АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

13 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000030,

в с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сушківка Уманського району Черкаської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Такі вимоги мають відповідати положенням ч. 1 ст. 404 КПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, положенням ст. 407 КПК України, якою передбачено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, та узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Зокрема, статтею 394 КПК України регламентовано особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень. І відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, суд першої інстанції розглядав їх в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 цього Кодексу, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_2 .

При цьому обвинуваченому ОСОБА_2 були роз`яснені правові наслідки такого розгляду, а саме те, що в такому випадку він, як і інші учасники судового провадження, буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому предметом перегляду в апеляційній інстанції може бути вирок суду першої інстанції у кримінальному провадженні №0000030 лише в частині призначення ОСОБА_2 покарання.

Разом з тим, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 поряд з проханням про зміну йому призначеного покарання порушив перед судом апеляційної інстанції і питання про перекваліфікацію його дій з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України, та є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому її слід залишити без руху з наданням обвинуваченому строку для усунення вказаних недоліків, а саме для уточнення підстав оскарження вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 396, 398, 399 КПК України, суддя Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000030 залишити без руху.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_2 строк для усунення недоліків терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1