Справа № 161/7425/16-к
Провадження № 1-кп/161/415/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 11 листопада 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002143 від 16.05.2016, №0001164 від 15.03.2016 та №0000450 від 14.05.2016, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого, востаннє 03.02.2016 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 15 травня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у парку імені Лесі Українки по вул.Глушець в місті Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю ОСОБА_6 , повторно, таємно викрав його речі, які знаходилися на землі біля потерпілого, а саме: мобільний телефон марки «Sony Xperia M4 Aqua E2303» імей: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №285 від 25.05.2016 становить 4505 гривень, в силіконовому чохлі, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №285 від 25.05.2016 становить 96 гривень, з картою пам`яті «Watson» об`ємом 16 Гб, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №285 від 25.05.2016 становить 162 гривні, з сім картою оператора Vodafone НОМЕР_2 вартістю 50 гривень, на рахунку якої було 40 гривень, портмоне марки «Always Wild», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №285 від 25.05.2016 становить 196 гривень, де були грошові кошти в сумі 5 000 гривень, 45 євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1297 гривень 30 копійок, 1000 польських злотих, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6523 гривень 41 копійка, посвідчення водія № НОМЕР_3 та паспорт громадянина Республіки Польща на ім`я ОСОБА_6 , картку mBank № НОМЕР_4 , картку mBank № НОМЕР_5 виданих на ім`я громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 , пластикову сім-картку оператора Vodafone НОМЕР_2 , три дисконтні картки: АДРЕСА_2 фотографії, які матеріальної цінності не становлять, чим завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 17 869 гривень 71 копійка.

Окрім того, ОСОБА_4 , 21.04.2016 року близько 22 години, перебуваючи неподалік продуктового магазину «Хрещатик», що знаходиться по вулиці Тарасовій в селі Милуші Луцького району умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав в ОСОБА_8 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та спала, дві золоті сережки вартістю 961, 81 грн. і обручку вартістю 1301,96 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2 263 гривень 77 копійок.

Він же, 13.05.2016 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи на території домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав коня (кобилу) темно-каштанової масті та кінного воза, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5 833 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні крадіжки 15.05.2016 визнав частково, а у вчиненні епізодів крадіжок 21.04.2016, 13.05.2016 визнав повністю.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 суду дав показання про те, що дійсно він при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон в чохлі, з сім картою та картою пам`яті, портмоне з документами та банківськими картками, однак заперечив факт викрадення ним грошових коштів в сумі 5000 гривень, 45 євро, 1000 польських злотих.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суду показав, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_8 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та спала, дві золоті сережки та обручку, а 13.05.2016 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_3 таємно викрав коня (кобилу) темно-каштанової масті та кінного воза, належні потерпілому ОСОБА_9 . Вартість та кількість викраденого майна не заперечив. У вчиненому щиро розкаявся.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 по епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , вчиненого повторно, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, допитаний в порядку ст.225 КПК України потерпілий ОСОБА_11 , показання якого досліджені в судовому засіданні, підтвердив факт викрадення при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, належного йому майна, повністю підтвердивши його кількість та найменування. При цьому ствердив, що, окрім іншого в нього були викрадені грошові кошти в сумі 5000 гривень, 45 Євро., 1000 польських злотих, які перебували в належному йому портмоне.

Допитаний в порядку ст.225 КПК України свідок ОСОБА_12 , показання якого досліджені в судовому засіданні, ствердив, що 15.05.2016 він, разом із сином ОСОБА_13 , відпочивали в барі «Сніжинка» у м.Луцьку, де познайомилися із ОСОБА_4 . Згодом, ОСОБА_14 та ОСОБА_4 пішли купити сигарети, однак через деякий час ОСОБА_15 привезла поліція та останній повідомив, що ОСОБА_4 викрав його портмоне та телефон.

Окрім цього, винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаного епізоду кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, зокрема, з протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2016 з оформленими фото таблицями вбачається, що в ході проведеної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_4 детально відтворив всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вказав про викрадені ним речі, та, серед іншого, грошові кошти потерпілого ОСОБА_16 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2016 з оформленими фото таблицями, з якого вбачається, що в ході проведеної слідчої дії потерпілий ОСОБА_14 детально відтворив всі обставини вчиненої ОСОБА_4 крадіжки належного йому майна.

Протоколом огляду місця події від 17.05.2016 з оформленими фото таблицями, з якого вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав портмоне коричневого кольору з документами та картками.

Протоколом огляду предмету від 18.05.2016 з оформленими фото таблицями, з якого вбачається, що слідчим у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку були оглянуті речі, вилучені 17.05.2016 в ході ОМП в обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме портмоне, документи та картки.

Протоколом огляду місця події від 17.05.2016 з оформленими фото таблицями, з якого вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії у приміщенні торгового павільйону № НОМЕР_6 на Завокзальному ринку, по вул.Карпенка-Карого, в місті Луцьку, були вилучені мобільний телефон марки «Sony Xperia E2303», силіконовий чохол, та картка пам`яті об`ємом 16 Гб.

Висновком товарознавчої експертизи №285 від 25.05.2016 стверджується вартість викрадених обвинуваченим ОСОБА_4 речей, а саме мобільного телефону, силіконового чохла, картки пам`яті та портмоне, належних потерпілому ОСОБА_17 .

Довідкою представника НБУ у Волинській області ОСОБА_18 від 24.05.2016 підтверджується офіційний курс валют, а саме польських злотих та євро по відношенню до української гривні, станом на 15.05.2016.

Консультативним висновком спеціаліста № 1893 стверджується факт перебування ОСОБА_4 15.05.2016 у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , вчиненого повторно, повністю доведена в ході судового розгляду.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не викрадав належні потерпілому грошові кошти в сумі 5000 гривень, 45 євро, 1000 польських злотих, оскільки такі його показання об`єктивно спростовуються дослідженими в судовому засіданні показаннями самого потерпілого ОСОБА_6 . Жодних підстав не довіряти показанням потерпілого у суду не має, оскільки вони є послідовні, узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом слідчого експерименту від 18.05.2016, проведеного за участю обвинуваченого, та, в сукупності, повністю відтворюють всі обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину.

По епізодах таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вчинених повторно, вина ОСОБА_4 , окрім його визнавальних показів, також підтверджується показаннями потерпілих, даними безпосередньо в судовому засіданні.

Так, допитана як потерпіла ОСОБА_8 підтвердила факт викрадення належних їй золотих сережок та обручки, при обставинах місця і часу вказаних в обвинувальному акті. Збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого, претензій до обвинуваченого не має, на суворому його покаранні не наполягає.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_9 підтвердив факт викрадення в травні 2016 року із території його домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , кобили темно-каштанової масті та кінного воза. Збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 по епізодах крадіжок 21.04.2016, 13.05.2016 його винність у вчиненні вказаних епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 також обвинувачується у тому, що він 15 березня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу кафе «Верес», що за адресою: м. Луцьк, вулиця Замкова площа, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, повторно відкрито викрав дорожню сумку, належну ОСОБА_19 , вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №152 від 21.04.2016 становить 150 гривень, в якій знаходились наступні речі: курячі яйця в кількості 20 штук, скляна банка із щавлем, об`ємом 0,5 л., пакет із салом, вагою 1 кг, пакет із мукою, вагою 1 кг, пакет із глиною, вагою 1,5 кг, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а також металошукач моделі «ФМ-1», вартістю 1500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду на загальну суму 1650 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину заперечив. Суду дав показання про те, що у березні 2016 року (точної дати не пам`ятає) він, перебуваючи на старому ринку у місті Луцьку, зустрів знайомого ОСОБА_20 та вони разом пішли в бар «Верес», де зустріли ще трьох чоловіків, серед яких був ОСОБА_19 та вони всі разом вживали алкогольні напої. Після цього, вони всі разом рушили на вихід. На вулицю вийшов він, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 . Останній попросив його допомогти нести сумку, на що він погодився та, взявши її, пішов попереду, однак в цей час ОСОБА_20 вирвав у нього з рук сумку та побіг вперед, а він побіг за ним. Коли він наздогнав ОСОБА_20 , то останній його попросив забрати сумку до себе, на що він погодився, та зберігав її у себе на роботі. Ствердив, що сумку він переносив, однак не викрадав, оскільки це зробив ОСОБА_20 . В сумці знаходились продукти харчування та металошукач.

Допитаний в судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_19 суду дав показання про те, що у березні 2016 року (точної дати не пам`ятає) він разом зі своїми знайомими відпочивав у барі «Верес», що в місті Луцьку, в районі старого ринку, де до них підійшов ОСОБА_20 та ОСОБА_4 та всі разом вживали алкогольні напої. Після цього, вони всі разом рушили на вихід. На вулицю вийшов він, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_4 . Останній запропонував йому допомогти нести його сумку, на що він погодився, ОСОБА_4 спочатку ніс сумку, однак згодом почав з нею тікати, він почав його наздоганяти, але обвинувачений втік. В сумці були продукти харчування та металошукач, які йому повернуті.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_20 суду дав показання про те, що 15 березня 2016 року він, разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 сиділи в кафе на старому ринку, вживали алкогольні напої. Після цього, коли всі вийшли з бару, ОСОБА_19 запропонував йому понести сумку, на що він погодився, однак коли всі почали йти, він забрав сумку ОСОБА_19 та побіг між рядами в сторону старого ринку, а коли вибіг до зупинки, то побачив ОСОБА_4 , якого попросив забрати цю сумку до себе, на що останній погодився. В сумці були продукти харчування та металошукач.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_21 суду показав, що 15 березня 2016 року він, разом із ОСОБА_19 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 відпочивали у барі «Верес», що в місті Луцьку, в районі старого ринку, та всі разом вживали алкогольні напої. Після цього, коли всі вийшли з бару, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_19 понести сумку, на що він погодився, ОСОБА_4 ніс сумку, а він зупинився, щоб підкурити, та не помітив куди пішли ОСОБА_19 , ОСОБА_4 та ОСОБА_20 . Він пішов на зупинку, а через 15 хвилин туди прийшов ОСОБА_19 , який сказав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_20 втекли та забрали його сумку, в якій були продукти харчування та металошукач. Хто саме викрадав сумку ОСОБА_19 він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_22 суду показав, що навесні 2016 року він бачив як в районі старого ринку двоє чоловіків втікали від потерпілого ОСОБА_19 , останній повідомив, що в нього викрали сумку, тоді він викликав поліцію.

Крім показань свідків, судом досліджувались надані стороною обвинувачення під час судового провадження, як доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України наступні документи:

-протокол огляду місця події від 15.03.2016, з якого вбачається, що ОСОБА_4 добровільно надав для вилучення працівникам поліції предмет злочину -сумку із продуктами харчування та металошукачем;

-висновок експерта № 152 від 21.04.2016, згідно якого вартість дорожньої сумки станом на 15.03.2016 становить 150 грн. 00 коп.;

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України було вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 .

Так, зокрема, версія обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що сумку потерпілого викрав ОСОБА_20 не спростована стороною обвинувачення в ході судового розгляду, оскільки допитаний як свідок ОСОБА_20 підтвердив в судовому засіданні даний факт, а жоден із допитаних в ході судового розгляду інших свідків не підтвердив показання потерпілого ОСОБА_19 , що саме ОСОБА_4 викрадав його сумку. Так, зокрема допитані як свідки обвинувачення ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не бачили безпосередньо моменту викрадення сумки потерпілого, а тому їх показання суд не приймає до уваги, а всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого згідно ст.62 Конституції України тлумачить на користь останнього. До таких сумнівів суд також відносить розбіжності у показаннях обвинуваченого та свідка ОСОБА_20 в частині обставин, які передували вчиненню злочину, а також той факт, що викрадені у потерпілого речі були добровільно видані ОСОБА_4 працівникам поліції, оскільки останнє не спростовує версії сторони захисту про те, що ОСОБА_20 передав ОСОБА_4 сумку після її викрадення, про що останні двоє підтвердили у своїх показах. Показання потерпілого ОСОБА_19 спростовуються показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_20 та не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України слід виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (по епізодам крадіжок 21.04.2016, 13.05.2016).

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння (по епізоду крадіжки 15.05.2016).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, в короткий проміжок часу після засудження за умисний корисливий злочин на шлях виправлення не став, вчинив три епізоди умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, по двох епізодах вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, не працює, характеризується без посилання на негативні риси, потерпілі не наполягають на його суворому покаранні, а тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 03.02.2016, а тому остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а тому запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній тримання під вартою.

Судові витрати по епізодам за ч.2 ст.185 КК України, що підтверджені документально, слід стягнути з обвинуваченого, а речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2016, з розрахунку, що згідно ч.1 ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання рахувати з 19 травня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 19 травня 2016 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази: дві золоті сережки та золоту обручку залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_8 ; коня темно-коричневої масті - залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_9 ; дорожню сумку, в якій знаходились наступні речі: курячі яйця в кількості 20 штук, скляна банка із щавлем, об`ємом 0,5 л., пакет із салом, вагою 1 кг, пакет із мукою, вагою 1 кг, пакет із глиною, вагою 1,5 кг, а також металошукач моделі «ФМ-1» - залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_19 ; мобільний телефон марки «Sony Xperia» імей: НОМЕР_1 , чохол, карта пам`яті об`ємом 16 Гб, портмоне коричневого кольору, картку mBank Radoslaw Sienkiewicz № НОМЕР_4 , картку mBank Radoslaw Sienkiewicz № НОМЕР_5 , паспорт громадянина Республіки Польща на ім`я ОСОБА_23 , посвідчення водія гр. Республіки Польща на ім`я ОСОБА_23 , сім картку оператора Vodafone НОМЕР_2 , три дисконтні картки: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Fachowiec Clubcard залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення: судової-товарознавчої експертизи № 285 від 20.05.2016 у сумі 527 гривень 76 копійок; судової-товарознавчої експертизи №318 у сумі 615 гривень 72 копійки; судової-товарознавчої експертизи №319 у сумі 439 гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий