печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9480/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003619 від 27.05.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровоград, громадянки України, освіта повна загальна середня, яка незаміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судима, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, на початку 2015 року у ОСОБА_3 виник умисел на заняття проституцією та звідництво своєї подруги ОСОБА_6 з чоловіками для розпусти, а саме для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у мережі Інтернет розмістила оголошення про надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 500 грн. за годину, зазначивши рекламний номер телефону.

26.05.2015, приблизно о 18.00 год., ОСОБА_3 на вказаний в оголошенні номер мобільного телефону зателефонував ОСОБА_7 з пропозицією отримати за грошову винагороду послуги сексуального характеру, на що ОСОБА_3 відповіла, що може надати їх особисто або звести зі своєю подругою ОСОБА_6 для надання таких послуг, повідомивши, що для цього ОСОБА_7 слід прибути за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приблизно о 19.00 год., ОСОБА_7 прибув за вказаною адресою, де його зустріла ОСОБА_3 , яка провела його до кімнати, де на той час вже перебувала ОСОБА_6 , та запропонувала йому обрати одну з них для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду .

Обравши ОСОБА_6 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 500 грн. в якості грошової винагороди за надання йому послуг сексуального характеру ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 виступила звідником для розпусти ОСОБА_6 та раніше незнайомого їй ОСОБА_7 , тобто посередником, який організував зустріч осіб, які бажали задовольнити свої статеві пристрасті та осіб, які надавали сексуальні послуги.

Після цього, ОСОБА_6 надала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, отримавши винагороду в розмірі 500 грн.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти.

01.03.2016 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 302 КК України, обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину в межах висунутого обвинувачення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 має понести за інкримінований злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор та захисник, кожний окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого в даному випадку потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про її особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 01.03.2016 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1