Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/191/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000067 від 20 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_10 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника-адвоката ОСОБА_11 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08 липня 1993 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області від за ч.3 ст. 81 КК України ( в редакції 1960 року ) до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 13 травня 1996 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 206 КК України ( в редакції 1960 року ) до 4 років позбавлення волі;

- 03 грудня 1996 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 86-1, 44, ч.2 ст. 140, ч.1,3 ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року ) до 6 років позбавлення волі;

- 05 вересня 2005 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 15 квітня 2011 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватим та засуджено за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло при слідуючих обставинах.

26 листопада 2013 року, приблизно 02.00 год., ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з ОСОБА_12 (вирок стосовно якого набрав законної сили), умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення майна, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_13 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , через незамкнену хвіртку, шляхом вільного доступу проник в приміщення сараю ОСОБА_13 , звідки таємно викрав одну дорослу курку темної масті, вартістю 45,00 грн.,після чого передав її ОСОБА_12 , який в свою чергу переніс курку від домоволодіння ОСОБА_13 на відстань близько 20 м. та залишив її на узбіччі дороги.

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повернувся на територію домоволодіння ОСОБА_13 , звідки шляхом вільного доступу, з-під навісу, розташованого поряд із приміщенням сараю, таємно викрав один газовий балон, вартістю 150,00 грн. наповнений газом об`ємом 35 л., вартістю 6,20 грн. за один літр, на суму 217,00 грн., який поклав на саморобний металевий візок, вивіз за територію домоволодіння ОСОБА_13 і передав ОСОБА_12 .

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_10 ,умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повернувся на територію домоволодіння ОСОБА_13 , звідки шляхом вільного доступу, з-під навісу, таємно викрав один металевий візок для перевезення бідонів та один порожній алюмінієвий бідон ємкістю 40 л., вартість якого становить 210,00грн.

Викрадене майно ОСОБА_10 вивіз з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_13 та передав ОСОБА_12 , який в свою чергу переніс його на відстань близько 15 м. та залишав на узбіччі дороги.

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повернувся на подвір`я потерпілої ОСОБА_13 , вибив віконне скло на вхідних дверях житлового будинку, відчинив дверні запори і проник в приміщення веранди, звідки таємно викрав один алюмінієвий бідон ємкістю 40 л., вартістю 210,00 грн., одну сітку картоплі вагою 25 кг. вартістю 6,50 грн. за один кг. на суму 162, 50 грн., після чого ОСОБА_10 викрадене майно передав ОСОБА_12 , який переніс вказані речі на вулицю до іншого викраденого майна.

В подальшому, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , реалізовуючи спільний злочинний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що їх дії були викриті потерпілою ОСОБА_13 , вчинили на неї напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаний з проникненням до житла, а саме ОСОБА_10 за допомогою сокири, яка знаходилася у приміщенні веранди та належить потерпілій, розбив віконне скло та через утворений отвір проник до кімнати-вітальні, після чого відчинив вхідні двері та впустив у вказане приміщення ОСОБА_12 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_10 , з метою подолання опору ОСОБА_13 штовхнув її на крісло та приставивши до її шиї кухонний ніж, який ОСОБА_10 заздалегідь приготовив та приніс із собою для залякування, погрожував ОСОБА_13 застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, чим позбавляв потерпілу можливості чинити опір.

ОСОБА_12 у свою чергу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та виконуючи вказівки останнього, став обшукувати приміщення житлового будинку з метою відшукання грошових коштів та цінностей.

Під час вчинення зазначених дій ОСОБА_12 виявив на поверхні тумби в приміщенні вітальні гаманець в якому зберігалися грошові кошти в сумі 75, 00 грн. розмінними купюрами, які належали потерпілій ОСОБА_13 , якими ОСОБА_12 разом з ОСОБА_10 відкрито заволоділи, обернувши їх на свою користь.

Після цього, ОСОБА_12 був затриманий на місці скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 , розбивши скло у вікні сусідньої кімнати, з місця злочину зник.

В результаті спільних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , потерпілій ОСОБА_13 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 1086, 50 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду, а провадження у справі закрити із-за недоведеності винуватості його підзахисного у вчиненні розбійного нападу, вказуючи на те, що суд під час розгляду справи допустив однобічність та неповноту у з`ясуванні фактичних обставин цієї справи та дослідженні доказів, неправильно застосував кримінальний закон, ухвалив незаконний та необґрунтований вирок з істотним порушенням процесуальних норм.

Зокрема адвокат зазначає про те, що в основу обвинувачення та вироку суду стосовно його підзахисного ОСОБА_10 покладені недопустимі докази, які були виділені слідчим з іншого кримінального провадження № 00000914 від 26 листопада 2013 року стосовно ОСОБА_12 та у встановленому законом порядку речовими доказами в даній справі не визнані, що є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_10 та ст. 62 Конституції України.

Крім того вказує, що суд неправильно оцінив показання допитаних в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які при проведенні слідчих дій обвинуваченого ОСОБА_10 не впізнали, у зв`язку із значним проміжком часу, а показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які підтверджують незаконність затримання ОСОБА_10 та порушення його права на захист, безпідставно визнані судом неналежними.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 також просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити, вказуючи на відсутність в матеріалах цієї справи достатніх та обґрунтованих доказів, які б вказували про його причетність до розбійного нападу на ОСОБА_13 та доведеність його винуватості у вказаному правопорушенні.
Зокрема зазначає про те, що оскільки письмові докази були виділені слідчим з іншої кримінальної справи, то за відсутності постанови слідчого про їх долучення, ці докази є недопустими.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 вказує, що він не приймав участь у проведенні слідчих дій, а тому позбавлений був можливості задавати питання та висловлювати свої заперечення, а також оскаржувати в установленому законом порядку процесуальні дії та рішення прокурора або слідчого, що призвело до порушення його права на захист.
Вважає, що показання свідка ОСОБА_14 , понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які його впізнали зі слів потерпілої ОСОБА_13 неправильно були оцінені судом, а показання його свідків, а саме ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про незаконність його затримання, безпідставно не взято судом до уваги.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг,обвинуваченого ОСОБА_10 та у його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_11 , які повністю підтримали апеляційні скарги і просили суд їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та у його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_11 задоволенню не підлягають, за таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового засідання не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 187 КК України.

Так, даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_10 , суд на обґрунтування своїх висновків послався на сукупність зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколу огляду місця події від 26 листопада 2013 року з фототаблицями, згідно з яким слідчим зафіксований огляд домоволодіння ОСОБА_13 , яке знаходиться в АДРЕСА_3 , де було скоєне кримінальне правопорушення. Під час огляду будинку було виявлено пошкодження у вигляді розбитого скла на двохстворчатих дерев`яних дверях в приміщенні веранди , а також пошкодження у вигляді розбитого нижнього лівого скла та середнього лівого скла у вікні, що розташоване праворуч від дверей. Також у будинку виявлено особу чоловічої статі, яка представилася ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 . При особистому огляді вказаної особи у лівій нагрудній кишені було виявлено грошові кошти номіналом 2 та 5 гривень, загальною сумою 21 гривня, пасатижі із жовтою рукояткою. У спальній кімнаті було виявлено пошкодження вікна у вигляді розбитого скла. Під час огляду прилеглої території на вул. Козацькій, на відстані близько 20-30 метрів доверху виявлено та вилучено металевий візок з газовим балоном червоного кольору, куркою дорослою рябої масті. Поряд з візком виявлено сітку фіолетового кольору з картоплею, алюміневий порожній бідон ємністю 40 літрів та металевий візок для бідона. Під час огляду було виявлено та вилучено змив рідини бурого кольору та контрольний змив з асфальту перед ворітьми, сокира, грошові кошти в сумі 44 гривні, гаманець, два бідони ємністю по 40 літрів, газовий балон, наповнений газом ємністю 35 літрів, два візка, пасатижі, мішок картоплі, зразок лако-фарбового покриття (т. 4 а.п.154-170);

- протоколу додаткового огляду від 10 січня 2014 року, яким слідчим зафіксований огляд домоволодіння ОСОБА_13 , що знаходиться в АДРЕСА_3 . Під час проведення вказаної слідчої дії у приміщенні вітальні поряд із диваном на стільці було виявлено та вилучено кухоного ножа, довжиною леза 25-30 сантиметрів. Як пояснила ОСОБА_13 , що даний ніж їй не належить, а був виявлений нею після скоєного нападу і цей ніж, прикладав до її шиї невідомий чоловік під час скоєння розбійного нападу (т. 4 а.п.204 -205);

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 січня 2014 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_13 серед пред`явлених їй чотирьох фотознімків із зображенням осіб чоловічої статі, вказала на фотознімок № 2, на якому з її слів зображена особа, яка преставляла ножа до її грудей 26.11.2013 року. Крім того вказала на фотознімок №4 , на якому з її слів зображено особу, що перебувала із сокирою та яку затримав ОСОБА_14 (т. 4 а.п.201-203);

- висновку судової дактилоскопічної експертизи № 795 від 16 грудня 2013 року, за яким на наданих для дослідження предметах, а саме : на поверхнях гаманця, сокири та грошових знаків номіналом двадцять гривень (1штука), серії та номером НОМЕР_1 , 2005 року на аркуші паперу розмірами 131x70 міліметрів, п`ять гривень(1штука), серії та номером ПА 4349985, 2013 року на аркуші паперу розмірами 118x68міліметрів, одна гривна ( 1штука), серії номером НОМЕР_2 , 2011 року на аркуші паперу розмірами 117х63 міліметрів, дві гривні (9 штук), серії та номерами НОМЕР_3 , КГ7502427- 2011, ПЗ0, РК4, РК5, ПЗ3, МБ9, ЄЗ9,МВ5 - слідів рук не виявлено. Відповісти на питання, чи придатні сліди рук для ідентифікації по ним особи, не представляється можливим, оскільки на представлених на вказаних вище предметах слідів рук не виявлено (т. 4 а.п.178-183);

- висновку судової імунологічної експертизи № 1447 від 19 грудня 2013 року, за яким на наданому для дослідження змиві (об`єкт №1), вилученому на асфальті перед ворітьми домоволодіння ОСОБА_13 що в АДРЕСА_3 та на камуфльованих штанах (об`єкти №№2-20), вилучених у затриманого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено кров птиці (т. 4 а.п.184-192);

- висновку судової експертизи холодної зброї № 6 від 30 січня 2014 року, за яким наданий на дослідження ніж вилучений 10.01.2014 року з домоволодіння ОСОБА_13 холодною зброєю не являється. Представлений ніж виготовлений саморобним способом по типу кухонних ножів господарсько-побутового призначення (т. 4 а.п.193-195);

- протоколу допиту потерпілої ОСОБА_13 від 26 листопада 2013 року, в якому слідчим зафіксовано показання останньої про те, що вона в ніч з 25 на 26 листопада 2013 року відпочивала у власному будинку . Близько 02 години 00 хвилин почула, що на її подвір`ї щось гупає. В подальшому вона почула, як розбилась віконна шибка на вхідних дверях. Підійшовши до дверей у вітальні та увімкнувши світло, ОСОБА_13 через вікно помітила двох невідомих чоловіків , один невисокого зросту та один високий. В цей час потерпіла по мобільному телефону повідомила свого сина, щоб він терміного приїздив , тому що її грабують. В цей час невідомі особи наказали ОСОБА_13 відчинити двері до веранди, на що вона відмовилася. Після цього чоловік невеликого зросту, сокирою розбив скло у вікні, що поряд із дверима, і проліз через утворений отвір в кімнату-вітальню. Вслід за ним через цей же отвір проліз інший чоловік, вищого зросту, який підійшов до ОСОБА_13 та штовхнув її на крісло, приставивши її ніж до грудей, та наказав опустити погляд на підлогу, не дивитися на нього, бо йому доведеться вбити її. ОСОБА_21 почав сокирою перевертати речі потерпілої , які знаходились в даній кімнаті. В цей час зателефонував мобільний телефон, і ОСОБА_13 мала намір відповісти на дзвінок, однак їй це не вдалося. Невідомий чоловік, який перебував поряд з потерпілою наказав юнаку вимкнути телефон. Юнак підійшовши до холодильника, де лежав телефон, вимкнув його та помітив гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі близько 100 гривень, розміними купюрами номіналом по 20,10,5,2,1 гривні. Коли він відчинив гаманець то грошові кошти розсипалися на підлогу, і нападники стали їх збирати та складати у власні кармани . В подальшому до будинку зайшов ОСОБА_22 , який затримав молодого юнака, а інший чоловік побіг до спальної кімнати, де розбивши скло у вікні, втік . Через деякий час до будинку прибули працівники міліції, які з`ясували, що затриманого юнака звати ОСОБА_12 і він житель смт. Новоархангельськ. Потім ОСОБА_13 оглянула своє домоволодіння та виявила, що у неї викрали два алюмінієвих бідона ємністю 40 літрів кожен, дві сітки картоплі загальною вагою близько 100 кілограм, одну дорослу курку, газовий балон з газом ємністю 35 літрів, саморобний візок та візок для бідона, грошові кошти в сумі близько 100 гривень та одні пасатижі. До ОСОБА_13 фізичного насильства не застосовували, проте вона сильно злякалася за своє життя. Крім того повідомила, що двері до сараю не були зачинені на замикаючий пристрій (т. 4 а.п.174-177). Допит потерпілої в судовому засіданні не проводився в зв`язку з її смертю ( свідоцтво про смерть НОМЕР_4 , від 09.09.2014 року (т.4 а.п.113);

- протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_13 від 10 січня 2014 року, в якому слідчим зафіксовано показання останньої про те, що вона спроможна впізнати особу, яка приставляла ножа до її горла 26.11.2013 року та втекла з будинку за характерними рисами обличчя. Крім того, доповнила, що після розбійного нападу, вона під час прибирання в будинку, серед власного одягу на дивані виявила ножа, якого невідомий чоловік приставляв їй до шиї. Вказаний ніж ОСОБА_13 погодилася добровільно видати працівникам міліції (т. 4 а.п.199-200);

- протоколу одночасного допиту осіб від 24 січня 2014 року, в якому зафіксовано одночасний допит підозрюваного ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_13 , під час якого ОСОБА_12 повідомив, що йому відомо, що господаркою домоволодіння, до якого він проник разом із своїм дядьком звати ОСОБА_23 . Потерпіла вказала, що юнака вона знає, як ОСОБА_24 , який із невідомим чоловіком проникли до її будинку ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, підозрюваний ОСОБА_12 повідомив, що йому точно не відомо, який саме предмет ОСОБА_10 представляв до грудей ОСОБА_13 , оскільки він не бачив, та не приділяв уваги тому, що саме робив його дядько ОСОБА_10 , можливо то був ніж, а можливо викрутка (т. 4 а.п.206-209).

А також протоколами допитів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_25 , які зазначили,що дійсно 26 листопада 2013 року ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 проникли до домоволодіння потерпілої ОСОБА_13 на АДРЕСА_3 з погрозою застосування насильства, яке небезпечним для життя чи здоров`я особи заволоділи її майном.

Досліджуючи мотив злочинних дій суд обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_10 , який за попередньою змовою з ОСОБА_12 проник в середину будинку потерпілої ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_10 тримаючи в руках кухонний ніж та приставивши його до шиї потерпілої ОСОБА_13 , погрожував позбавити її життя,тобто ОСОБА_10 з ОСОБА_12 вчинили розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дав належну та об`єктивну оцінку, а висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у нападі з метою заволодіння майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, поєднане з проникненням у житло, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про те, що показання свідків ОСОБА_14 , понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 є неналежними та недопустими доказами, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються показаннями ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_25 , а також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що з об`єктивної та суб`єктивної сторони дії обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_12 охоплювались єдиним корисливим умислом, спрямованого на напад з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_13 , а спосіб викрадення та характер його злочинних дій свідчать про те, що ОСОБА_10 вчинив розбій.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 про недопустимість зазначених вище доказів з тих підстав, що вони були зібрані по іншому кримінальному провадженню № 00000914 від 26.11.2013 року є необґрунтованими і безпідставними, оскільки ці дані судом враховані, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.( т.4 а.п.60-61,64-67).

Крім того, суд першої інстанції ретельно перевіряв доводи сторони захисту щодо показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також оголошеними та дослідженими письмовими доказами, яким суд першої інстанції, під час розгляду справи, відповідно до вимог ст. 94 КПК України дав належну та об`єктивну оцінку.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що право обвинуваченого ОСОБА_10 на захист не було порушено, всі матеріали кримінального провадження стороною обвинувачення ОСОБА_10 були відкриті (т.4 а.с.147), а вимоги кримінального процесуального закону щодо забезпечення участі захисника під час досудового розслідування дотримані.

Також слід зазначити про те, що необ`єктивність та неповнота у дослідженні судом першої інстанції представлених доказів, в апеляційних скаргах захисником та обвинуваченим констатується формально, по суті спростовується матеріалами кримінального провадження, які вказують про те, що клопотання ОСОБА_10 , в тому числі про заміну захисників та ознайомлення з матеріалами справи судом вирішені у встановленому процесуальному порядку, а обвинувачений ОСОБА_10 в такий спосіб намагається уникнути кримінальної відповідальності за скоєння умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжких, особу ОСОБА_10 , який за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок, веде аморальний спосіб життя, не працює, має непогашені судимості за скоєння умисних кримінальних правопорушень.

Також при призначенні покарання ОСОБА_10 судом враховано обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: знаходження на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 судом визнано вчинення кримінального правопорушення проти особи похилого віку, рецидив злочинів.

Враховуючи, ступінь тяжкості та зухвалий характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_10 , який будучи раніше судимий за вчинення умисного, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, вчинив, умисне, особливо тяжке, кваліфіковане, корисливе кримінальне правопорушення проти власності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_10 як особа представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.
Фактичні обставини справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що призначене ОСОБА_10 покарання, в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В строк відбування ОСОБА_10 покарання по даному кримінальному провадженню зарахувати строк його переднього ув`язнення, а саме з 21 червня 2012 року по 21 серпня 2012 року та з 06 січня 2015 року по19 липня 2016 року включно з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника-адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Вирок Добровеличківськогорайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року в кримінальному провадженні № 0000067 від 20 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187 КК України - без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування ОСОБА_10 покарання по даному кримінальному провадженню зарахувати строк його переднього ув`язнення, а саме з 21 червня 2012 року по 21 серпня 2012 року та з 06 січня 2015 року по19 липня 2016 року включно з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_26 ОСОБА_4