Провадження 1-кс/127/3764/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000040 внесеного до ЄРДР 27.02.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Єланець Єланецього району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одружений, призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, громадянин України, українець, раніше судимий:

25.03.2014, Єланецьким районним судом Миколаєвської області за ч. 2 ст. 389 КК України, до арешту строком один місяць;

18.12.2014, Єланецьким районним судом Миколаєвської області за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання на строк 2 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.05.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000040 від 25.02.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 408 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за мобілізацією з 23.07.2015 на посаді старшого навідника 3-ої гармати 2-го взводу 3-ої батареї артилерійського дивізіону військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України цей указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконанная завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, 24.02.2016 близько 23 год. 00 хв., перебуваючи на території військової частини-польова пошта НОМЕР_1 у нетверезому стані солдат ОСОБА_4 , бажаючи показати свою уявну перевагу в особистих інтересах, з хибних розумінь про військову службу та взаємовідносин між військовослужбовцями, не маючи особистої неприязні до солдата ОСОБА_6 , за відсутності між ними відносин підлеглості, грубо порушуючи ст. ст. 2, 9, 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч інтересам внутрішньої служби та з метою продемонструвати уявну перевагу наніс різного роду тілесні ушкодження солдату ОСОБА_7 , а саме: не менше двух ударів обома руками у голову в область брів та лобу, що виразилось струсом мозку в потерпілого, забійно-рваних ранах міжбрівної ділянки та слизової оболонки правої щоки, саден обличчя, параорбітальною гематомою правого ока, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, які відповідно до висновку СМЕ №369/370 від 12.03.2016 належать до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями військовослужбовець військової частини-польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.406 КК України.

Разом з цим, 22.03.2016 під час ранкової перевірки особового складу було виявлено факт відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_4 , який на підставі розпорядження Першого заступника Повітряних Сил Збройних Сил України №199пз був прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), чим вчинив кримінальне правопорушення- дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитись від проходження військової служби, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

Солдат ОСОБА_4 , знаходячись за межами військової частини-польова пошта проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, який повинен виконувати кожен громадянин на підставі ст.17, 65 Конституції України.

Станом на 12 травня 2016 року солдат ОСОБА_4 до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, солдат ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження військової служби взагалі.

Разом з цим, доказом того, що ОСОБА_4 переховується від суду, що передбачене п.1 ч.1 ст.177 КПК України є ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.04.2016 по справі № 129/620/16-к про застосування приводу на судове засідання відносно ОСОБА_4 .

Поміж іншого, необхідно врахувати наступні обставини при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - показання свідків та інші матеріали досудового розслідування, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється. Слід взяти до уваги й негативну репутацію ОСОБА_4 за місцем служби, що підтверджується відповідними документами.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а саме у кримінальному провадженні №0000016 від 18.01.2016 вищевказану особу 24.02.2016 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Окрім того, вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.12.2014 по справі № 476/1165/14-к ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання в виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку в 2 (два) роки та з покладенням на засудженого обов`язку відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Окрім цього, ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення - дезертирство, у якому він підозрюється, що передбачено п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України складено 30.03.2016 та повідомлено ОСОБА_4 .

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри складено 14.05.2016 та повідомлено ОСОБА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

13.05.2016 ОСОБА_4 затримано з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.05.2016.

Переховуючись від органів досудового розслідування, солдат ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Станом на 12.05.2016 року солдат ОСОБА_4 до військових частин-польова пошта НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не повернувся та наміру повертатись не має.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, набуття суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, керуючись ст. ст. 36, 131, 132, 177, 183 КПК України, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, перебував у розшуку, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили суд відмовити в задоволені клопотання через необґрунтованість та недоведеність.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя з оглянутих матеріалів клопотання враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, не працює, характеризується негативно, має задовільний стан здоров`я.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, його наслідки, наявність судимостей у підозрюваного та вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку, перебування у розшуку, тяжкість покарання за скоєні злочини, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів таких як сім`я, зловживання алкоголем, дають підстави слідчому судді дійти висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 408 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства. Враховуючи, що одне з кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_4 вчинено із застосуванням насильства, тому слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення підозрюваному застави

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 11 липня 2016 року о 15:50 год.

Строк дії ухвали суду визначити в межах строку тримання під вартою, тобто до 11 липня 2016 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя