Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-2390/664/12 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ч. З ст. 185, ч.2 ОСОБА_1
ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України Доповідач в апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2012 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Безверхого І.В.,

суддів Демиденка А.І., Єльцова В.О.,

з участю прокурора Якушиної О.В.,

розглянувши кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок по справі та апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3, на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий,

засуджений за ст. 185 ч. З КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарання за новим вироком та покарання по вироку Звенигородського райсуду Черкаської області від 03.02.2010 року у вигляді 3 років позбавлення волі - ОСОБА_3 призначено покарання 6 років позбавлення волі: за ст. 185 ч. З КК України - на 5 років позбавлення волі; за ст. 15. ч. 2, ст. 185 ч. 5 КК України - на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; за ст. 289 ч. 2 КК України - на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна засудженого; за ст. 185 ч. 2 КК України - на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_3 у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначено до відбуття покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджений за ст. 185 ч. З КК України на 4 роки позбавлення волі; за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5 КК України - на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України до основного і додаткового покарання.

На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації його майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 3 роки із покладенням на нього відповідних обов'язків.

Стягнено із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 завдані їй збитки в сумі 2810 грн.

Стягнуло із засудженого ОСОБА_3 на користь Шполянського Рай СТ завдані збитки в сумі 7908 грн. 53 коп.

Стягнено із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Шполянського Рай СТ завдані ними збитки в сумі 2098 гри. 68 коп.

Стягнено із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3517 грн. 50 коп. та моральну шкоду в сумі - 1.000 гри., а всього стягнуто - 4517 грн. 50 коп.

Стягнено із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПП ОСОБА_7 завдані збитки в сумі 4455 грн. 33 коп.

Стягнено із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку судові витрати на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Черкаській області в сумі 73 грн. 80 коп.

Стягнено із засудженого ОСОБА_3 судові витрати на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Черкаській області в сумі 412 грн. 80 коп. Вирішена доля речових доказів по справі.

За вироком суду ОСОБА_3 засуджений за те, що він, будучи двічі судимим повторно - 13.05.2008 року близько 23 год. металевим прутом розбив скляні блоки й відкрив двері та проник в магазин «Космо» в м. Шпола по вул. Крупської, 3, Черкаської області, який належить приватному підприємцю ОСОБА_5, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 359 грн. парфюмерні вироби, сумки, білизну на суму 2.451 грн., завдавши останній збитків на суму 2.810 грн., а також викрав електроболгарку «ДТВ» вартістю 150 грн., яка належить ОСОБА_8.

Він же, 25.01.2009 року близько 23 год. в с. Лозуватка, Шполянського району Черкаської області відпиляв ножовочним полотном 2 металевих прути ґрат на 2-му поверху магазину № 1202 Шполянського РайСТ та проник на 2-й поверх, звідки спустився на 1-й поверх, де металевим прутом зірвав навісний замок на гратованій решітці, проник в торгове приміщення, з якого таємно викрав: гроші в сумі 1817,20 грн., два обігрівачі УФО, промислові товари, одяг, горілку, коньяк, вино, бальзам, воду, продукти харчування, чай, цигарки, на загальну суму 6504.33 грн., чим спричинив Шполянському РайСТ матеріальні збитки на суму 8321.53 грн.

Після його засудження. 03.02.2010 року Звенигородським райсудом Черкасько області за ст. 185 ч. З КК України, до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки за крадіжки:

1.17.08.2009 року в с. Озірна Звенигородського району з магазину «Світ продуктів» у ПП ОСОБА_9

2.05.09.2009 року з кімнати офісу «Кредитний союз» в м. Звенигородка, грошей і мобільного телефону,

підсудний ОСОБА_3 за попередньою змовою з підсуднім ОСОБА_4 скоїли ще 3 епізоди злочинів:

1/ 18.04.2010 року близько 22 год. прийшли до кафе «Супутник» в м. Шпола по вул. Червоноармійській, 66, Черкаської області, яке орендувала приватний підприємець ОСОБА_6 При цьому ОСОБА_10 стояв біля кафе з метою попередження ОСОБА_3 в разі появи сторонніх осіб, які могли б перешкодити крадіжці, а ОСОБА_3 металевим прутом зірвав навісні замки на дверях розташованих з задньої частини кафе, потім спільно проникли в приміщення кафе з якого таємно викрали товари: цигарки, горілку, коньяк, на суму 2091.85 грн. та грошові кошти в сумі - 6.83 грн., заподіявши збитків Шполянському РайСТ на суму 2098.68 грн. Окрім цього, вони ж, викрали з кафе «Супутник» належні ПП ОСОБА_6 товари: напої, шоколад, каву, чай, на загальну суму 299.50 грн., велосипед «Мінськ» вартістю 325 три. та грошові кошти в сумі 2893 грн., заподіявши останній збитків на загальну суму 3517.50грн., а всього по даному епізоду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрали майна і грошей з кафе «Супутник» на суму -5616,18грн.

Вони ж, 04.05.2010 року близько 1 год. ночі в с. Лозуватка. Шполянського району, Черкаської області, з метою крадіжки майна, прийшли до магазину належного ПП ОСОБА_7 В той час, коли ОСОБА_4 залишився біля приміщення магазину, щоб попередити ОСОБА_3 при появі сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчинити крадіжку, ОСОБА_3 металевим прутом зірвав навісний замок з дверей магазину та розбив скло вікна в других «тамбурних» дверях, проник в магазин з якого таємно викрав товари: горілку, коньяк, вино, цигарки, каву, шоколад, 35 карток поповнення рахунку «КиївСтар», на загальну суму 4855.33 гри., яке вони перенесли в автомобіль «Ліфан», який належить ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1 та вивезли в с. Княжа, Звенигородського району, де ОСОБА_3 дав ОСОБА_4 200 грн., пляшку горілки та 2 блоки цигарок.

Вони ж, 09.05.2010 року близько 2 год. ночі, з метою крадіжки грошей з банкомата «ОСОБА_11 ОСОБА_12» через відчинене вікно проникли в приміщення Шполянської райполіклініки, яка розташована по вул. Леніна, 58 в м. Шпола і, дочекавшись ранку, в період часу з 5 до 15 години в той час, коли ОСОБА_4 стояв всередині приміщення біля банкомату «РБА» та через вікно спостерігав за прилеглою територією, щоб попередити ОСОБА_3 при появі людей, які могли б перешкодити скоїти крадіжку. ОСОБА_3 підійшов до внутрішньої частини банкомату, розташованого зліва біля центрального входу в приміщення поліклініки, звідки, за допомогою інструментів, які приніс із собою, намагався відкрити банкомат шляхом його розпилювання за допомогою електроболгарки ДТВ викрасти грошові кошти в сумі 159420 грн., але свій злочинний умисел викрасти гроші в особливо великому розмірі з банкомату ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як до банкомату приїхали працівники міліції, тому ОСОБА_3 і ОСОБА_4 поспішно втекли з місця пригоди, залишивши біля банкомату слюсарні інструменти.

ОСОБА_3 28.06.2010 року близько 4 год. в м. Шпола по вул. Комінтерна, 10, перебуваючи у Шполянській райполіклініці і знаходячись в палаті № 27 на лікуванні в зв'язку з переломом ноги і за ним, як підозрюваним в скоєнні ряду тяжких злочинів на території Шполянського району, велося цілодобове спостереження працівниками Шполянського РВ УМВС, з метою втечі та незаконного заволодіння транспортним засобом, з тумбочки в палаті № 27 на якій лежав ключ від замка запалювання автомобіля НОМЕР_2, який належить працівнику міліції ОСОБА_13, який здійснював спостереження за підозрюваним, викрав ключ, вийшов з лікарні, відкрив двері автомобіля і поїхав на вищевказаному автомобілі, вартістю 128533 грн., за межі Шполянського району. Приїхавши в ліс біля с. Княжа Звенигородського району Черкаської області, ОСОБА_3 залишив автомобіль, чим вчинив злочин, передбачений ст. 289 ч. 2 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

Він же, повторно, 28.06.2010 року близько 6 год. незаконно заволодівши автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_13 та знаходячись в лісі неподалік від с. Княжа Звенигородського району Черкаської області з метою крадіжки чужого майна, оглянув вказаний автомобіль з якого таємно викрав гроші ОСОБА_13 в сумі 1650 грн.

На вказаний вирок прокурором, який затвердив обвинувальний висновок, подана апеляція, в якій він просить вирок суду скасувати в зв'язку з м'якістю призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених ним злочинів та особі засудженого.

Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3: - за ст. 185 ч. З КК України - на 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання покарань приєднати частину невідбутого покарання за вироком Звенигородського райсуду від 03.02.2010 р. - один рік позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі; за ст. 185 ч. З КК України - 5 років позбавлення волі; за ст. 289 ч. 2 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належною йому на праві власності; за ст. 185 ч. 2КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15. ч. 5 ст. 185 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності; на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків частково приєднати покарання, призначене на підставі ст. 70 ч.4 КК України у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 12 років 2 місяців позбавлені волі.

В змінах до апеляції прокурор, який затвердив обвинувальний висновок просить скасувати вирок суду першої інстанції в зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому його складі. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції у вироку не конкретизував обвинувачення, судом не вказано конкретні суми викраденого майна по кожному із епізодів вчинених засудженими злочинів, а також не вказано яке саме майно викрадене та його ціна. Також, зазначає, що судові витрати по справі суд першої інстанції розподілив між засудженими солідарно, що є порушенням вимог ст. 93 КПК України, оскільки вони повинні бути стягнуті в пайовому, а не в солідарному порядку.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3, зазначає про те, що вирок Шполянського райсуду Черкаської області від 24.1 1.201 1 року - незаконний, та детально описує про події злочинів, які йому інкримінуються. При цьому зазначає, що доповнені до апеляційної скарги будуть подані ним, після ознайомлення з матеріалами справи в повному обсязі. В послідуючому, в доповненні до апеляції засуджений ОСОБА_3 просить скасувати вирок Шполянського райсуду від 24.11.2011 року у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, зазначав, що під час проведення досудового слідства працівниками міліції до нього були застосовані фізичний та психологічний тиск, а тому він був вимушений себе оговорити; справу просив направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому його складі. Також просить змінити йому міру запобіжного заходу із тримання під вартою на підписку про невиїзд. При цьому посилається на те. що судом першої інстанції були порушені вимоги КПК, а саме ігнорування його клопотань та звернень із заявами про перевірку даних про відсутність вини у його діях. Зокрема зазначає, що його незаконно було затримано працівниками Шполянського РВ УМВС, під час якого до нього застосовувалися недозволені та незаконні методи слідства, чим було порушено його Конституційні права, проте такі його заяви залишились по за увагою місцевого суду. Вказує, що він не вчиняв інкримінованих йому злочинів, що справу побудовано на фальсифікованих доказах, а протоколи допитів він підписував під фізичним тиском з боку працівників Шполянського РВ УМВС.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляцію взміненому її вигляді, думку засудженого ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляцію з доповненнями, дослідивши матеріали справи та обміркувавши над доводами вищезазначених апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора в її зміненому вигляді та апеляція засудженого ОСОБА_3 з послідуючими доповненнями підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 КПК України однією з підстав для скасування вироку місцевого суду є однобічність або неповнота судового слідства.

За змістом ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до вимог ст. 32.3 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Висновки і рішення суду повинні з достовірністю випливати з матеріалів справи і відповідати фактам, що дійсно мали місце.

Проте суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

Як видно із матеріалів справи, у ній на порушення вказаних вимог закону суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового слідства, а також інші порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, внаслідок чого постановив незаконне судове рішення. Засуджений ОСОБА_3 винним себе під час судового розгляду справи не визнав.

Як вбачається з протоколу судового засідання, то ОСОБА_3, заперечуючи свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів, послався на те, що його явки з повинним та участь у відтворенні обстановки та обставин події, та протоколи допитів були підписані ним під фізичним тиском з боку працівників Шполянського РВ УМВС. які спочатку пропонували йому заплатити їм кошти, а потім почали застосовувати фізичний тиск, який проявлявся: в одяганні йому на голову п/е пакету та перекривання повітря, побиття та катування, змушуваня вживати алкоголь, чим самим працівники міліції ображали його людську гідність.

Проте місцевий суд. за повної пасивної поведінки прокурора в судовому засіданні, не вдався до перевірки цих показів засудженого ОСОБА_3, не з'ясував та не прийняв мір для перевірки його показів у даному випадку. 15 свою чергу, місцевим судом, також не було дано судового доручення прокурору її порядку ст. 315 -1 КПК про перевірку показів ОСОБА_3І, з приводу застосування до нього з боку працівників міліції недозволених методів досудового слідства, а зокрема фізичного та психологічного тиску.

Крім того, однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, а зокрема, коли не були допитані певні особи, для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, судом першої інстанції залишились по за увагою клопотання засудженого ОСОБА_3 про допит в судовому засіданні в якості додаткових свідків по справі осіб, які були понятими при проведенні слідчої дії по відтворенню обстановки та обставин події, а саме: ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, а також лікаря Шполянської ЦРЛ - Ткаченка. Суд не з'ясував у вказаних осіб певне коло питань. А зокрема, питання про те, яким чином проводилась слідча дія по відтворенню обстановки та обставин події, зокрема, яким чином під час вказаної слідчої дії ОСОБА_3 давав покази по справі, чи підказував йому хтось в цьому: та яким чином були заподіяні йому тілесні ушкодження, після яких він протягом певного часу знаходився на стаціонарному лікуванні у Шполянській ЦРЛ.

Ці недоліки є суттєвими, їх виправлення можливе під час нового судового розгляду справи по суті, шляхом дачі відповідного судового доручення в порядку ст. 315-1 КПК України з приводу перевірки заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього незаконних методів ведення дізнання та досудового слідства з боку працівників міліції, з наступним винесенням відповідного процесуального рішення. З'ясування даного питання є обов'язковим та таким, що посприяє законному і обґрунтованому прийняттю процесуальних рішень у цій справі відносно ОСОБА_3

Відповідно до п. 16 ППВСУ № 5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироків», суду належить дати аналіз усіх зібраних по справі доказів, тобто всіх фактичних даних.

Згідно з положеннями сі. 334 КПК України, мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним з зазначенням місця, часу, способу та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Таким чином, суд при розгляді справи повинен дослідити та проаналізувати всі зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, що містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудного, інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, та дати їм належну оцінку з точки зору їх належності, допустимості й достовірності для вирішення питань, зазначених у ст. 324 КПК України.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог кримінально-процесуального закону головуючий по справі в суді першої інстанції у мотивувальній частині вироку не розкрив деталізацію по кожному окремому епізоду злочину викраденого майна та його суми, а лише обмежився переліком вказаного майна та загальною сумою викраденого майна також не розмежував що саме кожен із засуджених викрав під час вчинення ними інкримінованих їм органом досудового слідства злочинах. Тобто, судом першої інстанції не конкретизовано обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що є істотним порушенням кримінально-процесуального законодавства, яке, відповідно до вимог ст. 347 КПК України, має наслідком скасування вироку суду першої інстанції.

Крім цього, судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 93 ч. 2 КПК України, із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було стягнуто судові витрати в солідарному порядку. Хоча, у справах з кількома підсудними, щодо яких постановлено обвинувальний вирок, судові витрати стягуються персонально із кожного засудженого з урахуванням ступеню вини та майнового стану.

А тому колегія суддів вважає, що за вказаних обставин апеляція прокурорау зміненому її вигляді підлягає до задоволення, а апеляція засудженого ОСОБА_3 з послідуючими доповненнями - до задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає до скасування із направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно врахувати викладені вище обставини та провести судовий розгляд справи у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 365, 366. 367. 368, 374 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок по справі в зміненому її вигляді та апеляцію засудженого ОСОБА_3 з послідуючими доповненнями - задоволити.

Вирок Щполянського районного суду Черкаської області від 24 листопада 20 року відносно засуджених ОСОБА_3 за ст.ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2, 185 ч. 289 ч. 2; 185 ч. 2 КК України та ОСОБА_4 за ст.ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2,1 ч. 5 КК України - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же су; іншому його складі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3. та ОСОБА_4 залишити попередню: ОСОБА_3 тримання під вартою в СІЗО №30 м. Черкаси, а ОСОБА_4 - підписку про невиїзд.

Головуючий

Судді