Справа № 446/1411/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000964 від 30 листопада 2015 року за обвинуваченням
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06 листопада 2015 р. близько 01.00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засуджені Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 17.03.2016 р., маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, використовуючи автомобіль марки «ВАЗ 21110» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись по вул. Львівській та по вул. Я. Мудрого в м. Кам`янка-Бузька Львівської області, таємно викрали магістральний кабель типу ТППепЗ 200x2x0,4 між кабельними колодязями №319 та №810 загальною довжиною 63 м. та між кабельними колодязями №314 та №315 загальною довжиною 18 м., після чого з місця події втекли, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальних збитків на загальну суму 8842,26 грн.
Крім цього, 11.11.2015 р. близько 01.40 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засуджені Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 17.03.2016 р., маючи умисел на заволодіння чужим майном повторно з корисливих мотивів, використовуючи автомобіль марки «ВАЗ 21110» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись по вул. Львівській та по вул. Я.Мудрого в м. Кам`янка-Бузька, таємно викрали магістральний кабель типу ТППепЗ 300x2x0,4 між кабельними колодязями №319 та №813 загальною довжиною 226 м., після чого з місця події втекли, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальних збитків на загальну суму 36706,92 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що 06 листопада 2015 р. близько 01.00 год. він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхав з м. Львова в м. Кам`янка-Бузька на автовокзал з метою роздобути кабель. Як сказав ОСОБА_6 , викрадений кабель можна здати на металобрухт та отримати гроші. Оскільки йому потрібні були гроші він погодився. Викрадений кабель вони погрузили в його машину і поїхали в м. Львів. Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здали на металобрухт викрадений магістральний кабель, вони заплатили йому 1000 грн. Через декілька днів, а саме 11 листопада 2016 р. близько 01.00-02.00 год. йому подзвонив ОСОБА_6 , який запропонував знову вчинити крадіжку магістрального кабелю. Погодившись на його пропозицію, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поїхали в м. Кам`янка-Бузька, де з того ж самого місця викрали магістральний кабель, за що він отримав 1000 грн. У вчиненому щиро покаявся, просив його суворо не карати, врахувати те, що він має на утриманні неповнолітню дитину.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності представника потерпілого.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочини, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Пустомитівської ЦРП Львівської області не перебуває, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його ставлення до наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Дія запобіжного заходу обраного у виді домашнього арешту припинена в зв`язку з закінченням строку дії ухвали про обрання вказаного запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Дія запобіжного заходу обраного у виді домашнього арешту припинена в зв`язку з закінченням строку дії ухвали про обрання вказаного запобіжного заходу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя