АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/751/16 Справа № 690/191/16-к Категорія: ст. 395 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сніжногірське Зейського району Амурської області, Російської Федерації, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 17 жовтня 2011 року Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку один рік;

- 27 серпня 2013 року, тим же судом за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку два роки;

- 04 липня 2014 року, тим же судом за ч.1 ст.309 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2015 року, 06 жовтня 2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений, не відбутий строк складає 6 місяців 6 днів позбавлення волі, судимості в установленому законом порядку не знята та не погашена у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на 2 ( два) місяці, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України становить 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 липня 2014 року у вигляді 6 місяців 6 днів позбавлення волі та остаточно призначино покарання у виді 3 (три) місяці позбавлення волі.

Обрано запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він ухилився від виконання вироку суду при наступних обставинах: вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області 28 вересня 2015 року обвинуваченому ОСОБА_7 , після звільнення з місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд терміном 1 рік, із зобов`язанням вести законослухняний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і дотримуватися таких правил: - прибути у визначений виправно-трудовою установою термін в обране ним місце проживання і зареєструватися в органах внутрішніх справ; - з`являтися за викликом міліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; - повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; - у разі виїзду в особових справах з дозволу міліції в інший населений пункт та перебування там більше доби, зареєструватися в місцевому органі внутрішніх справ. Встановлено відносно засудженого такі обмеження: - заборонено відлучатися з постійного місця проживання в період часу з 22 год. 00хв. до 06 год. 00 хв.; - реєструватися в органах внутрішніх справ чотири рази на місяць. ОСОБА_7 , ігноруючи рішення суду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомляючи органи внутрішніх справ, 10 січня 2016 року, умисно покинув своє місце проживання по АДРЕСА_1 та виїхав за межі м. Ватутіне Черкаської області до м.Києва, де проживав на протязі останнього часу.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду заступником прокурора Черкаської області ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок суду першої інстанції скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та істотне порушення кримінального процесуального закону, дослідити матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим та засудити за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Ватутінського міського суду від 07 липня 2014 року, від якого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 6 днів, та остаточно визначити до відбуття 1 рік позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що місцевий суд, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 статей 71, 72 КК визначив ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання менше, ніж не відбута частина за попереднім вироком.

Заслухавши доповідача, думки обвинуваченого, який заперечив проти апеляції прокурора, міркування прокурора, який апеляційну скаргу прокуратури підтримав та просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції, належним чином не дотримався.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, при цьому в апеляції прокурора не оскаржуються, а тому апеляційним судом на підставі ст. 404 КПК України не переглядаються.

Кримінальне провадження розглянуте судом в порядку ст. 349 КПК України, обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, порушень кримінального процесуального законодавства під час розгляду провадження судом першої інстанції не встановлено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для зміни вироку, перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд вимоги закону виконав належним чином та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, таку як щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в даному випадку призначене в межах санкції, передбаченої ст. 395 КК України, у вигляді 2 місяців арешту, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає 2 місяцям позбавлення волі, що цілком відповідає тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляції прокурора в частині неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність судом першої інстанції заслуговують на увагу, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення обвинуваченому покарання з постановленням нового вироку на підставі п.2 ч.1 ст.420 КПК України.

Так, ОСОБА_7 засуджено за кримінальне правопорушення, яке вчинене у період умовно-дострокового звільнення за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 липня 2014 року.

Згідно з ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.71, ч.3 ст.72 КК України та роз`яснень, що містяться в п.п.22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, і також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2015 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, призначеного за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 липня 2014 року, умовно-достроково, невідбута частина покарання за вказаним вироком складає 6 місяців 6 днів позбавлення волі.

Разом з тим судом першої інстанції не взято до уваги вимоги закону України про кримінальну відповідальність, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку та вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 червня 2016 року призначив ОСОБА_7 на підставі ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 місяців позбавлення волі, що є меншим, ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 липня 2014 року.

Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність призвело до невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та є обов`язковою підставою до скасування в цій частині вироку суду.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України колегія суддів, -

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 червня 2016 року, відносно ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного йому покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати винуватим та засудити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає 2 місяцям позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Ватутінського міського суду від 07 липня 2014 року, від якого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців позбавлення волі, та остаточно визначити до відбуття 7 місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття цього покарання час перебування під вартою з 02 червня 2016 року по 20 липня 2016 року.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізовано суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Копію даного вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому і прокурору та надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, не пізніше наступного дня.

Головуючий :

Судді :