Справа № 454/2375/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Сокаль кримінальне провадження за №0000526 від 01.05.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

в с т а н о в и в:

30.09.2015 року з військової прокуратури Львівського гарнізону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000526 від 01.05.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Зокрема, у період з 25.11.2013 року по 31.07.2014 року ОСОБА_4 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія. Із урахуванням отриманого досвіду ОСОБА_4 достовірно знав законодавство України, яке регламентує порядок проходження військової служби, правила водіння транспортних машин та відповідальність, яка передбачена за їх порушення.

Зокрема, ОСОБА_4 достовірно знав, що відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, він, як військовослужбовець, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, скромності і витримки, поводитися самому з гідністю і честю, не допускати і стримувати інших від негідних вчинків та протиправних дій, неухильно виконувати вимоги законодавства.

Згідно з вимогами п. 31 «Настанови з автомобільної служби Радянської армії та Військово-морського флоту», затвердженої наказом Міністра оборони № 225 (далі - Настанови) на ОСОБА_4 , як на водія покладено обов`язок не допускати пригод з автомобільною технікою, вміти управляти закріпленою за ним машиною

в день і вночі в різноманітних дорожніх умовах в будь-яку погоду, знати та забезпечувати виконання Правил дорожнього руху

Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням отриманого досвіду водіння, знав вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, допустив їх порушення, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2014 року №128 старшого солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду старшого водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти цієї військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2015 року №118 «Про закріплення техніки за особовим складом на час переміщення» за старшим солдатом ОСОБА_4 закріплено на період переміщення в м. Червоноград автомобіль УАЗ-3909 із реєстраційним номером НОМЕР_2 (далі - УАЗ 3909). Враховуючи той факт, що реєстраційний номер НОМЕР_2 входить до діапазону номерів військової часини Т0110, а тому у травні 2015 року прийнято рішення про присвоєння автомобілю УАЗ 3909 нового реєстраційного номеру - НОМЕР_3 , який входить до діапазону номерів військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ), оскільки цей транспортний засіб закріплений за військовою частиною НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2015 №103 «Про передислокацію автомобільної техніки» вбачається, що в період з 22 по 30 квітня 2015 року посадовим особам військової частини НОМЕР_1 необхідно отримати військову техніку у АДРЕСА_3 та в два етапи доставити її до м. Червоноград. Згідно п. 1 цього наказу передислокація 5 автомобілів (в тому числі і автомобілів УАЗ-469 із реєстраційним номером НОМЕР_5 (надалі - УАЗ-469) під керуванням старшого прапорщика ОСОБА_5 та УАЗ-3909 із реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням старшого солдата ОСОБА_4 ) повинна відбутися 30 квітня 2015 року з м. Львова до м. Червонограда.

На виконання вимог вказаного наказу, 30.04.2015 року близько 11 год. 00 хв. колона із 5 транспортних засобів виїхала із м. Львова до м. Червонограда. Перед вибуттям усі транспортні засоби були оглянуті водіями. У ході перевірки технічного стану автомобіля УАЗ-469 були виявлені несправності двигуна, у зв`язку із чим старшим команди майором ОСОБА_9 прийнято рішення про його буксирування до м. Червонограда методом гнучкого зчеплення.

Під часу руху із м. Львова до м. Червонограда у м. Великі Мости в автомобілі УАЗ-3909 закінчилося пальне, через що старшим команди з метою

належного та вчасного виконання поставлених завдань прийнято рішення про подальший рух колони та забезпечення автомобілів УАЗ-469 та УАЗ-3909 пальним, водії яких залишилися очікувати у с. Великі Мости. В цей час, перебуваючи у вказаному населеному пункті ОСОБА_5 вжив незначну кількість алкогольних напоїв.

Крім того, в ході очікування до водія автомобіля УАЗ-469 ОСОБА_5 підійшов його знайомий ОСОБА_10 та попросив підвести його до с. Комарів Сокальського району, оскільки це було по дорозі до м. Червоноград, на що ОСОБА_5 погодився.

Близько 17 год. 00 хв. 30.04.2015 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем УАЗ 3909 та буксируючи автомобіль УАЗ 469 під керуванням ОСОБА_5 , вирушили з м. Великі Мости Сокальського району до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_4 . В цей час в автомобілі УАЗ 469 перебував пасажир ОСОБА_10 .

Таким чином, водії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на керованих ними транспортних засобах, рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год, один за одним, відповідно, по попутній смузі руху на 135 км + 450 метрів автодороги Ковель -Жовква, діючи недбало, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинні були і могли їх передбачити, маючи технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, обоюдно порушили п. 12.1 Правил дорожнього руху та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахували дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан керованого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим допустили дорожньо-транспортну пригоду - перекидання автомобіля УАЗ 469 за наступних обставин.

Так, рухаючись по 135 км + 450 метрів автодороги Ковель - Жовква, проїжджаючи ділянку дороги із хвилястістю (гребінку), автомобіль УАЗ 469 потрапив у правосторонній занос. Через рух на високій швидкості зчеплення коліс автомобіля погіршилось, через що розвертаючий момент в якусь мить мав можливість реалізуватися, автомобіль УАЗ 469 змістився праворуч. Надалі, натяг буксиру вального тросу миттєво послабився, а потім миттєво на автомобіль УАЗ 469 передалося ударне навантаження через натяжку троса, який кріпився до його лівої передньої частини. В результаті позацентрового прикладення ударного навантаження до автомобіля УАЗ 469, вказаний транспортний засіб перекинувся. В свою чергу аналогічні ударні навантаження від автомобіля УАЗ 469 через трос передавалися на автомобіль УАЗ 3909, що обумовило його виїзд на зустрічну смугу руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - перекидання автомобіля УАЗ 469, пасажир цього автомобіля ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Своїми вищевказаними діями старший солдат ОСОБА_4 вчинив порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель

потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

В свою чергу ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

В період з листопада 1995 року по грудень 1996 року проходив ОСОБА_5 військову службу у військовій частині НОМЕР_6 на посаді водія. Та з урахуванням отриманого досвіду ОСОБА_5 достовірно знав законодавство України, яке регламентує порядок проходження військової служби, правила водіння транспортних машин та відповідальність, яка передбачена за їх порушення.

Зокрема, ОСОБА_5 достовірно знав, що відповідно до вимог ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, він, як військовослужбовець, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, скромності і витримки, поводитися самому з гідністю і честю, не допускати і стримувати інших від негідних вчинків та протиправних дій, неухильно виконувати вимоги законодавства.

Згідно з вимогами п. 31 «Настанови з автомобільної служби Радянської армії та Військово-морського флоту», затвердженої наказом Міністра оборони № 225 (далі - Настанови) на ОСОБА_5 , як на водія покладено обов`язок не допускати пригод з автомобільною технікою, вміти управляти закріпленою за ним машиною в день і вночі в різноманітних дорожніх умовах в будь-яку погоду, знати та забезпечувати виконання Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_5 , з урахуванням отриманого досвіду водіння, знав вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, допустив їх порушення, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2015 року №47 старшого прапорщика ОСОБА_5 , призначено на посаду техніка мостової роти цієї військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2015 року №118 «Про закріплення техніки за особовим складом на час переміщення» за старшим прапорщиком ОСОБА_5 закріплено на період переміщення м. Червоноград автомобіль УАЗ-469 із реєстраційним номером НОМЕР_5 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2015 №103 «Про передислокацію

автомобільної техніки» вбачається, що в період з 22 по 30 квітня 2015 року посадовим особам військової частини НОМЕР_1 необхідно отримати військову техніку у АДРЕСА_3 та в два етапи доставити її до м. Червоноград. Згідно п. 1 цього наказу передислокація 5 автомобілів (в тому числі і автомобілів УАЗ-469 із реєстраційним номером НОМЕР_5 (надалі - УАЗ-469) під керуванням старшого прапорщика ОСОБА_5 та УАЗ-3909 із реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням старшого солдата ОСОБА_4 ) повинна відбутися 30 квітня 2015 року з м. Львова до м. Червонограда.

На виконання вимог вказаного наказу, 30.04.2015 року близько 11 год. 00 хв. колона із 5 транспортних засобів виїхала із м. Львова до АДРЕСА_4 . Перед вибуттям усі транспортні засоби були оглянуті водіями. У ході перевірки технічного стану автомобіля УАЗ-469 були виявлені несправності двигуна, у зв`язку із чим старшим команди майором ОСОБА_9 прийнято рішення про його буксирування до м. Червонограда методом гнучкого зчеплення.

Під часу руху із м. Львова до м. Червонограда у м. Великі Мости в автомобілі УАЗ-3909 закінчилося пальне, через що старшим команди з метою належного та вчасного виконання поставлених завдань прийнято рішення про подальший рух колони та забезпечення автомобілів УАЗ-469 та УАЗ-3909 пальним, водії яких залишилися очікувати у м. Великі Мости. В цей час, перебуваючи у вказаному населеному пункті ОСОБА_5 вжив незначну кількість алкогольних напоїв.

Крім того, в ході очікування до водія автомобіля УАЗ-469 ОСОБА_5 підійшов його знайомий ОСОБА_10 та попросив підвести його до с. Комарів Сокальського району, оскільки це було по дорозі до м. Червоноград, на що ОСОБА_5 погодився.

Близько 17 год. 00 хв. 30.04.2015 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем УАЗ 3909 та буксируючи автомобіль УАЗ 469 під керуванням ОСОБА_5 , вирушили з м. Великі Мости Сокальського району до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_4 . В цей час в автомобілі УАЗ 469 перебував пасажир ОСОБА_10 .

Таким чином, водії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на керованих ними транспортних засобах, рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год, один за одним, відповідно, по попутній смузі руху на 135 км + 450 метрів автодороги Ковель -Жовква, діючи недбало, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинні були і могли їх передбачити, маючи технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, обоюдно порушили п. 12.1 Правил дорожнього руху та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахували дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан керованого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим допустили дорожньо-транспортну пригоду - перекидання автомобіля УАЗ 469 за наступних обставин.

Так, рухаючись по 135 км + 450 метрів автодороги Ковель - Жовква, проїжджаючи ділянку дороги із хвилястістю (гребінку), автомобіль УАЗ 469 потрапив у правосторонній занос. Через рух на високій швидкості зчеплення коліс автомобіля погіршилось, через що розвертаючий момент в якусь мить мав можливість реалізуватися, автомобіль УАЗ 469 змістився праворуч. Надалі, натяг буксирувального тросу миттєво послабився, а потім миттєво на автомобіль УАЗ 469 передалося ударне навантаження через натяжку троса, який кріпився до його лівої передньої частини. В результаті позацентрового прикладення ударного навантаження до автомобіля УАЗ 469, вказаний транспортний засіб перекинувся. В свою чергу аналогічні ударні навантаження від автомобіля УАЗ 469 через трос передавалися на автомобіль УАЗ 3909, що обумовило його виїзд на зустрічну смугу руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - перекидання автомобіля УАЗ 469, пасажир цього автомобіля ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Своїми вищевказаними діями старший прапорщик ОСОБА_5 вчинив порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали в судовому засіданні письмові клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них за ст. 415 ч.1 КК України, оскільки вони вперше вчинили злочин, обвинувачуються в скоєнні необережного кримінального правопорушення середньої тяжкості , примирилися з потерпілою та відшкодували заподіяну шкоду.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали письмові клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них за ст. 415 ч.1 КК України, однак додатково показали , що вони вину в скоєнні даних кримінальних правопорушень визнають та їм зрозуміло , що потерпіла може в майбутньому до них звертатися з позовами про відшкодування шкоди.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та просив суд невідкладно його розглянути та задоволити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд невідкладно його розглянути та задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо даних клопотань обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Також потерпіла зможе звертатися в судовому порядку до обвинувачених з судовими позовами про відшкодування шкоди .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечила, щодо клопотань обвинувачених , оскільки їй вони відшкодували заподіяну смертю її чоловіка шкоду. Зокрема обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував їй шкоду в сумі 900 євро та 5000 гривень. Обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував їй 19 000 гривень, та обіцяв дати ще 12 000 гривень після рішення суду. В неї на утриманні залишилися двоє дітей віком 9 місяців та 10 років. Вона розуміє , що вправі також звертатися додатково в судовому порядку до обвинувачених з судовими позовами про відшкодування шкоди .

Заслухавши думку учасників судового провадження , суд приходить до висновку, що слід клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою та закриття кримінального провадження задоволити з наступних підстав :

відповідно до ст. 12 КК України вбачається, що злочин передбачений ст. 415 ч.1 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.44 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ст. 46 КК України вбачається, що особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки та усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповітно до ч.4 ст. 286 КПК України вбачається, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження , яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого , суд має невідкладно розглянути таке клопотання .

Відповідно до ст. 288 ч.3 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися , що діяння , яке поставлено особі за провину , дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні , а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України, і лише після цього має бути ухвалене відповідне судове рішення у визначеному КПК України порядку.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винної особи із потерпілою .

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що ухвала суду має бути вмотивована, зокрема поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій ухвалі слід зазначити умови та підстави , з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 квітня 2015 року вбачається, що оглядалося місце дорожньо-транспортної пригоди де сталося ДТП з участю обвинувачених. а.с. 7 т.1

Відповідно до висновку експерта № 058 /2015 від 07.05.2015 року вбачається, що у гр.. ОСОБА_5 , 1975 р.н. при звертанні в лікувальний заклад були виявлені тілесні ушкодження і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення. При звертанні в лікувальний заклад в крові гр.. ОСОБА_5 було виявлено етиловий спирт в кількості 0,39 % ( проміле). а.с. 31 т.1

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2015 року № 103 вбачається, що 30.04.2015 року наказано прибути до м.Львова в складі команди НОМЕР_7 , старшим команди призначити заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника транспортно-технічної частини майора ОСОБА_9 та здійснення передислокації автомобільної техніки з АДРЕСА_2 частина НОМЕР_8 до АДРЕСА_4 військова частина Т0200. А.с. 50 т.1

Відповідно до подорожнього листа службового легкового автомобіля серія НОМЕР_9 від 30.04.2015 року № 175/15 вбачається, що режим роботи водія буксирування. Автомобіль УАЗ 469 № НОМЕР_5 . Водій Солтис М. Колона Т0200 бригада АР. а.с. 60 т.1

Відповідно до доповідної командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 від 04.05.2015 року № 1-1/12/230 вбачається, що він доповів військовому прокурору Львівського гарнізону про факт дорожньо-транспортної пригоди від 30.04.2015 року за участю військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_5 . А.с. 95-96 т.1

Відповідно до висновку експерта від 11.09.2015 року № 1/806 вбачається, що з технічної точки зору , причиною настання даної ДТП стали дії водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що полягали в невиконанні ними вимог п.12.1 ПДР України.. А.с. 156-162 т.1

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що клопотання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них за ст. 415 ч.1 КК України підлягають до задоволення, оскільки обвинувачені вперше вчинили злочин, обвинувачуються в скоєнні необережного кримінального правопорушення середньої тяжкості , примирилися з потерпілою та відшкодували заподіяну шкоду, вони вину в скоєнні даних кримінальних правопорушень визнають та їм зрозуміло , що потерпіла може в майбутньому до них звертатися з позовами про відшкодування шкоди.

На підставі викладеного і керуючись ст. 286 ч.4 КПК України, ст. 46 КК України, суд

у х в а л и в:

клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою задоволити .

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою . Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в зв"язку із звільненням від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою. Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 в зв"язку із звільненням від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд .

Головуючий: ОСОБА_1