Справа № 159/2257/16-к
Провадження № 1-кп/159/143/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000663 від 06 квітня 2016 рокуз угодою про визнання винуватості за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину-інваліда, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.08.2004 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на З роки, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
- 21.01.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком 2 роки, звільненого 18.11.2011 року на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2011 року умовно-достроково на 6 місяців 3 дні, судимість за що погашена на підставі ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 ,підозрюється в тому, що будучи засудженим 04.08.2004 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на З роки, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно, 27 березня 2016 року о 18 год. 33 хв., перебуваючи в приміщенні гастробару "Контрабас", що по вул. Володимирській, 133 в м. Ковелі, виявивши залишену без нагляду на дивані у даному закладі куртку та скориставшись відсутністю власника, таємно викрав з кишені вказаної куртки гроші в сумі 1800 грн. та мобільний телефон марки "НТС Dезіге 310" (ІМЕІ НОМЕР_1 ) вартістю 1051 (тисячу п`ятдесят одну) грн. 67 (шістдесят сім) коп. з сім-карткою № НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifecell» вартістю 30 (тридцять) грн. та картою пам`яті ємкістю 2Гб вартістю 100 (сто) грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 , 1994 р.н. майнової шкоди на загальну суму 2981 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 67 (шістдесят сім) коп..За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно .
30 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілим по кримінальному провадженню № 0000663 з одного боку, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваним по кримінальному провадженню № 0000663 та захисником останнього ОСОБА_6 з другого боку укладено угоду про примирення .

Згідно вказаної угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілим по кримінальному провадженню № 0000663 з одного боку, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваним по кримінальному провадженню № 0000663 та захисником останнього ОСОБА_6 з другого боку укладено угоду про примирення ,додержуючись наступних умов:

1. ОСОБА_5 (Сторона 2) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 04.08.2004 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно, 27 березня 2016 року о 18 год. 33 хв., перебуваючи в приміщенні гастробару "Контрабас", що по вул. Володимирській, 133 в м. Ковелі, виявивши залишену без нагляду на дивані у даному закладі куртку та скориставшись відсутністю власника, таємно викрав з кишені вказаної куртки гроші в сумі 1800 грн. та мобільний телефон марки "НТС Dезіге 310" (ІМЕІ НОМЕР_1 ) вартістю 1051 (тисячу п`ятдесят одну) грн. 67 (шістдесят сім) коп. з сім-карткою № НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifecell» вартістю 30 (тридцять) грн. та картою пам`яті ємкістю 2Гб вартістю 100 (сто) грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 , 1994 р.н. майнової шкоди на загальну суму 2981 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 67 (шістдесят сім) коп..
2. Підозрюваний ОСОБА_5 (сторона 2) підтверджує факти викладені в п. 1 даної угоди і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному.
3. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями підозрюваного ОСОБА_5 , було завдано майнової шкоди.
4. Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
4.1. Потерпілий ОСОБА_4 (сторона 1) констатує, що під час вчинення кримінального правопорушення йому було завдано майнової шкоди, яку відшкодовано шляхом повернення коштів на суму викраденого, претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 (сторони 2 )він не має.
4.2. Підозрюваний ОСОБА_5 (сторона 2 ), приносить потерпілому ОСОБА_4 (стороні 1), щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності, внаслідок неправомірних дій, вказаних в п. 1 даної угоди.
4.3. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 3 (три) роки позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном строком на 2 (два) роки.
Сторонам зрозумілі умови затвердження угоди про примирення , її наслідки та наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним . Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного звинувачення .

Злочин, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст.471 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому діяння та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить затвердити угоду про примирення, укладену між ним та підозрюваним.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 373,374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 30 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000663 укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником підозрюваного ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі , якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази :

мобільний телефон марки "НТС Dезіге 310" (ІМЕІ НОМЕР_1 ), переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у його володінні ;
компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження гастробаору , який зберігається при кримінальному провадженні залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 527(п`ятсот двадцять сім)грн.. 76 коп. за проведення експертизи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому , потерпілому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючаОСОБА_1