465/3401/16-к
1-кп/465/493/16
УХВАЛА
про самовідвід
"13" червня 2016 р. суддя Франківського районного суду м.Львова- ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.190 та ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Франкіського районного суду м. Львова прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 скеровано кримінальне провадження №0003930 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, яке згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи передано судді ОСОБА_4 .

Разом з тим, суддею Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 заявлено самовідвід, який ухвалою від 08.06.2016 року задоволено, а матеріали провадження передано на новий розподіл між суддями.
Згідно з вимогами ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

В силу змісту ст. 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України зазначено, що наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Так, головуючим суддею ОСОБА_1 26.11.2015 року ухваленно постанову про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України для проведення додаткового розслідування, а відтак за наслідками розгляду справи постановлено процесуальне судове рішення.
Зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що з метою уникнення будь яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості та безсторонності судді при новому розгляді матеріалів обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003930 від 23.12.2015 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, недопущення тяганини розгляду справи по суті та виключення підстав для скасування процесуального рішення по справі, а тому вважаю, що самовідвід слід задоволити

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 80, 81 КПК України, -

у х в а л и в:
самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження про звинувачення ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України задоволити.

Матеріали кримінального провадження №0003930 від 23.12.2015 року про звинувачення ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України передати до канцелярії суду на повторний авторозподіл в порядку визначеному ст.35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1