В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2016 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника служби пробації ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000224 від 31 липня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Великописарівського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого в Полтавській дирекції залізничних перевезень черговим по переїзду, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, в силу ст. 89 КК України не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
31.07.2016 року близько 00 години 15 хвилин до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 котрі спілкувалися стоячи неподалік магазину «Економ» за адресою: с. Лазірки, Оржицький район. Полтавська область підійшов їх знайомий ОСОБА_7 .

Через декілька хвилин з магазину «Економ» вийшов ОСОБА_8 та підійшовши до ОСОБА_7 котрий стояв біля ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і запропонував ОСОБА_7 , взявши його за плечі, йти до дому.

У цей час, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи та бажаючи спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ОСОБА_4 наніс кулаком правої руки один удар по обличчю ОСОБА_8 .

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока, забитої рани в лівій виличній ділянці, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), котрі згідно висновку судово-медичної експертизи № 294 від 03.08.2016 по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що того дня говорив зі своїм знайомим ОСОБА_7 відносно ремонту. Під час вказаної розмови відбувся спір, ОСОБА_8 , почувши сварку зробив зауваження. Оскільки зміст зауваження не сподобався ударив його в обличчя. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що біля магазину з ОСОБА_4 не було ніяких спорів, чому той наніс удар не зрозумів. Обвинувачений не відшкодував ні матеріальних, ні моральних претензій.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України правильно, як дії, що виразились у навмисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обтяжуючих вину обставин відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Також при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який характеризується посередньо. Згідно медичної довідки у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Суд вважає, що покарання за даний злочин має бути призначено у вигляді громадських робіт. При цьому судом приймається до уваги, що особа обвинуваченого при вживанні алкоголю може вести себе безконтрольно. Вказане кримінальне правопорушення є аналогічним правопорушенню, яке було вчинено раніше за яке його було засуджено до покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком. Також судом враховано, що відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди на користь потерпілого не здійснено. Таким чином, саме покарання у вигляді безоплатних суспільно корисних робіт є доцільним та таким, що призведене до усвідомлення своєї суспільно-небезпечної поведінки. Обмежень щодо призначеного такого покарання в силу ст. 56 КК України не встановлено.

Досудова доповідь служби пробації складена відносно ОСОБА_4 є врахованою судом, а покарання, яке визначає суд, не суперечить її змісту.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати та цивільний позові відсутні. Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1