ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4483/16-к
Провадження № 1-кс/210/1461/16

"18" листопада 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчий ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянин України, українець, маючий середньо-спеціальну освіту, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий, працюючий інспектором Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000053 від 29.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
16.11.2016 року до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звернувся з клопотанням слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до клопотання слідчого, у провадженні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000053 від 29.09.2016 за заявою ОСОБА_8 за фактом перевищення службових повноважень працівниками патрульної поліції м. Кривого Рогу за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи призначеним відповідно наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 142 о/с від 25.05.2016 на посаду інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 23.12.1993 являючись працівником правоохоронного органу, а саме Національної поліції України - працівником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, відповідно до положень чинного законодавства, зокрема Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIІІ від 02.07.2015, нормативних приписів «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», затверджених наказом МВС України № 326 від 28.04.2016, а також функціональних обов`язків був зобов`язаним:

- керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- під час виконання своїх завдань забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- знати, що обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції (ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання (ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п. 1 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- поважати і не порушувати прав і свобод людини (п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- вживати заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; встановлює особу за невпізнаним трупом (п. 15 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію») тощо;

- заздалегідь попереджувати особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим (ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про Національну поліцію»);

- застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом (ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Таким чином, нехтуючи вищезазначеними нормами діючого законодавства, своїми функціональними обов`язками, а також нівелюючи основні засади державної служби в Україні, старший сержант поліції ОСОБА_6 , являючись працівником правоохоронного органу, тобто представником влади і службовою особою, вчинив злочини у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, 11 вересня 2016 року, о 08.00 годині, згідно дислокації сил та засобів роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, на службу по нагляду за дорожнім рухом та охороні громадського порядку, заступили інспектори роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі (далі інспектори): рядовий поліції ОСОБА_9 та старший сержант поліції ОСОБА_6 , на службових патрульних автомобілях «Тойота Пріус», реєстраційні номери НОМЕР_1 .

11 вересня 2016 року приблизно о 13.58 год., під час здійснення патрулювання на території Жовтневого району м. Кривого Рогу, а саме рухаючись по вул. Електрозаводська на вищевказаних автомобілях, інспекторами ОСОБА_9 та ОСОБА_6 був затриманий громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Також, інспекторами ОСОБА_9 та ОСОБА_6 під час затримання ОСОБА_8 були застосовані спеціальні засоби кайданки, які були одягненні на його руки і ноги.

В цей же день, приблизно о 14.12 годині інспекторами ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на службовому автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_2 затриманий ОСОБА_8 був доставлений до Покровського (Жовтневого) відділу поліції Криворізького відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області (далі Покровський ВП) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 7, в Покровському (Жовтневому) районі, для припинення адміністративного правопорушення, встановлення його особи та складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 173, 185 КУпАП, за фактом дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян та за фактом злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця

Доставлений до Покровського ВП затриманий ОСОБА_8 знаходився у фойє, розташоване на першому поверху вказаного відділу поліції, в положенні сидячі на підлозі, у кайданках, що обмежувало його руху.

Після чого, ОСОБА_9 перевищуючи свої службові повноваження, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я ОСОБА_8 , діючи в порушення вищевказаних вимог законодавства України, і своїх функціональних обов`язків, без наявності законних підстав застосовувати фізичну силу до затриманого ОСОБА_8 , без попередження про намір її застосування, за відсутності безпосередньої загрози життю або здоров`ю громадян чи працівників поліції, вчиняючи дії, що ображають особисту гідність громадянина, умисно застосував заходи фізичного впливу до ОСОБА_8 у вигляді нанесення ударів, а саме долонею своєю правої руки наніс йому два удари в обличчя, після чого, схопивши його, затриманого, лівою рукою за волосся, вдарив своєю правою рукою в грудну клітину.

Далі, ОСОБА_9 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на перевищення своїх службових повноважень, явно виходячи за межі наданих йому прав і повноважень, без наявності підстав, умисно схопив своєю лівою рукою за волосся ОСОБА_8 і тримаючи його рукою за волосся потягнув по підлозі в іншій кут фойє, до сходинок, де залишив його в положенні лежачі на підлозі, у кайданках, після чого, умисно застосував насилля до ОСОБА_8 , завдавши декілька ударів своєю ногою по тулубу.

Приблизно через 5-10 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з ніг ОСОБА_8 зняли кайданки, після чого, його усадили на стілець, розташований в фойє вказаного відділу поліції, в положенні руки за спиною, у кайданках, що часткового обмежувало його руху.

В цей час, до затриманого ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_6 та перевищуючи свої службові повноваження, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я ОСОБА_8 , діючи в порушення вищевказаних вимог законодавства України, і своїх функціональних обов`язків, без наявності законних підстав застосовувати фізичну силу до затриманого ОСОБА_8 , без попередження про намір її застосування, за відсутності безпосередньої загрози життю або здоров`ю громадян чи працівників поліції, вчиняючи дії, що ображають особисту гідність громадянина, умисно застосував насилля до ОСОБА_8 у вигляді нанесення ударів, а саме з початку своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс йому один удар в грудну клітину, після чого, своєю лівою рукою наніс два удари по голові.

Після чого, приблизно о 14.40 год. затриманого ОСОБА_8 , у супроводі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було проведено до кімнати прийому громадян № 101, що розташована в коридорі на першому поверху приміщення вказаного відділу поліції, для складання стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення.

Під час складання стосовно ОСОБА_8 протоколів про адміністративні правопорушення, в період часу з 15.20 год. до 15.25 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 знаходячись в коридорі, біля вхідних дверей кімнати № 101, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на перевищення своїх службових повноважень, явно виходячи за межі наданих їм прав і повноважень, без наявності підстав застосовувати фізичну силу, без попередження про намір її застосування, за відсутності безпосередньої загрози життю або здоров`ю громадян чи працівників поліції, діючи умисно, кинули ОСОБА_8 на підлогу та завдали йому, ОСОБА_8 , по декілька ударів своїми ногами по тулубу.

Таким чином, внаслідок вищевказаних злочинних дій інспекторів Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам у вигляді спричинення фізичного болю що супроводжувалось насильством, болісним і таким що ображає особисту гідність потерпілого, а також тілесних ушкоджень, у вигляді: синців голови, грудної клітини з обох сторін, поперекової ділянки тулуба, обох верхніх кінцівок; саден голови, обличчя, грудної клітини передньої черевної стінки, обох верхніх та лівої нижньої кінцівок, які у відповідності до висновку судово-медичного експерту № 2069 від 08.11.2016 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

14 листопада 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи продовження кримінальних правопорушень у яких останній підозрюється.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо просили задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 та підозрюваний, кожен окремо, у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, зокрема, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; тощо, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю (ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПК України).

Разом з тим, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Так, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод № ETS 005 від 04.11.1950 р., ратифікована 17.07.1997 року, набрала чинності 11.09.1997 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції - пропорційності та забезпечення рівності інтересів - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

Так, у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Згідно витягу з кримінального провадження внесеного 29 вересня 2016 року до ЄРДР під №0000053 розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.365 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 даних кримінальних правопорушень обґрунтована в клопотанні показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 під час якого, потерпілий на місці детально описав і показав всі обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, відеозаписами з камер спостереження Покровського ВП, на яких зафіксований факт застосування фізичної сили інспекторами ОСОБА_9 і ОСОБА_6 до потерпілого ОСОБА_8 , висновком судово-медичного експерту № 2069 від 08.11.2016 згідно якого у потерпілого, виявлені тілесні ушкодження, у вигляді: синців голови, грудної клітини з обох сторін, поперекової ділянки тулуба, обох верхніх кінцівок; саден голови, обличчя, грудної клітини передньої черевної стінки, обох верхніх та лівої нижньої кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, та іншими матеріалами кримінального провадження

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру 14 листопада 2016 року.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора та слідчого про наявність такого ризику як продовжити кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий, підозрюваному пред`явлено один епізод вчинення злочину, крім того ухвалою слідчого судді від 18.11.2016 року ОСОБА_6 відсторонено від посади.

Також слідчий суддя відхиляє доводи прокурора та слідчого про наявність ризику переховуватись від органів досудового слідства, оскільки підозрюваний з`являється за першим викликом до слідчого, що підтверджується самим слідчим у судовому засіданні, крім того, має постійне місце проживання у м. Кривому Розі, одружений, має на утриманні малолітню доньку, працевлаштований інспектором Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, має позитивну службову характеристику, тобто у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В силу положень ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яким обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється вперше, одружений, має на утриманні малолітню доньку, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем праці, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з практики Європейського суду з прав людини, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, вважаю, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
У застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 ,- відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 16 січня 2017 року, включно, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з населеного пункту за місцем проживання - м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1