АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000002 за апеляційною скаргою прокурора заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.06.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого директором ТОВ «КПІ-Трейдінг», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.1 ст.366 КК України та призначено йому покарання: за ч.3 ст.212 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 204 000 (двісті чотири тисячі) грн. з позбавленням права обіймати керівні посади підприємств, установ та організацій усіх форм власності строком на 2 (два) роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла; за ч.1 ст.366 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 21.11.2012 року, відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України, закрито.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочено ОСОБА_7 з дня набрання вироком суду законної сили виплату призначеного штрафу в розмірі 204 000 (двісті чотири тисячі) грн. рівними частинами в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. щомісяця, строком до одного року.
Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 000 грн., застосований відносно ОСОБА_7 згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.07.2013 року, до набрання вироком законної сили залишено без змін.
КП №11-кп/794/279/16р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч.3 ст.212 КК України Доповідач: ОСОБА_1
Цивільний позов прокурора в інтересах держави, в особі Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС України у Чернівецькій області, до ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих злочином задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Сокирянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області (60200, м.Сокиряни, вул.Перемоги 10, , рахунок 0204, МФО 856135, ГУДК в Чернівецькій області, одержувач: УДКС в Сокирянському районі Чернівецької області, код отримувача: 37870811) 4 201 014 (чотири мільйони двісті одну тисячу чотирнадцять) грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих злочином.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/21081100) на р/р 0204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 856135), процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 7600 (сім тисяч шістсот) грн.
Внесену ОСОБА_7 згідно квитанції №11 від 23.07.2013 року (а.с.194 Т.18) заставу в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Чернівці в ТУ ДСАУ у Чернівецькій області, банк одержувача: ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, код 26311401, рахунок 0089, звернуто на виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь держави в особі Сокирянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області (60200, м.Сокиряни, вул.Перемоги 10, , рахунок 0204, МФО 856135, ГУДК в Чернівецькій області, одержувач: УДКС в Сокирянському районі Чернівецької області, код отримувача:37870811) 4 201 014 (чотири мільйони двісті одну тисячу чотирнадцять) грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих злочином.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, в період з березня по квітень 2012 року вчинив умисне ухилення від сплати податків та службове підроблення за наступних обставин.

Так, згідно наказу №1 від 16.08.2011 року ОСОБА_7 призначений на посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «КПІ-Трейдінг» (, юридична адреса: Чернівецька область, м.Сокиряни, вул.Перемоги,11-Г).

Протягом березня - квітня 2012 року ТОВ «КПІ-Трейдінг» по бухгалтерському обліку відображало придбання комп`ютерної техніки та комплектуючих до неї у ТОВ «Інвесттехінжиніринг» () на загальну суму 29700000 грн., в тому числі ПДВ 4950000 грн.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.07.2013 року, якою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закрито кримінальне провадження, встановлено, що ОСОБА_9 06.12.2011 року з метою отримання винагороди, без наміру займатись законною підприємницькою діяльністю, усвідомлюючи, що підприємство буде використовуватись іншими особами з метою прикриття незаконної діяльності, підписав наказ №06/12/11 про призначення (переведення) його з посади фінансового директора на посаду директора ТОВ «Інвесттехінжиніринг» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Володимирська,7). Того ж дня, ОСОБА_9 , як фінансовий директор, відкрив поточний рахунок ТОВ «Інвесттехінжиніринг» № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Інтербанк» (МФО 300216, адреса банка: 3056, м. Київ, вул.В.Гетьмана,27).

В подальшому, з метою придбання суб`єкта підприємницької діяльності та прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_9 13.12.2011 року підписав реєстраційну картку форми №4 про внесення змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Інвесттехінжиніринг», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про зміну керівника юридичної особи з наданням йому права вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори. Дана реєстраційна картка юристом по корпоративному праву ТОВ юридична компанія «Міранда» ОСОБА_10 була подана державному реєстратору Шевченківського району в м.Києві, тим самим ОСОБА_9 набув права для невстановлених слідством осіб займатись незаконною діяльністю даного підприємства.

Будучи допитаним в судовому засіданні Шевченківського районного суду м.Чернівці, директор ТОВ «Інвесттехінжиніринг» ОСОБА_9 пояснив, що вказане підприємство він перереєстрував на прохання малознайомого чоловіка за винагороду, ніякої діяльності не здійснював, жодних документів не підписував, доручень на здійснення від його імені діяльності ТОВ «Інвесттехінжиніринг» не давав, дане Товариство не мало взаємовідносин з ТОВ «КПІ-Трейдінг».

13.06.2012 року працівниками ДПІ у Шевченківському районі м.Києва складений акт №575/2240/35828705 «Про неможливість проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інвесттехінжиніринг» з питань взаємовідносин з контрагентами, якими за рахунок ТОВ «Інвесттехінжиніринг» сформовано податковий кредит за період з 01.02.2012 року по 30.04.2012 року». За результатами перевірки встановлено завищення податкових зобов`язань ТОВ «Інвесттехінжинірінг» всього у сумі 6286891 грн., оскільки правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по господарських операціях, здійснених ТОВ «Інвесттехінжинірінг» з постачальниками та покупцями, в тому числі з ТОВ «КПІ-Трейдінг» на суму сформованого податкового зобов`язання в розмірі 3127193 грн. за квітень 2012 року. При цьому, перевіркою встановлено, що ОСОБА_9 не є засновником та директором ТОВ «Інвесттехінжинірінг», до фінансово-господарської діяльності підприємства відношення немає, а ТОВ «Інвесттехінжинірінг» не є імпортером та не володіє виробничими потужностями, у тому числі трудовими та матеріальними ресурсами, складськими приміщеннями та транспортом, які у сукупності дозволяють здійснювати значні обсяги поставки комп`ютерного обладнання та комплектуючих, що свідчить про безтоварний характер проведених фінансово-господарських операцій з поставки комп`ютерної техніки, комплектуючих до неї та фактичного незаконного формування податкового кредиту з ПДВ шляхом залучення для цього підприємства з ознаками «фіктивності» та документального прикриття істинного злочинного наміру.

З метою умисного ухилення від сплати до державного бюджету податку на додану вартість, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, незаконно включив до податкового кредиту по податкових деклараціях з податку на додану вартість: за березень 2012 року у сумі 1822807 грн., за квітень 2012 року у сумі 3127193 грн., а всього на загальну суму 4950000 грн. відповідно до податкових накладних, виписаних від фіктивного підприємства ТОВ «Інвесттехінжиніринг», чим занизив податок на додану вартість на загальну суму 4201014 грн., в тому числі за березень 2012 року у сумі 1357083 грн., за квітень 2012 року у сумі 2843931 грн., тим самим умисно ухилився від сплати податків в особливо великих розмірах.

Отже, ОСОБА_7 у податковій звітності ТОВ «КПІ-Трейдінг» відобразив правові взаємовідносини з ТОВ «Інвесттехінжинірінг» без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та умисної несплати податків.

Крім цього, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, працюючи директором ТОВ «КПІ-Трейдінг» (юридична адреса: Чернівецька область, м.Сокиряни, вул.Перемоги,11-Г) згідно наказу про призначення на посаду №1 від 16.08.2011 року, з метою надання господарським операціям підприємства реального характеру, достовірно знаючи про відсутність відносин з ТОВ «Інвесттехінжиніринг», підписав завідомо неправдиві офіційні документи - попередній договір без номера від 18.03.2012 року з фіктивним підприємством ТОВ «Інвесттехінжиніринг» (, юридична адреса м.Київ, вул.Володимирська,7, офіс 1) на поставку товару та додаткові угоди до вказаного договору: №191 від 19.03.12 на суму 548263,78 грн., №192 від 19.03.12 на суму 530357,21 грн., №193 від 19.03.12 на суму 510990,44 грн., №194 від 19.03.12 на суму 491420,57 грн., №195 від 19.03.12 на суму 484421,62 грн., №196 від 19.03.12 на суму 481098,59 грн., №197 від 19.03.12 на суму 479086,36 грн., №198 від 19.03.2012 на суму 474984,86 грн., №199 від 19.03.12 на суму 472226,71 грн., №200 від 26.03.12 на суму 803404,31 грн., №201 від 26.03.12 на суму 742916,02 грн., №202 від 26.03.12 на суму 732567,19 грн., №203 від 26.03.12 на суму 714706,96 грн., №204 від 26.03.12 на суму 702825,20 грн., №205 від 26.03.12 на суму 698953,22 грн., №206 від 26.03.12 на суму 695565,47 грн., №207 від 26.03.12 на суму 689912,33 грн., №208 від 26.03.12 на суму 683140,38 грн. В подальшому, з цією ж метою, ОСОБА_7 підписав договір поставки №2803/1 від 28.03.2012 року з фіктивним підприємством ТОВ «Інвесттехінжиніринг» (, юридична адреса м.Київ, вул.Володимирська,7, офіс 1) на придбання комп`ютерного обладнання, комплектуючих, офісної, побутової техніки, інших непродовольчих товарів на суму 30 млн. грн. та додаткові угоди до вказаного договору: №179 від 01.04.12 на суму 335319,28 грн., №180 від 01.04.12 на суму 339111,82 грн., №181 від 01.04.12 на суму 347346,70 грн., №183 від 01.04.12 на суму 359161,15 грн., №184 від 01.04.12 на суму 364551,28 грн., №185 від 01.04.12 на суму 370276,82 грн., №186 від 01.04.12 на суму 384552,85 грн., №187 від 01.04.2012 на суму 424692,80 грн., №199 від 19.04.12 на суму 480364,96 грн., №200 від 19.04.12 на суму 485029,56 грн., №202 від 19.04.12 на суму 501652,31 грн., №203 від 19.04.12 на суму 506902,79 грн., №204 від 19.04.12 на суму 513505,51 грн., №205 від 19.04.12 на суму 527634,34 грн., №206 від 19.04.12 на суму 566165,44 грн., складені невстановленими слідством особами про нібито купівлю товару у ТОВ «Інвесттехінжиніринг», яке придбане без мети займатися законною господарською діяльністю на підставну особу, та використав при складанні податкової звітності за березень та квітень 2012 року.

В подальшому, директор ТОВ «КПІ-Трейдінг» ОСОБА_7 , підписавши завідомо неправдиві документи про придбання товару у ТОВ «Інвесттехінжиніринг», вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - податкової декларації з ПДВ за березень 2012 року, зокрема безпідставно включив до податкового кредиту за березень 2012 року податок на додану вартість у сумі 1822806,88 грн. з вартості нібито придбаної комп`ютерної техніки та комплектуючих до неї у ТОВ «Інвесттехінжиніринг» (, ДПІ у Шевченківському районі м.Києва); податкової декларації з ПДВ за квітень 2012 року, зокрема безпідставно включив до податкового кредиту за квітень 2012 року податок на додану вартість у сумі 3127193 грн. з вартості нібито придбаної комп`ютерної техніки та комплектуючих до неї, побутової техніки у ТОВ «Інвесттехінжиніринг», та подав їх до Сокирянської ОДПІ, чим вчинив службове підроблення.

На вказаний вирок суду заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме ст. 69 КК України та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; змінити вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст. 212 КК України, виключивши з нього посилання на ст. 69 КК України та призначити покарання з урахуванням вимог ч.2 ст. 53 КК України у виді штрафу в розмірі 4 201 014 (чотири мільйони двісті одну тисячу) грн. з позбавленням права обіймати керівні посади підприємств, установ та організацій усіх форм власності строком на 2 (два) роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла. На підставі ч.4 ст. 53 КК України, розстрочити ОСОБА_7 , з дня набрання вироком суду законної сили, виплату призначеного штрафу рівними частинами щомісяця, терміном на один рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Інших апеляційних скарг від учасників провадження не надходило.

В той же час, від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшло заперечення на апеляцію прокурора, в якій вона просить подану апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду від 07.06.2016р. без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку та доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , а також його захисника адвоката ОСОБА_11 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_7 в умисному ухиленні від сплати податків за кваліфікуючими ознаками: умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, а також у вчиненні службового підроблення, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Беручи до уваги, що в апеляції прокурора порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції внаслідок м`якості призначеного обвинуваченому покарання, а обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник апеляцій не подавали, колегія суддів керуючись ст. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні поставленого йому у вину злочину та його кваліфікації.

Що стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_7 за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.06.2016 року за ст.212 ч.3 КК України, то вона не відповідає тяжкості скоєного злочину та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан. Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише при наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК ( 2341-14 ). При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Однак, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд порушив вимоги вищевказаних законів.

Як вбачається з вироку (Т.25 а.п. 95-100), підставою для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, за місцем своєї реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Разом з тим, визнаючи вказані обставини такими, що пом`якшують покарання, суд у вироку не зазначив в чому вони істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину.

Більше того, такі обставини як визнання вини, щире каяття у відповідності до ст.66 КК України відносяться до обставин, що пом`якшують покарання, а такі дані, як раніше не судимий та позитивна характеристика за місцем проживання, є даними, що позитивно характеризують особу. А тому, на думку колегії суддів, наведені районним судом обставини, не можуть бути такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, до того ж ще й істотно.

Не може бути застосована ст.69 КК України до ОСОБА_7 і виходячи з тяжкості вчиненого ним злочину. Районний суд у вироку формально зазначив, що враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, який у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

В той же час районним судом не було враховано те, що він є умисним, корисливим, закінченим, в результаті якого, державі було спричинено збитків в особливо великих розмірах на суму 4 201 014 (чотири мільйони двісті одну тисячу чотирнадцять) гривень.
Застосовуючи положення ст.69 КК України, районним судом також не було враховано й поведінку ОСОБА_7 після вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема те, що спричинена державі шкода не була відшкодовано останнім хоча б частково.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у зв`язку із неправильним застосуванням вимог ст.69 КК України, внаслідок чого призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора необхідно задовольнити частково, скасувати оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 , постановивши новий вирок.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, який є умисним, корисливим, закінченим, тяжким, в результаті якого, державі було спричинено збитків в особливо великих розмірах на суму 4 201 014 (чотири мільйони двісті одну тисячу чотирнадцять) гривень.

Дані про його особу, який раніше не судимий, свою вину визнав, щиро розкаявся, за місцем своєї реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, спричинену шкоду не відшкодував.

Щире каяття, визнання вини колегія суддів визнає пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ст.212 ч.3 КК України у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаного закону, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Посилання прокурора на необхідність застосування положень ч.2 ст.53 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, на дуку колегії суддів є безпідставним, оскільки ухилення від сплати податків не є майновою шкодою, а тому, положення даного закону не можуть бути застосовані в даному випадку.

Підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.374, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.06.2016 року в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 скасувати.

Постановити новий вирок та визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) грн. з позбавленням права обіймати керівні посади підприємств, установ та організацій усіх форм власності строком на 2 (два) роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочити ОСОБА_7 з дня набрання вироком суду законної сили виплату призначеного штрафу в розмірі 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) грн. рівними частинами в розмірі 21 250 (двадцять одну тисячу двісті п`ятдесят) грн. щомісяця строком до одного року.

В іншій частині вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.06.2016 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя