Справа № 545/2600/16-к
Провадження № 1-в/545/1259/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та жителя: АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; з базовою загальною середньою освітою; раніше не судимого, засудженого: 29.04.2013 року Олександрійським міським районним судом Кіровоградської обл., за ст. 122 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Олександрійським міським районним судом Кіровоградської обл., від 26.11.2014 року іспитовий строк скасовано. Початок строку покарання: 26.11.2014 року. Кінець строку покарання: 26.11.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Від засудженого надійшла заява з проханням розглядати клопотання в його відсутність, останнє підтримує, прохає задовольнити.

Враховуючи думку прокурора, який заперечував з приводу задоволення клопотання, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 26.04.2002, № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 засуджений 29.04.2013 року Олександрійським міським районним судом Кіровоградської обл., за ст. 122 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Олександрійським міським районним судом Кіровоградської обл., від 26.11.2014 року іспитовий строк скасовано та направлено останнього в м`ясця позбавлення волі для відбуття покарання, відбув більше 1/2 строку покарання, залишилось не відбутим - 4 місяці 5 днів, тобто формально має

Згідно характеристики затвердженої начальником БВК №16 засуджений за час відбування покарання стягнень не мав, проте мав лише одне заохочення 10.06.2016 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, У відношенні до представників адміністрації ставиться посередньо. За характером тихий, скритний. У відношенні до інших засуджених корисливий.

Разом з тим згідно витягу з протоколу №10 від 19.05.2016 року засідання БВК №16 по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення, в застосуванні данної пільги ОСОБА_4 відмовлено, як такому, що не досяг необхідного ступню виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого є нестабільною, за весь період відбування покарання має лише одне заохочення, а отже суд вважає, що останній не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом усього строку відбуття покарання, в зв`язку із чим підстави застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст.81 КК України, ст.537 п.2 КПК України,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1