Код суду 233 Справа № 233/4409/16-к
Вирок
Іменем України
23 вересня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню технічну освіту, одружений, дітей не має, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -
29.07.2016 року приблизно о 20 годині 05 хвилин, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 проходив поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив гараж. В цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного гаражу. З метою підшукування знаряддя для вчинення злочину останній попрямував до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де підшукав викрутку. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 30.07.2016 року приблизно о 02 год. 15 хв., більш точного часу не встановлено, повернувся до вищевказаного гаражу, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме викрутки, зробив отвір у стіні вказаного гаража та проник до приміщення гаражу, де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно ОСОБА_4 , а саме: автомобільний акумулятор «Амего» вартістю 903,13 грн.; перфоратор марки «Макита» вартістю 2114,58 грн., дриль металеву електричну старого зразка вартістю 750,00 грн., зварювальний пристрій вартістю 572,50 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4340,21 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що в нього в родині останнім часом постійно виникали сварки з дружиною через відсутність грошей, тому він 29.07.2016 року ввечері вирішив вкрасти якісь чужі речі, щоб потім їх продати і таким чином забезпечити свою родину. Вночі з 29 на 30 липня 2016 року він взяв з дому викрутку і пішов до гаражу, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , там за допомогою викрутки відшкрябав цеглини зі стіни гаражу та заліз всередину. З гаражу він поцупив автомобільний акумулятор, перфоратор, дриль та зварювальний пристрій, які переніс в підвал сусіднього будинку. Пізніше він вирішив переховати викрадені речі та перенести їх до себе додому, але під час перенесення його зупинили працівники поліції і стали питати, що це за речі. Тоді він добровільно у всьому зізнався. В теперішній час дуже шкодує про свій вчинок, розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що число точно не пам`ятає, але не виключає, що це могло бути 30.07.2016 року, він зранку пішов до гаражу, який розташований біля його будинку за адресою: АДРЕСА_2 , щоб зібратись і їхати копати картоплю. Коли він почав заводити машину, то виявив пропажу акумулятора. Потім він помітив, що з гаражу також зникли перфоратор, дриль та зварювальний пристрій. Обстеживши гараж він побачив в стіні наскрізний отвір, який буз закладений цеглою. Про крадіжку він повідомив до поліції. Пізніше йому повернули всі викрадені речі.
Відповідно до висновку експертизи №300 від 04.08.2016 року вартість викраденого майна, а саме: автомобільного акумулятора «Амего», перфоратору марки «Макита», дрилі металевої електричної старого зразка, зварювального пристрою складає всього 4340,21 грн.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий ОСОБА_4 також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є несудимий, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, з його слів має дитину, але в свідоцтво про народження він не записаний як батько.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Беручи до уваги те, що обвинувачений скоїв злочин вперше, щиро розкаявся в скоєному, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості, і до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання, оскільки протягом всього часу розгляду справи судом він дотримувався належної процесуальної поведінки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
- автомобільний акумулятор «Амего», перфоратор марки «Макита», дриль металеву електричну старого зразка, зварювальний пристрій, передані під розписку від 08.08.2016 року потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутими за належністю;
- викрутку з дерев`яною ручкою, передану до КЗРД Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №318 від 17.08.2016 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: