НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3635/16-к
Провадження № 1-кп/0182/460/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2016 року м. Нікополь
Нікопольський місьрайонний суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження за № 0001891 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр..України, освіта середня, не одруженого, не працює, раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією зач.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20.05 2016 року разом із невстановленою слідством особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, близько о 23.20 годин знаходились поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у них виник умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб, діючи спільно з єдиним умислом в досягненні злочинного результату, впевнившись що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, цеглиною, яку знайшли на подвір`ї вказаного домоволодіння, збили навісний замок з дверей та проникли до сараю, що є іншим приміщенням, розташованого на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки умисно, із корисливих мотивів таємно викрали електричний двигун «Аір» на 1,5 кВт вартістю 1500 грн., що належить ОСОБА_5 , чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Однак злочинні дії ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи, були виявлені потерпілим ОСОБА_5 , який вийшов з будинку та почав наздоганяти їх, коли останні виходили з подвір`я вказаного домоволодіння.

Усвідомивши, що їх злочинні дії помічені, ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, викинули викрадене майно та втекли, у зв`язку з чим, останні вчинивши усі дії, спрямовані на викрадення чужого майна, не змогли ним розпорядитися з причин не залежних від їх волі.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і суду пояснив, що він 20 травня 2016 року десь о 23.30 годин разом з незнайомим йому хлопцем на ім`я чи ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 , знаходились на АДРЕСА_2 . Тоді він ОСОБА_8 запропонував йому здійснити крадіжку електродвигуна у ОСОБА_9 . Той погодився. При допомозі цеглини незнайомий збив навісний замок на дверях сараю і вони проникли в даний сарай. З сараю вони взяли електродвигун і понесли його до хвіртки. Але в цей момент вибіг потерпілий ОСОБА_10 і почав кричати. Тоді вони кинули електродвигун, сіли на мопед незнайомого і поїхали. Незнайомий його висадив за місцем його мешкання, а сам поїхав. Вину визнає повністю у скоєному щиросердечно кається.

Суд враховуючи те, що ОСОБА_3 вину свою в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ними діяння, а також прокурор не заперечує щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, яке ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненного ним правопрорушення відповідно до вимог ст.12 КК України, враховує обставини до яких відносить щиросердечне його каяття, характеристику за якою він характеризується посередньо, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, кримінальне правопорушення скоїв вперше, заподіяна матеріальна шкода потерпілому відшкодована, тому враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з його сторони буде міра покарання у вигляді позбавлення волі і суд рахує можливим застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України звільнив його від відбуття покарання з випробовуванням.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України із застосуванням ст. 76 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовувальним терміном строком на один рік, зобов`язав його : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання відмінити.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :