Провадження № 1-кс/734/786/16 Справа № 734/2060/16-к
У х в а л а

іменем України

24 червня 2016 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000042 від 23 березня 2016 року слідчим військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_5 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клини, Цюрюпинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, курсанта навчальної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного по ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
24 червня 2016 року слідчий військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 29.03.2014 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира (по стройовій частині) військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 229 від 27 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_4 зарахований у списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 №766 від 28.10.2014 солдат ОСОБА_4 відряджений до військової частини НОМЕР_4 (з 30.01.2015 - польова пошта НОМЕР_1 ).

25 грудня 2014 року, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби і до 23 червня 2016 року перебував поза межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

23 червня 2016 року солдат ОСОБА_4 , за сприяння Військової служби правопорядку повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Повідомлення про підозру у вчиненні солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України складено 23 червня 2016 року та цього ж дня у відповідності до вимог ст. 278 КПК України вручено останньому.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та зібраними матеріалами службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем солдатом ОСОБА_4 направленим командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав частково. Вважає, що є всі підстави для обрання для підозрюваного запобіжного заходу, але при цьому у виборі виду запобіжного заходу поклався на розсуд суду.

Підозрюваний у судовому засіданні вину у скоєному не заперечив, та пояснив, що не переховувався від правоохоронних органів, а спокійно проживав за місцем реєстрації. При цьому додав, що має малолітню дитину, дружина на 9-му місяці вагітності, батько та мати хворіють на онкологічне захворювання, сам також має слабкий стан здоров`я. Просить обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.
Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не заперечує, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем несення служби характеризується посередньо, має ряд тяжких захворювань, згідно виписного епікризу № 26486від 17.12.2014 року є обмежено придатним до військової служби.
За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:

у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клини, Цюрюпинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, курсанта навчальної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) Прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.
2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного до 23 серпня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Слідчий суддя