Справа № 487/3317/16-к
Провадження № 1-кп/487/297/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2016 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_3 ,,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, має не повну середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.05.2005 року засуджений Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК Укпраїни до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю 3 роки; 01.08.2007 року - Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю 3 роки; 12.02.2008 року - Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.05.2010 року з Казанківської ВК Миколаївської області (№93)на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.05.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 9 місяців,-
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_5 повторно вчинив злочин проти власності при наступних обставинах.
Так, 27.04.2016 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля входу до Миколаївського приміського автовокзалу в районі Центрального ринку за адресою: м. Миколаїв, проспект Центральний, 26-Б, в одному із закладів відпочинку побачив раніше не знайомого ОСОБА_4 , у якого була при собі чоловіча сумка, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та повторно відкрито заволодів майном останнього, а саме: чоловічою сумкою, в якій знаходилися паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 500 доларів США (купюрами по 100 доларів США) та 1200 гривень, мобільний телефон «Samsung Galaxy» GT-S6102SKАRTL, чорного кольору.
Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальний шкоду на загальну суму 16 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно викрав чоловічу сумку при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, які він не оспорює, матеріальну шкоду завдану потерпілому відшкодував в повному обсязі, мобільний телефон повернув.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував обставин, за яких ОСОБА_5 було вчинено викрадення його сумки, в якій знаходилися мобільний телефон, гроші та документи. Просив призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання, не пов*язане з позбавленням волі, матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі і претензій до обвинуваченого він не має.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене повторно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів проти власності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 18.07.2003 року з діагнозом синдром залежності від опіатів, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, має сім*ю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України без відбування покарання, з випробуванням, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.
Цивільній позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», GT-IMEІ: НОМЕР_1 , IMEІ: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , ручку від чоловічої сумки, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити потерпілому ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його на підставі пп. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», GT-IMEІ: НОМЕР_1 , IMEІ: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , ручку від чоловічої сумки, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1