АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1392/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

За участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2016 року, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційних скаргах підозрюваний ОСОБА_7 та захисник - адвокат ОСОБА_6 , кожний окремо, порушують питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 13.11.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під вартою та застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого Солонянського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 з визначенням застави у розмірі 110.240, 00 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наявними вагомим доказами, в тому числі протоколами допиту представника потерпілого, свідків, протоколами огляду місця події. Обґрунтованість підозри узгоджується з точкою зору ЄСПЛ, яка викладена в Рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року та у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Крім того, прокурором було доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, скоїти інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя зазначив, що під час розгляду клопотання не було встановлено наявності у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, що дали б підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, підозрюваний ОСОБА_7 зазначає, що при обранні йому запобіжного заходу слідчим суддею не було взято до уваги той факт, що обвинувачення є безпідставним та до кінця не доведеним, не вивчено достатньої кількості доказів у зв`язку з неможливістю надати їх до суду. Також вказує, що не враховано і той факт, що він має міцні соціальні зв`язки з матір`ю ОСОБА_9 , прописаний та проживає за однією ж адресою з молодшим братом ОСОБА_10 , служив в ЗСУ та МВС і намірів переховуватися від органів слідства та суду не має, зобов`язується виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, захисник адвокат ОСОБА_6 зазначає, що вищезазначена ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою і підлягає скасуванню через істотне порушення норм кримінального процесуального законодавства.

Так, на думку захисника, з матеріалів вбачається, що посилання слідчого судді на постанову від 11 листопада 2016 року яка не вступила в силу, щодо непокори її підзахисного працівникам поліції, як обґрунтування існування ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки при затриманні він керував автомобілем марки «BMW 730i», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його матері ОСОБА_9 , і при огляді автомобіля працівниками поліції він заявив про те, щоб автомобіль оглядали у присутності власниці та адвоката, на що працівниками поліції було застосоване до підозрюваного фізичне насильство, а письмову згоду на огляд автомобіля, що була надана суду, він не підписував.

Також зазначає, що посилання слідчого судді на недоведеність існування у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, що не дало змоги застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, є необґрунтованим, оскільки стороною захисту було вказано місце проживання та реєстрації підозрюваного.

Вказує, що відсутність ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та можливості перешкоджати кримінальному провадженню, свідчить про те що до ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а обраний йому запобіжний захід прямо суперечить нормам КПК України та міжнародному праву.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, що апеляційні скарги підтримали з викладених у них підстав; думку прокурора який проти задоволення апеляційних скарг заперечував, посилаючись на їх безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується достатньою мірою низкою доказів, в тому числі протоколом огляду місця події від 11.11.2016 р., показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що викривають підозрюваного, висновком експерта від 11.11.2016 р., згідно якому вилучений в автомобілі ОСОБА_7 предмет є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом мисливської рушниці.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, достатньої для вирішення питання про застосування до останнього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується, та оцінює критично доводи апеляційних скарг в частині необґрунтованості та недоведеності цієї підозри.

Що стосується посилань апелянтів на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох окремих кримінальних правопорушень, кожне з яких згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше 5 років.

Крім того, фактичні обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також відомості про його особу, а саме те, що цей підозрюваний ніде не працює та не має легального джерела доходу, не одружений та дітей не має, а отже не обтяжений вагомими соціальними зв`язками; підозрюється у вчиненні крадіжки у складі групи осіб, що діяли за попередньою змовою, для здійснення якої виїхав на власному автомобілі до іншого населеного пункту, будучи при цьому озброєним вогнепальною зброєю, якою володів нелегально, - дають підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_7 зневажливо ставиться до закону, є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень та застосування насильства, що ставить під сумнів ефективність інших, менш обтяжливих запобіжних заходів.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність щодо ОСОБА_7 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і що згадані ризики не можуть бути достатньою мірою усунуті іншим шляхом, ніж тримання цього підозрюваного під вартою.

Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується та у зв`язку з вищенаведеним оцінює критично доводи апеляційних скарг щодо недостатньої вагомості встановлених щодо ОСОБА_7 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, на думку колегії суддів, зазначені апелянтами обставини, що позитивно характеризують особу підозрюваного, у сукупності не свідчать про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2016 року, якою до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3