Справа № 1-247/11 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/4/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 31.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві, апеляцію захисника ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новиця Калуського району Івано-Франківської області, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.06.1996 року за ч.1 ст.81; ст.44; ч.1 ст.89; ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна;

- 23.02.2000 року за ч.2 ст.140; ч.3 ст.81; ст.42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18.05.2001 року за ч.3 ст.81; ч.2 ст.140; ст.42; ст.43 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 14.09.2006 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 20.08.2009 року за ч.3 ст.185; ч.4 ст.70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого 31.08.2010 року по відбуттю покарання, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначно покарання у виді 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів, -
В С Т А Н О В И Л А :
Як вбачається з вироку, 28.12.2010 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_6 , діючи разом та за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі, відносно яких кримінальна справа виділена в окреме провадження, на автомобілі марки «Део-Ланос», сріблястого кольору з метою повторного скоєння незаконного заволодіння транспортним засобом та повернення його на свою користь, приїхали до офісного приміщення ТОВ «Анкор ІК», що за адресою: м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, вул.Київська, 8-а де ОСОБА_8 , діючи разом та за попередньою змовою із невстановленими особами чоловічої статі, підійшли до офісного приміщення ТОВ «Анкор ІК» та підперли вхідні двері до приміщення дерев`яною палицею. Після чого ОСОБА_6 , діючи разом та за попередньою змовою із невстановленими особами, розбили скло у вікні однієї із кімнат приміщення ТОВ «Анкор ІК» і, взявши зі столу ключі від замка запалювання, підійшов до автомобіля марки «Газель», д/н НОМЕР_1 і, сівши за кермо вказаного автомобіля та вставивши в замок запалення ключі, запустив двигун. Після чого незаконно повторно заволоділи вказаним автомобілем марки «Газель», д.н. НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта від 20.01.2011 року становить 71549 грн. 72 коп. та почав рух із території TOB «Анкор ІК», чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 71549 гривень 72 копійки. В подальшому ОСОБА_6 був затриманий ОСОБА_10 , а невстановлені слідством особи з місця скоєння злочину зникли.

Захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в апеляції, просить скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вважає вирок необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції під час досудового слідства невірно встановлено фактичні обставини справи, а саме те, що автомобіль не міг рухатися, внаслідок дорожньої обстановки та погодних умов.

Просить врахувати думку потерпілого, який в судовому засіданні просив підсудного суворо не карати.

Крім того, до суду засуджений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням в якому просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком суду на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого, який просив слухати справу у відсутності зазхисника, і просив апеляцію та клопотання задоволити з підстав наведених в них, прокурора, який просив в задоволенні апеляції відмовити, а клопотання вирішити відповідно до вимог Закону, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненому, а також кваліфікація його дій за ст.289 ч.2 КК України базуються на зібраних по справі, досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах і сторонами не оспорюються.

Щодо призначеного ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, то колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції керувався вимогами ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, обставинами, що обтяжують покарання суд першої інстанції визнав вчинення злочину особою, що перебевала у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

З врахуванням наведеного, суд правомірно та обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання, за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого немає.

Твердження захисника про те, що фактичних збитків злочином не завдано, а потерпілий просив суворо не карати ОСОБА_6 є такими, що не впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину, та характеристику особи винного.

Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи та ухваленні вироку, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком суду, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, колегія суддів вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.5 ст.72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_6 перебував в попередньому ув`язненні з моменту затримання з 29.12.2011 року до вступу вироку в законну силу до 27.04.2011 року (т.1 а.с.22, 131), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведенного, керуючись ст.72ч.5 КК України; ст.365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволити.

Зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк з 29 грудня 2010 року по 26 квітня 2011 року включно.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили.

С УД Д І: _____(підпис)______ _____(підпис)______ _____(підпис)______