АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/530/16 Справа № 200/719/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

06 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

заявника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2015 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що наявні достатні підстави вважати, що вказане в клопотанні слідчого майно, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, у зв`язку з чим, з метою забезпечення цивільного позову, вважав за необхідне клопотання слідчого задовольнити, оскільки власником вказаної квартири є ОСОБА_8 , який є цивільним відповідачем.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на майно. Крім того, подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

В обґрунтування скарги ОСОБА_8 зазначає, що ніякого відношення до кримінального провадження не має, а інший ОСОБА_8 обвинувачений по ньому має такі ж прізвище, ім`я, по батькові, але рік народження та адреса у нього інші, у зв`язку з чим, арешт на його квартиру був накладений незаконно. Вказує, що оскаржити вчасно зазначену ухвалу слідчого судді не міг, оскільки про дату час розгляду клопотання слідчого не був повідомлений та її копія не була йому вручена. Про існування такої ухвали суду дізнався випадково 18.04.2016 року, коли став продавати квартиру.
Заслухавши доповідь судді, доводи заявника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.
Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Колегія суддів, вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 22 січня 2015 року заявником ОСОБА_8 пропущено з поважних причин, оскільки останній про дату та час розгляду клопотання слідчого сповіщений не був, копії оскаржуваної ухвали не отримував та дізнався про її існування випадково, 18.04.2016 року, коли став продавати квартиру, а тому колегія суддів апеляційної інстанції, вважає, що клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.
Доводи заявника ОСОБА_8 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту на його квартиру заслуговують на увагу.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної чи творчої діяльності.
Згідно зі ст. 1 Протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зазначені положення гарантують право кожної особи мирно володіти своїм майном, виходячи з чого, при вирішенні питання про накладення арешту на майно особи, суду необхідно ретельно перевіряти усі обставини справи та наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
З наданих матеріалів вбачається, що слідчий суддя не перевірив належним чином доводи слідчого про необхідність накладення арешту на майно та наявність підстав для прийняття такого рішення.
У відповідності до ст. 170 ч. 1 КПК України арешт майна може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або до осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.
Як встановлено під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого, надав відповідні документи, а відомості до ЄРДР щодо скоєння кримінального правопорушення, згідно повідомлення про підозру та повідомлення про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри, внесені 07 березня 2014 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ні в клопотанні слідчого, ні в долучених до нього матеріалах немає відомостей про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якимось чином причетний до кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . По зазначеному кримінальному провадженню він не є ані підозрюваним, ані особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану підозрюваним, обвинуваченим або неосудною особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За таких обставин, колегія суддів з висновком слідчого судді про накладення арешту наквартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , погодитись не може, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407. 419,422 КПК України, колегія судді, -
УХВАЛИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області