печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
03 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих- ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представників потерпілих- адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч.1 ст. 263 КК України.

В С Т А Н О В И В :
В провадження суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 03.02.2016року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч.1 ст. 263 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представники потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали процесуальну позицію прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники- адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та просили його повернути прокурору. Так захисники- адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали письмове клопотання, яке підтримане захисником адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченими, в якому просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялися наежним чином, та судом, з урахуванням думку сторін кримінального провадження визнано можливим проводити підготовче судове засідання у їх відсутності.

Прокурор, потерпілі та представники потерпілих заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, долучені до нього розписки про вручення його копій стороні захисту та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32 , 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Угода в даному кримінальному провадженні станом на день проведення підготовчого судового засідання, не укладалась.

Разом з цим, відповідно до положень п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В направленому на адресу суду обвинувальному акті означених вимог закону не дотримано з огляду на наступне.

Так, зміст формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст. 41 ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року), ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України зводиться виключно до обвинувачення останніх у вчиненні злочину, передбаченого за ч.4 ст. 41 ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року) , натомість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому числі й за ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України, об`єктивна сторона якого в направленому на адресу суду обвинувальному акті не розкрита. А саме: не зазначено яким чином, і в який спосіб, обвинувачені вчинили незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів.

Крім цього не вказано, в чому саме обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто в незаконному перешкоджанні проведення зборів чи мітингів, оскільки не конкретизовано вид мирного зібрання, в незаконному перешкоджанні проведення якого обвинувачуються останні.

Так як збори - це зібрання у певному місці обмеженого кола осіб, об`єднаних спільними інтересами, ідеями тощо, з метою розгляду чи вирішення певних питань.

Мітинг - масове зібрання людей для публічного обговорення політичних чи інших невідкладних питань соціального, економічного характеру, висловлення ставлення до дій органів державної влади, місцевого самоврядування, окремих службових осіб і організацій, певних подій суспільно-політичного життя.

При цьому, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_23 за ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України(а.с.об.а.40) прокурор в обвинувальному акті зазначив наступне. Вночі з 10 на 11 грудня 2013 (точний час слідством не встановлений) за вищевказаних обставин, у центральній частині міста Києва відбувалась масштабна акція протесту у зв`язку з тим, що суспільство було обурене розгоном мирних демонстрантів на Майдані Незалежності 30.11.2013 та на вул. Банковій 1 грудня 2013, а також на вул. Інститутській та Хрещатик знаходились громадяни, які висловлювали своє обурення з цього приводу та вимагали відставки Уряду країни, реалізовуючи своє конституційне право на мирні зібрання та мітинги.

ОСОБА_7 за вказаних обставин в період часу з 00 год. 00 хв. по 04. год. 00 хв. 11 грудня 2013 року, умисно, ігноруючи вимоги вищевказаних нормативно правових актів, діючи з мотивів власного кар`єризму та подальшого його нагородження МВС України (як наслідок у подальшому відповідно до наказу МВС України № 1183 о/с від 19.12.2013 ОСОБА_7 був нагороджений нагрудним знаком «За безпеку народу»), виконуючи завідомо незаконний наказ невстановлених слідством посадових осіб органів внутрішніх справ, діючи всупереч інтересів служби, на яку покладено обов`язок забезпечення захисту прав і свобод громадян, усвідомлюючи незаконність своїх дій та можливість, у разі їх вчинення, порушення законних прав та інтересів громадян, розуміючи, що учасники протесту жодним чином не порушують громадський порядок та не вчиняють протиправних дій, не чинять опору працівникам міліції, а також, що учасники акцій протесту не були попереджені про намір застосування фізичної сили та спеціальних засобів до них, дав незаконний наказ бійцям підрозділу РМОП «Беркут» ГУМВС України в Запорізькій області про силове відтиснення громадян які реалізовували своє конституційне право на мирні збори, з метою якнайшвидшого звільнення території вулиці Інститутської у м. Києві та припинення акцій протесту.

При формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України (а.с. об.в. 57)вказано наступне. Вночі з 10 на 11 грудні 2013 (точний час слідством не встановлений) за вищевказаних обставин, у центральній частині міста Києва відбувалась масштабна акція протесту у зв`язку з тим, що суспільство було обурене розгоном мирних демонстрантів на Майдані Незалежності 30.11.2013 та на вул. Банковій 1 грудня 2013, а також на вул. Інститутській та Хрещатик знаходились громадяни, які висловлювали своє обурення з цього приводу та вимагали відставки Уряду країни, реалізовуючи своє конституційне право на мирні зібрання та мітинги.

ОСОБА_8 за вказаних обставин в період часу з 00 год. 00 хв. по 04. год. 00 хв. 11 грудня 2013 року, виконуючи незаконний наказ останнього, про проведення силового відтиснення учасників акцій протесту, які реалізовували своє конституційне право на мирні збори, з метою якнайшвидшого звільнення території вулиці Інститутської у м. Києві та припинення акцій протесту.

Таке формулювання обвинувачення без конкретизації обставин та вимог нормативно правових актів, порушення яких інкримінується ОСОБА_7 , а також формулювання обвинувачення без конкретизації обставин, за яких ОСОБА_8 інкримінується вчинення дій є порушенням ч. 4 ст. 110 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, що в свою чергу є порушенням положення ч.3 ст. 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, що знайшло своє відображення в правовій позиції, висловленій в рішенні ЄСПЛ : «Абрамян проти Росії», відповідно до якої Європейський суд з прав людини (далі Суд) зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).;

Наряду з викладеним, перевіряючи наявність підстав щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Так, в порушення вимог п. 9 ч.2 ст. 291 КПК України, направлений на адресу суду обвинувальний акт не містить зазначення місця його затвердження.

Крім цього, відповідно до ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту та повинен відповідати положенням ст. 109 КПК України.

Ст. 109 КПК України визначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

2. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як вбачається з розділу 1. долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії», в ньому не вказана жодна з проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, натомість вказаний перелік процесуальних та позапроцесуальних документів, вказівка на які, відповідно до положень ст. 109 КПК України не передбачена.

Так, відповідно до ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнаєце за необхідне.

Між тим в даному розділі Реєстру п. 125 вказано: відкриття матеріалів досудового розслідування, що не є процесуальним рішенням в розумінні положень ст. 110 КПК України.

Розділ 3 Реєстру матеріалів досудового розслідування, долучений до даного обвинувального акту, всупереч положень ст. 109 КПК України не містить даних щодо заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовані в ході досудового розслідування, а в графі «вид заходу» містить дані щодо клопотань сторони обвинувачення, які за своєю суттю є процесуальною формою звернення до суду та до прокурора, а не заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України та вважає за доцільне повернути означений акт прокурору.

Окрім того, в підготовчому судовому засіданні від потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 надійшли цивільні позови та які останні просили приєднати до матеріалів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, які не заперечували проти приєднання вказаних цивільних позовів, суд вважає що клопотання потерпілих необхідно задовольнити та приєднати до матеріалів кримінального повадження цивільний позов ОСОБА_22 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000грн., цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000грн. та цивільний позов ОСОБА_16 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 450 000грн.

Також в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що обраний під час досудового розлідування запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання закінчив свою дію 15.04.2016 року, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені під час досудового розслідування не зменшилися, про що надав письмові клопотання.

Потерпілі та представники потерпілих підтримали клопотання прокурора.

Захисники та обвинувачені заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що обвинувачені не порушують обов`язки встановлені відносно них під час досудового розслідування та продовжують їх виконувати, а тому відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені обов`язки, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, які були продовжені строком до 15.04.2016 року.

Разом з тим, на даний час, ризики, встановлені ст. 177 КПК України та зазначені прокурором не зменшилися та продовжують існувати, а тому з метою здійснення правомірного контролю за виконанням обвинуваченими запобіжного заходу і гарантування належного виконання ними процесуальних обов`язків, запобігання спробам залишити місце постійного проживання, унеможливлення протиправного їх впливу на свідків, іншого обвинуваченого у даному кримінальному проваженні, планування та вчинення інших протиправних дії, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно обрати запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останніх прибувати за кожною вимогою прокурора та суду у даному кримінальному провадженні у визначений час та місце та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 03.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 41, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Законів від 07.04.2011року), ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч.1 ст. 263 КК України повернути прокурору.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою прокурора та суду у даному кримінальному провадженні у визначений час та місце.

Поряд з тим, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Генеральної прокуратури України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою прокурора та суду у даному кримінальному провадженні у визначений час та місце.

Поряд з тим, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Генеральної прокуратури України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладення на обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обов`язків визначити до 02.12.2016року включно.

Клопотання потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 про прийняття позовних заяв у данному кримінальному провадженні задовольнити.

Приєднати до матеріалів кримінального повадження цивільний позов ОСОБА_22 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000грн., цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000грн. та цивільний позов ОСОБА_16 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 450 000грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: