ЄУН № 337/579/16-к
Справа №1-кс/337/440/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , , слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Запоріжжя клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0004051 від 04.09.2015р.,
ВСТАНОВИВ:
23 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання зазначив, що на даний час в провадженні Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0004051, внесене до ЄРДР 04.09.2015р. за його заявою. 16.12.2015р. він визнаний у вказаній справі потерпілим. В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 11.09.2015р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . На даний час потреба в застосуванні вказаного заходу відпала, оскільки за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2016р., яке набрало законної сили, за ним визнано право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити та пояснив, що 16.07.2015р. невідомі особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом надання підроблених документів від імені померлого ОСОБА_7 , уклали договір купівлі-продажу на користь ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1 , чим завдали матеріального збитку спадкоємцю потерпілому ОСОБА_4 . Відомості за даним фактом за заявою ОСОБА_4 04.09.2015р. Орджонікідзевським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області були внесені до ЄРДР за №0004051 та розпочато досудове розслідування, яке в подальшому передано до Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області. 11.09.2015р. слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя було задоволено клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ та з метою збереження майна, яке є предметом кримінального правопорушення, на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт. На даний час судовим рішення по цивільній справі визначено, що володільцем та власником квартири є потерпілий ОСОБА_4 , але він не може зареєструвати своє право власності на вказану квартиру в установленому законом порядку через існування арешту.

Слідчий СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004051 від 04.09.2015 року на ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2,3 ст. 190 КК України, в якому ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2015р. накладено арешт на квартиру, яка належала померлому ОСОБА_9 та була відчужена невідомими особами після його смерті від його імені. Арешт було накладено з метою забезпечення кримінального провадження. На теперішній час слідчі дії тривають, але договір купівлі-продажу, яким була відчужена квартира, визнаний недійсним та за потерпілим визнано право власності на вказану квартиру, тому необхідність в збереженні заходу забезпечення кримінального провадження відпала.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти скасування арешту на квартиру.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до змісту ч. 1, 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2. ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, тобто: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що в провадженні СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП Українив Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 04.09.2015р. до ЄРДР за №0004051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.09.2015р. у даному кримінальному провадженні було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, що арешт майна застосовувався з метою забезпечення збереження квартири як предмету кримінального правопорушення.
На теперішній час підозра у кримінальному провадженні не оголошена.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.2016р., арешт (обтяження) був зареєстрований у реєстрі 21.09.2015р. та на теперішній час не знятий.
Згідно матеріалів кримінального провадження потерпілим було визнано ОСОБА_4 .
Відповідно до рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя №337/6464/15-ц від 06.04.2016р. року, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_10 та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (майно, на яке було накладено арешт слідчим суддею), укладений 16.07.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за №1140.
Вказаним судовим рішенням за ОСОБА_4 визнано право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином підстави, що мали місце для накладення арешту, відпали.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скасування арешту майна не може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, на даний час відсутні правові підстави для арешту майна, адже спір щодо належності майна вирішено судом, рішення щодо якого набрало законної сили та повинно виконуватись.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги доводи слідчого та прокурора про те, що доцільності у арешті майна на даний час немає, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172-174, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 вересня 2015 року по кримінальному провадженню за №0004051 від 04.09.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: