Ухвала
іменем україни

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000301 за обвинуваченням
ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого по АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а :
Як вбачається зі змісту касаційної скарги захисник засудженого, не погоджуючись з призначеним покаранням, ставить питання про зміну вироку апеляційного суду та призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Зазначає, що його підзахисний працює, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей. Наголошує, що ОСОБА_5 вину у вчиненні необережного злочину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяну шкоду, продовжує відшкодовувати стягнуту судом моральну шкоду. Вважає, що з урахуванням всіх обставин справи, виправлення та перевиховання його підзахисного можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вирок вважає законним і заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішені питання про судові витрати, речові докази та цивільний позов у провадженні.

Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання і постановлено свій вирок від 4 лютого 2016 року, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 10 травня 2015 року о 22 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ - 21101» державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, рухаючись у м. Дніпропетровську по вул. Передовій з боку вул. Гуртової у напрямку вул. Донецьке шосе, порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась в попутному напрямку по проїзній частині, і яку він об`єктивно спроможний був виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу не прийняв та скоїв на неї наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікація його дій, призначене додаткове покарання у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується доводів захисника про несправедливість призначеного основного покарання у виді реального позбавлення волі, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується призначеного апеляційним судом ОСОБА_5 покарання, то воно, на думку колегії суддів, не відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин вчинення злочину, ступеня його тяжкості, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, та за відсутності таких, що його обтяжують.

Так, апеляційний суд з достатньою повнотою не врахував, що ОСОБА_5 вину у вчиненні необережного тяжкого злочину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, дійсно щиро розкаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 позитивно характеризується, працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
На думку колегії суддів, наведені обставини в їх сукупності, дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання засудженого можливо досягти без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, з встановленням іспитового строку.
Звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , буде справедливим та відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 50 КК України.
Таким чином, рішення апеляційного суду щодо ОСОБА_9 підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2016 року змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання, встановити іспитовий строк 3 роки.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3