Справа № 667/564/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Херсон
Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в залі судових засідань в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, ч.1 ст.122 КК України-
встановив :
28 січня 2016 року до Комсомольського районного суду м. Херсона з Херсонської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, ч.1 ст.122 КК України.
29 січня 2016 року обвинувальний акт передано у провадження судді ОСОБА_1 і 01.02.2016 року за вказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого надав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановлених ст.291 КПК України, а саме:
- реєстр матеріалів досудового розслідування не містить зазначення жодної процесуальної дії, проведеної за участю потерпілого ОСОБА_6 , тоді як потерпілий був допитаний органами досудового розслідування;

- долучений реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає ходу досудового розслідування, відсутні відомості про визнання гр. ОСОБА_6 цивільним позивачем, про повідомлення потерпілого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, а також відсутні відомості про вжиття досудовим слідством заходів для повідомлення потерпілого ОСОБА_6 про завершення розслідування та надання йому доступу;

- під час досудового слідства були істотно порушені процесуальні права потерпілого, передбачені ст.ст. 56, 290 КПК України, які неможливо відновити без повернення обвинувального акту прокурору, та які можуть призвести до визнання отриманих доказів недійсними;

- при досудовому слідстві порушені вимоги ч.7 ст.290 КПК України щодо відкриття потерпілому ОСОБА_6 матеріалів кримінального провадження перед закінченням досудового слідства;

- внаслідок зазначеної бездіяльності слідчого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_6 не отримав інформацію про прийняті процесуальні рішення, що позбавило його права на оскарження тих рішень слідчого, з якими потерпілий не згодний, подати клопотання про доповнення розслідування шляхом проведення певних слідчих та процесуальних дій;

- відсутність переліку зазначених процесуальних дій в реєстрі матеріалів досудового розслідування унеможливлює з`ясування судом та ідентифікацію процесуальних дій, що були проведені з потерпілим ОСОБА_6 в ході досудового розслідування, що є умовою винесення обґрунтованого, справедливого та законного судового рішення;

- вказані в реєстрі процесуальні рішення про приєднання речових доказів не містять переліку речових доказів та інформацію про місце їх зберігання;

- в порушення вимог п.7 ч.1 ст.291 КПК України в обвинувальному акті відображено неправдиві відомості стосовно відсутності в кримінальному провадженні заподіяння матеріальних збитків та відсутності цивільного позову про заподіяння потерпілому моральної та матеріальної шкоди від кримінального правопорушення;

- в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не належним чином викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважає встановленим та обвинувачення, всупереч вимогам закону, не сформульовано;

- в обвинувальному акті не вказані мотив та мета вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також не розкрита форма вини та суб`єктивне відношення до нього;

- підпис прокурора прокуратури ОСОБА_8 в обвинувальному акті не скріплений печаткою вказаної установи;

- існує реальна необхідність об`єднання в одне даного кримінального провадження з двома іншими, в яких проводиться досудове розслідування, оскільки всі кримінальні провадження розпочаті за одним фактом вчинення злочину 6-ма особами, на підставі однієї події, де ОСОБА_6 є потерпілим, а ОСОБА_5 підозрюваним і обвинуваченим. Матеріали трьох досудових розслідувань за одним злочином не можуть розглядатися в окремих провадженнях, оскільки це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Неможливо окремо проводити досудове розслідування та судовий розгляд за цими трьома провадженнями у зв`язку із складністю поділу судових витрат, розгляду цивільних позовів, призначення покарання без урахування ступеню вини кожного із учасників злочину.

Прокурор просив суд призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду в загальному поряду. Щодо клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акту вважав, що клопотання є необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню, надав письмові заперечення на клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився. Згідно повідомлення його представника потерпілий перебуває за межами України. Особи, які брали участь у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого.

Обвинувачений у прийнятті рішення за результатами підготовчого судового засідання покладався на розсуд суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а тому у підготовчому судовому засіданні підлягає з`ясуванню чи відповідає вимогам КПК України обвинувальний акт.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст.291 КПК України.

Відповідно до пунктів 5,6,9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, дату та місце складання обвинувального акту та його затвердження.

В обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, проте відсутнє формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення - є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинувальний акт такого твердження відносно ОСОБА_5 не містить.

В обвинувальному акті зазначається, «що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що», але натомість формулювання обвинувачення викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, проте є потерпілий фізична особа, а відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Оскільки у кримінальному провадженні є потерпілий ОСОБА_6 , то обов`язково має бути і шкода, характер якої зазначено у ч.1 ст.55 КПК України, проте в обвинувальному акті тільки зазначено, що «у кримінальному матеріальний збиток не завданий». Але в п.7 ч.2 ст.291 КПК України вказано про необхідність зазначення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а не матеріального збитку.

Частиною 5 ст.55 КПК України чітко визначено, що особа, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, не може бути потерпілою, а тільки заявником.

Стаття 3 КПК України, якою визначено основні терміни Кодексу, не визначає поняття «шкоди» та «матеріального збитку», але частина 2 ст.3 КПК України визначає, що інші терміни, що вживаються в цьому Кодексі, визначаються спеціальними нормами у цьому Кодексі та інших Законах України.

Так, згідно ст.22 Цивільного Кодексу України збитки є одним із видів тільки майнової шкоди, а у ст.55 КПК України йдеться про моральну, фізичну та майнову шкоду, тобто поняття збитків та шкоди не є тотожними.

Крім того, суд зазначає, що, очевидно, в обвинувальному акті у фразі про збитки пропущено слово «провадженні», і повний текст про збитки мав би бути зазначений, як «у кримінальному провадженні матеріальний збиток не завданий», але у п. 7 ч.2 ст.291 КПК України йдеться про визначення шкоди, завданої кримінальним правопорушення, а не збитку, завданого у кримінальному провадженні.

Стаття 291 КПК України не містить вимоги щодо зазначення збитку у кримінальному провадженні, а КПК України не містить поняття «збиток у кримінальному провадженні».

В обвинувальному акті не вказано місця складання обвинувального акту та місце його затвердження, що є обов`язковим згідно п.9 ч.2 ст.291 КПК України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам процесуального закону, то він підлягає поверненню прокурору.

Інші доводи представника потерпілого, які зазначені ним у клопотанні, як підстави для повернення обвинувального акту, є слушними, але не можуть бути взяті за основу для повернення обвинувального акту.

Зокрема, суд не приймає доводи щодо необхідності печатки прокуратури на обвинувальному акті, оскільки такої вимоги у ст.291 КПК України не зазначено.

Не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту порушення, допущені при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, проведенні інших слідчих дій, що призвели до порушення прав потерпілого, доцільність об`єднання вказаного кримінального провадження з іншими, досудове розслідування в яких провадиться на даний час тощо.

Керуючись ст.291, п 3.ч.3 ст.314 КПК України, суд

у х в а л и в

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинувачннням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, ч.1 ст.122 КК України.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя ОСОБА_1