Справа № 361/2721/16-к
Провадження № 1-кп/361/208/16
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
24 травня 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі судової колегії:
головуючого, судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, ідентифікаційний номер ненадав, інвалідності не маючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід - тримання під вартою, обраний судом 19 лютого 2016 року та продовжений на строк до 10 липня 2016 року, раніше не судимого,-
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115ч.1;15ч.2, 115ч.2п.13 КК України;
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115ч.1;15ч.2, 115ч.2п.13 КК України, надійшов до суду 12 травня 2016 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , як вказано в реєстрі матеріалів досудового розслідування, обраний слідчим суддею 19 лютого 2016 року у виді тримання під вартою з утриманням в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області до 17 травня 2016 року включно.
Ухвалою суду від 13 травня 2016 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні підчас якого, 17 травня 2016 року, було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на два місяці, тобто до 10 липня 2016 року та оголошено перерву в судовому засіданні до 24 травня 2016 року, в зв`язку з наданням строку обвинуваченому для прийняття рішення щодо розгляду справи судом присяжних.
В судове засідання прибули прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 доставлений під конвоєм, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не прибули про день і час судового засідання повідомленні належним чином, написали заяву, що не заперечують проти розгляду справи у їх відсутність.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після повторного роз`яснення судом йому вимог передбачених ст.384 КПК України, щодо розгляду справи судом присяжних написав заяву про розгляд справи колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_7 , та обвинувачений ОСОБА_6 також вважали за можливе призначати справу досудового розгляду.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників судового розгляду суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Суд в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог п.3ч.3ст.314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ст.3ч.1п.13 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ст.110ч.4 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам передбаченим статтею 291 цього Кодексу.
У відповідності до п.1ч.1ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Частиною 2ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст.291ч.2п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Аналіз змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення, не викладені належним чином фактичні обставини злочину.
Відповідно до вимог ст.277ч.1п.6 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Обвинувальний акт направлений до суду, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 як того вимагає ст.291 ч.2 п.5 КПК України, не відповідає вищенаведеним вимогам. В обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, із вказівкою конкретних дій підозрюваного(кількість ударів, в які частини тіла були завдані та їх наслідки, ступінь тяжкості), а потім зазначити конкретне обвинувачення щодо обвинуваченого, тобто вказати в чому він обвинувачується і вказати конкретні дії які він виконав, які наслідки від них настали, зокрема тяжкість тілесних ушкоджень, та їх кваліфікацію, з посиланням на кваліфікуючі ознаки злочину з їх перерахуванням відповідно до пункту, частини статті Кримінального Кодексу.
На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального злочину(об`єктивна та суб`єктивна сторона кримінального правопорушення), а саме, не вказано конкретного способу вчинення злочину, коли при яких обставинах в хронологічному порядку обвинуваченим були скоєні злочинні дії, при цьому не розкрито мотив, форму вини, мету. Не зазначено тяжкість завданих тілесних ушкоджень, їх причинний зв`язок з наступившими наслідками. Фактичні обставини кримінальних правопорушень викладено не конкретно, поверхово, що є порушенням вимог, при складанні обвинувального акту, щодо форми та змісту обвинувального акту.
Таким чином, обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню не містить чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, що має суттєве значення для встановлення істини по провадженню, відсутність якого порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі і право на захист.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваного прокурор порушив вимоги чинного законодавства.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_6 належного захисту своїх прав, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого на захист, передбачені п.1ч.3ст.42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Щодо можливості зміни обвинувачення в судовому засіданні то суд таку обставину вважає безпідставною, оскільки вказане порушення законодавства виявлено при поступленні матеріалів до суду, тому воно повинно бути усунутим безпосередньо при виявленні, а не проводити тривалі судові процеси в яких змінювати обвинувачення тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, зокрема п.21 статті 7 КПК України розумності строків.
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого б відповідав вимогам ст.374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
В минулому судовому засіданні суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на два місяці, тобто до 10 липня 2016 року і на даний час підстав для його зміни не вбачає.
Керуючись ст.ст.176,177, 314, 315, 331, 372, 384 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у виді тримання під вартою вважати продовженим на строк по 10 липня 2016 року із утриманням його під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий, суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2

ОСОБА_3