність задоволення клопотання, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що він раніше неодноразово судимий.
Перевіривши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
26 листопада 2016 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання були досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол огляду місця події від 25.11.2016 року (а.с.5-8), протокол допиту потерпілого (а.с.16), протоколи допиту свідків (а.с.10-14), протокол проведення слідчого експерименту від 27.11.2016 року.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При цьому слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Крім того, слідчий суддя враховує обставини, визначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене за наявності ряду непогашених судимостей, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, репутацію та міцність соціальних зв`язків.
Сукупність обставин протиправних дій в яких підозрюється ОСОБА_5 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 не займається суспільно-корисною працею, не має законного стабільного джерела доходу, проживає один, за місцем проживання характеризується посередньо, його повнолітні діти проживають в Російській Федерації, а тому у підозрюваного ОСОБА_5 немає стійких соціальних зв"язків.
Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, суд переконаний у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилання захисника на наявність постійного місця проживання підозрюваного, ведення ним підсобного господарства, наявність захворювання на туберкульоз, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення та не спростовують і не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного та не можуть бути гарантіями його належної процесуальної поведінки на досудовому слідстві, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється, що спричинило смерть потерпілого.
Більш того, слідчий суддя враховує й ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше був неодноразово засудженим за вчинення злочинів, останній раз: вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік (а.с.25-26). 04 вересня 2015 року ОСОБА_5 був звільнений по відбуттю строку покарання (а.с.22). Відповідно до постанови Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та застосовані обмеження. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, перебуваючи під адміністративним наглядом, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив новий злочин. Все вищевикладене дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може підтримувати антисоціальні зв`язки та є обґрунтований ризик, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У сукупності дані обставини свідчать про суспільну небезпеку підозрюваного, як особи та дає всі підстави з певною вірогідністю стверджувати про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та переховуватися від органів досудового розслідування.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, приходжу до висновку, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, 25 листопада 2016 року о 14 год. 00 хв.. Саме з цього часу повинен рахуватися строк дії ухвали слідчого судді (60 днів), тобто він закінчується о 14 год. 00 хв. 24 січня 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 14 год. 00 хв. 24 січня 2017 року.
Строк дії ухвали визначити до 14 год. 00 хв. 24 січня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1