Справа № 367/3346/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/971/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 03.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 серпня 2016 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
представника БВК № 85: ОСОБА_7
в.о. начальника лікарні при БВК № 85: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
засудженого (в режимі відеоконференції): ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбуття покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене покарання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.06.2016 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_10 про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_10 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого та тяжкого умисного злочинів, за час відбування покарання зарекомендував себе негативно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що має 6 стягнень, заохочень немає, згідно наданої характеристики на шлях виправлення не став, раніше неодноразово судимий, звільнявся по відбуттю строку покарання та умовно-достроково.

Таким чином, враховуючи зібрані по справі докази, тяжкість скоєних злочинів, за які засуджений відбуває покарання, а саме ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187 КК України, характер захворювання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_10 не підлягає звільненню від покарання як такий, що захворів на тяжку хворобу, оскільки його хвороба не входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, а звільнення від відбування покарання особи, яка захворіла на інше тяжке захворювання, є правом, а не обов`язком суду.

Не погоджуючись з рішенням суду, засудженим ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вирішуючи питання про його звільнення за станом здоров`я, судом фактично було надано перевагу характеризуючим його матеріалам та довідкам, а не відомостям про стан його здоров`я та наявність відповідного захворювання.

Апелянт зазначає, що відповідно до висновку Спеціальної лікарської комісії, його хвороби підпадають під п. 7.2 Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Однак, зазначеного суд не взяв до уваги та безпідставно поставив під сумнів його діагноз і прийшов до хибного висновку про те, що виявленні хвороби не перешкоджають подальшому відбуванню покарання, який належним чином не мотивував у прийнятому рішенні.

В зв`язку з цим засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, його захисника та лікаря БВК № 85, які апеляційну скаргу засудженого підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, представника БВК № 85, який залишив вирішення даного питання на розсуд суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до положень ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання та інші обставини справи.

Згідно вимог ст. ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків, за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом суд має право вирішувати питання про звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених покладається на спеціальні лікарські комісії, які створюються при лікарняних закладах Державної пенітенціарної служби України. У разі виникнення таких захворювань, що потребують спеціальних і складних засобів обстеження, діагнози встановлюються комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю установ органів охорони здоров`я.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбування покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має враховувати не тільки висновок лікарської комісії, а й тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, тривалість відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_10 з клопотанням про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню призначеного покарання, з посиланням на погіршення стану його здоров`я.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_10 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_10 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого та тяжкого умисного злочинів, за час відбування покарання зарекомендував себе негативно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що має 6 стягнень, заохочень немає, згідно наданої характеристики на шлях виправлення не став, раніше неодноразово судимий, звільнявся по відбуттю строку покарання та умовно-достроково, а його хвороба не входить до переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, відмовляючи у звільненні від покарання за хворобою засудженого ОСОБА_10 допустився помилки та не взяв до уваги висновки спеціалізованої лікарської комісії про медичний огляд засудженого, щодо наявності захворювання, визначеного переліком захворювань, які є підставою для подання матеріалів в суд про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання від 18.02.2016 року та 27.04.2016 року, безпідставно поставив під сумнів діагноз засудженого та прийшов до хибного висновку про те, що виявлені у засудженого ОСОБА_10 хвороби не перешкоджають його подальшому відбуванню покарання.

З висновків СЛК від 18.02.2016 року та 27.04.2016 року вбачається, що засуджений ОСОБА_10 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні багатопрофільної лікарні при БВК-85 з 20.06.2015 року по 26.06.2015 року. Загальний стан хворого важкий, дещо загальмований. Прогноз несприятливий в зв`язку з високим ураженням спинного мозку, прогресуванням нейро-трофічних явищ, наслідками яких являється некроз тканин, внутрішніх органів, що приводить до летального наслідку. Згідно зазначених висновків СЛК, засуджений ОСОБА_10 хворий на мієліт на рівні тіл Th6 та Th9 з грубим порушенням спинного мозку у формі параплегії нижніх кінцівок, провідникової аналгезії з рівня Th7 донизу з порушенням функції тазових органів по типу затримання. Виражена гіпотрофія м`язів нижніх кінцівок. Алгезія больових відчуттів з рівня Th7 до низу. Виражені нейрон-трофічні зміни у вигляді пролежнів попереково-крижового відділу хребта, куприково-сідничних областей, та області правої п`яти, суха гангрена (21.03.16) III, IV, V пальців правої стопи. Реактивний синовііт правого колінного суглобу. Хронічний вірусний гепатит «С» в стадії загострення. Гепатоспленомегалія.

Згідно з п. 7.2 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, матеріали засудженого ОСОБА_10 можуть бути подані на розгляд суду для звільнення від подальшого відбування покарання, так як стан хворого та перебіг хвороби перешкоджає подальшому відбуванню покарання (а.с. 11, 20).

В судовому засіданні в.о. начальна лікарні при БВК №85 пояснила, що засуджений ОСОБА_10 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні багатопрофільної лікарні при БВК-85 з 20.06.2015 року по 26.06.2015 року, хворий паралізований, самостійно не пересувається, потребує постійної сторонньої допомоги. Загальний стан хворого важкий, прогноз несприятливий в зв`язку з високим ураженням спинного мозку, прогресуванням нейро-трофічних явищ, наслідками яких являється некроз тканин, внутрішніх органів (внаслідок розвитку інфекційних ускладнень, сепсису, уросепсису), наростання застійних явищ (застійна нижньодольова пневмонія від 04.07.2016 року, застійний бронхіт від 01.08.2016 року). Станом на 01.08.2016 року засуджений ОСОБА_10 продовжує лікування в терапевтичному відділенні багатопрофільної лікарні при БВК-85. Стан хворого погіршується та перебіг хвороби перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.07.2016 року ОСОБА_10 встановлена перша група інвалідності (а.с. 86).

Досліджені у суді апеляційної інстанції висновки спеціальної лікарської комісії від 18.02.2016 року та 27.04.2016 року про медичний огляд засудженого ОСОБА_10 , довідка лікувального закладу БВК №85 та медичні документи про стан здоров`я ОСОБА_10 , а також пояснення лікаря БВК -85 об`єктивно свідчать про те, що хвороба засудженого ОСОБА_10 перешкоджає його подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі та загрожує його життю в зв`язку з великою вірогідністю летального наслідку (а.с.11, 20, 83-86, 90-103).

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_10 вироком Ірпінського міського суду Київської області від 10.02.2015 року засуджено за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку покарання: 21.10.2014 року. кінець строку покарання: 21.10.2023 року (а.с. 25).

Згідно характеристики БВК №85 засуджений ОСОБА_10 в місцях попереднього ув`язнення знаходився з 28.10.2014 року. За час тримання в Київському СІЗО характеризувався негативно, режим тримання порушував, за що має 1 стягнення яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав, працевлаштованим не був.

З 17.09.2014 року по 29.04.2015 року відбував покарання в Білоцерківській ВК (№35) Київської області. За період відбування покарання характеризувався негативно, режим відбування покарання порушував, за що має 2 стягнення, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав, працевлаштованим не був. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагував, належних висновків для себе не зробив.

З 29.04.2015 року по 20.06.2015 року проходив лікування в міжобласному лікувальному закладі при Бучанській ВК 3 85. Режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 04.07.2015 року по 17.10.2015 року відбував покарання в Білоцерківській ВК №35. За період відбування покарання характеризувався негативно. Вимоги встановленого режиму відбування покарання порушував, за що має 5 стягнень які погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштованим не був, заохочень не мав.

З 22.10.2015 року по 17.12.2015 року відбував покарання в Харківській установі виконання покарань 327. За період відбування покарання характеризувався посередньо. Вимоги встановленого порядку режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 17.12.2015 року по 28.01.2016 року відбував покарання в Бердичівській виправній колонії №70. За період відбування покарання характеризувався посередньо. Вимоги встановленого режиму відбування покарання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

До міжобласного лікувального закладу при Бучанській ВК №85 прибув 28.01.2016 року. Режим тримання не порушує, стягнень та заохочень не має.

В колективі серед засуджених уживається. Вину в скоєних злочинах визнав повністю,розкаюється (а.с. 8).

Враховуючи тяжкість вчинених засудженим злочинів, які є особливо тяжкими та тяжкими умисними злочинами, особу засудженого ОСОБА_10 , який за час відбування покарання мав 6 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має, в колективі серед засуджених уживається, підтримує стосунки із засудженими різних категорій, висновки спеціальної лікарської комісії від 18.02.2016 року та 27.04.2016 року, довідку лікувального закладу БВК №85 та медичну документацію про стан здоров`я ОСОБА_10 , згідно яких стан хворого важкий, з тенденцією до погіршення, прогноз несприятливий, думку лікаря Бучанської ВК №85 про те, що стан хворого важкий і не передбачається покращень, а його діагноз перешкоджає подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі та загрожує його життю в зв`язку з великою вірогідністю летального наслідку, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_10 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537 КПК України, колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_10 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_10 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 10.02.2015 року у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з місць відбування покарання.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4