Справа № 161/2790/16-к Провадження №11-кп/773/418/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2016 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 28.11.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2013 року у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, остаточно, до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, з 24.03.2016р. до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень та моральної шкоди в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він, 27.09.2015р. близько 18-ї год., перебуваючи на території Волинської психіатричної лікарні по вул.Теремнівській, № 98 в м.Луцьку Волинської області, з корисливих мотивів, з умислом на незаконне заволодіння майном, скориставшись, що потерпілий ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння та заснув на лавці, викрав повторно, таємно з кишені одягу ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Леново А319» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1105 грн. та велосипед, який стояв біля лавки, марки «Аванті», синього кольору вартістю 1000 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2105 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі не погоджується з вироком суду, вважає його незаконним, зазначає, що злочину не вчиняв, а в момент скоєння злочину був вдома, його оговорив потерпілий. Про обставини вчинення злочину дізнався в деталях від працівників поліції, які чинили на нього психологічний тиск, погрожували, задобрювали. Тому дав визнавальні показання. Просить вирок суду першої інстанції скасувати повністю, ухвали новий вирок, яким виправдати його.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які просили апеляцію задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що скарга обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Вина ОСОБА_8 у вчиненому злочині доведена матеріалами справи.

Кваліфікація судом дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України є вірною.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він не вчиняв злочин, а його оговорив потерпілий, спростовується показаннями даними обвинуваченим в суді першої інстанції про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються між собою та є послідовними. Крім того, його вина підтверджується й іншими доказами. Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні, який підтвердив, що саме ОСОБА_8 забрав в нього мобільний телефон та велосипед. Протоколом огляду місця події від 09.02.2016р. з якого вбачається, що в свідка ОСОБА_10 вилучено мобільний телефон марки «Леново А319», чорного кольору, який йому продав обвинувачений (а.с.115-116), показаннями свідка ОСОБА_11 , яка дізналася від свого сина ОСОБА_12 , що ОСОБА_8 викрав в нього мобільний телефон та велосипед. Висновком експерта №59 від 29.02.2016р. з якого встановлено, що залишкова вартість вилученого мобільного телефону марки «Леново А319» становить 1105 грн. (а.с.122-125), довідкою виданою підприємцем ОСОБА_13 про те, що вартість бувшого у використанні велосипеда марки «Аванті» становить 1000 грн. (а.с.120).

Твердження апелянта про те, що під час вчинення злочину перебував у себе вдома, спростовується матеріалами кримінального провадження, оскільки такі показання обвинуваченого будь-якими доказами не підтверджено.

Посилання обвинуваченого в апеляції про те, що він давав визнавальні показання під тиском працівників поліції є надуманими. Про такий факт ОСОБА_8 не заявляв ні на досудовому слідстві, ні в суді першої інстанції не звертався з відповідними заявами до органів прокуратури і вони не підтверджуються доказами перевіреними судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, дані про особу винного, який неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив злочин під час іспитового строку, вину у скоєному визнав.
Згідно до ст.66 КК України, до обставин, які пом`якшують покарання, суд відніс активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що призначене покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нового злочину.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав, з наведених в апеляційній скарзі мотивів, для скасування вироку та задоволення скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК

України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляцію обвинуваченого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженому, що перебуває під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий:

Судді :