Провадження 1-кс/127/4092/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області капітана ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000023 внесеного до ЄРДР 28.04.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в Узбецькій РСР, кримський татар, з середньою спеціальною освітою, одружений, громадянин України, раніше не судимий, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.05.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області капітана ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000023 від 28.04.2016 за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 3 по 5 травня 2016 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким розробили злочинний план з розподілом злочинних ролей та обов`язків для кожного із них, вчинили організацію незаконного переправлення через державний кордон України кількох осіб, а саме: громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , керівництво такими діями, та сприяння їх вчиненню порадами (консультаціями), вказівками, наданням засобів, з метою отримання грошової винагороди за вказані дії.

ОСОБА_4 , відповідно до розподілених серед членів групи функцій, здійснював пошук у мусульманському середовищі осіб, які мали бажання потрапити до країн Євросоюзу, але через відсутність паспортних документів не мали можливостей законного перетину державного кордону України. Також він, після набору групи осіб, у призначений час відвозив їх до м. Львів, де передавав ОСОБА_7

ОСОБА_7 , відповідно до розподілених серед членів групи функцій, доставляв, знайдених ОСОБА_4 осіб, з м. Львів до району державного кордону України і надавав їм консультації та вказівки щодо маршруту переходу державного кордону України поза пунктом пропуску та подальшого їх перевезення територією країн Євросоюзу. Окрім того, у обов`язки ОСОБА_7 входило отримання оплати від осіб за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, яка розподілялась між співучасниками ОСОБА_7 і ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_7 , на початку квітня 2016 року, спільно з громадянином України ОСОБА_4 , організували та впровадили злочинний план, охоплений спільним умислом, з конкретним розподілом функцій, за яких кожен співучасник виконував певну роль, яка передбачала досягнення єдиної злочинної мети організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що відбулося за наступних обставин.

На початку травня 2016 року ОСОБА_4 досяг домовленості з громадянами Російської Федерації ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про організацію їх переправлення через державний кордон України за 400 доларів США та 450 Євро та за їх перевезення після перетину кордону з прикордонної зони до м. Варшава. Умови вказаної домовленості були узгодженні з ОСОБА_7 .

На виконання спільного злочинного плану, 03.05.2016 приблизно о 18:00 ОСОБА_4 на автомобілі «Део Нексія» з д.н.з. НОМЕР_1 забрав ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з місця їх проживання, що знаходилося за адресою: АДРЕСА_2 , та відвіз їх до м. Львова, де за попередньою домовленістю приблизно опівночі 04.05.2016 року зустрівся з ОСОБА_7 та передав йому зазначених осіб.

В подальшому ОСОБА_7 керуючи автомобілем «Сузукі Свіфт» з д.н.з. НОМЕР_2 вирушив у напрямку пункту пропуску «Смільниця» ІНФОРМАЦІЯ_5 . В дорозі ОСОБА_7 , виконуючи свою частину у злочинному задумі, з використанням карти GPS-навігатора встановленого на особистому телефоні ОСОБА_8 надав вказівки та поради ОСОБА_8 , ОСОБА_12 про подальший маршрут їх руху до с. Кросценко Республіки Польща в обхід пункту пропуску «Смільниця-Кросценко». Для цього необхідно було перейти через річку, глибиною по коліно, потім пройти через ліс, обійшовши прикордонний пункт пропуску якомога далі, перетнути державний кордон України та дійти до автобусної стоянки с. Кросценко Республіки Польща, де їх ОСОБА_7 мав зустріти на автомобілі зеленого кольору марки «Нісан Альмера» та відвезти до м. Варшава Республіки Польща.

04.05.2016 приблизно о 2:00 ОСОБА_7 рухаючись в напрямку пункту пропуску «Смільниця-Кросценко», перебуваючи приблизно за три кілометри до лінії державного кордону, дотримуючись елементів конспірації, віддав ОСОБА_8 та ОСОБА_13 вказівку терміново виходити з автомобіля, та, відповідно наданих раніше вказівок, перетнути державний кордон України за означеним ним маршрутом.

Однак, пройшовши відповідно вказаного ОСОБА_7 маршруту у напрямку с. Кросценко Республіки Польща ОСОБА_8 та ОСОБА_14 не потрапили в названий населений пункт, і вранці 05.05.2016 були затримані співробітниками Прикордонної Варти Республіки Польща на напрямку прикордонного знаку 402-408, на відстані біля 1,5 км. від лінії українськопольського кордону.

При цьому ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну, діяльність діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з яким розробили злочинний план з розподілом злочинних ролей та обов`язків для кожного із них, вчинили з 17 по 19 травня 2016 року організацію незаконного переправлення через державний кордон України кількох осіб, а саме: громадянина Російської Федерації ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянку Російської Федерації ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , її цивільного чоловіка ОСОБА_17 та її доньку ОСОБА_18 , керівництво такими діями, та сприяння їх вчиненню порадами (консультаціями), вказівками, наданням засобів, з метою отримання грошової винагороди за вказані дії.

ОСОБА_4 , відповідно до розподілених серед членів групи функцій, координував дії ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , до їх зустрічі 19.05.2016 у м. Львові з ОСОБА_7 .

На виконання спільного злочинного плану, уночі 19.05.2016 ОСОБА_7 керуючи автомобілем «Сузукі Свіфт» з д.н.з. НОМЕР_2 забрав ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та вирушив у напрямку пункту пропуску «Смільниця» ІНФОРМАЦІЯ_5 . В дорозі ОСОБА_7 , виконуючи свою частину у злочинному задумі, з використанням карти GPS-навігатора встановленого на особистому телефоні ОСОБА_15 та ОСОБА_17 надав вказівки та поради ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про подальший маршрут їх руху до с. Кросценко Республіки Польща в обхід пункту пропуску «Смільниця-Кросценко», де їх ОСОБА_7 мав зустріти на автомобілі чорного кольору марки «Audi» та відвезти до м. Варшава Республіки Польща.

19.05.2016 вночі ОСОБА_7 рухаючись в напрямку пункту пропуску «Смільниця-Кросценко», перебуваючи на околиці с. Смільниця віддав усім пасажирам вказівку розрахуватись по 400 доларів США з кожної особи за організацію їх переправлення через державний кордон України та за їх перевезення після перетину кордону з прикордонної зони до м. Варшава Республіки Польща. Далі ОСОБА_7 надав вказівку швидко виходити з автомобіля, та, відповідно наданих раніше вказівок, перетнути державний кордон України за означеним ним маршрутом, однак після зупинки автомобілю ОСОБА_7 був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме: організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння його вчиненню порадами, вказівками, надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинені повторно щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

19.05.2016 ОСОБА_7 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України.

26.05.2016 ОСОБА_4 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними матеріалами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.05.2016;

- протоколом огляду місцевості від 13.05.2016, а саме дороги околиці с. Терло в напрямку пункту пропуску «Смільниця-Кросценко» за 2 кілометри від Державного кордону України;

- протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_19 (у протоколі ім`я ОСОБА_20 вигадане, правильне ім`я ОСОБА_21 );

- протоколом прикордонної зустрічі, яка відбулась в пункті пропуску «Смільниця-Кросценко» від 05.05.2016;

- протоколом адміністративного затримання ОСОБА_22 (у протоколі ім`я ОСОБА_20 вигадане, правильне ім`я ОСОБА_21 ) від 05.05.2016;

- рапортом від 06.05.2016 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » капітана ОСОБА_23 (у рапорті ім`я ОСОБА_20 вигадане, правильне ім`я ОСОБА_21 );

- рапортом від 06.05.2016 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » капітана ОСОБА_24 (у рапорті ім`я ОСОБА_20 вигадане, правильне ім`я ОСОБА_21 );

- документом «Travel document» від 06.05.2016 щодо ОСОБА_22 (у документі ім`я ОСОБА_20 вигадане, правильне ім`я ОСОБА_21 );

- протоколом прикордонно-представницької зустрічі від 06.05.2016;

- актом прийому-передачі особи від 06.05.2016 (у документі ім`я ОСОБА_20 вигадане, правильне ім`я ОСОБА_21 );

- постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.05.2016;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.05.2016;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 19.05.2016;

- протокол огляду місця події від 19.05.2016;

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 9 років та конфіскації майна.

Зважаючи на сукупність зібраних доказів, приймаючи до уваги, що основні свідки у справі відносяться до незахищених верств населення вимушених мігрантів з мусульманського середовища, а також тісні зв`язки ОСОБА_4 з іншим співучасником злочину ОСОБА_7 , сторона обвинувачення вважає, що у справі підтверджено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків, створити умови, які унеможливлюють встановлення та накладення арешту на його майно, яке може бути конфісковано в дохід держави на продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, аналогічні тим у якому підозрюється, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити свою злочинну діяльність, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання із застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , не працює, має постійне місце проживання, хоча за даною адресою не проживає, одружений.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів таких як сім`я, робота, а також той факт, що злочин вчинено в сфері незаконного перетину державного кордону України, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області капітана ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 55 (п`ятдесят п`ять) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 19 липня 2016 року о 09:00 год..

Строк дії ухвали слідчого судді визначити в межах строку тримання під вартою, тобто до 19 липня 2016 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 116 000 (сто шістнадцять тисяч) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя