Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні 13 квітня 2016 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та засудженого на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, такого, що

не має судимості,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією всього майна, яке йому належить на праві власності.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року вирок місцевого суду в порядку ст. 365 КПК України (1960 року) уточнено: ОСОБА_7 вважається засудженим за ч. 3 ст. 368 КК України в редакції Закону від 07 квітня 2011 року № 3207-УІ.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи призначеним наказом № 944 командира в/ч НОМЕР_1 від 25.11.2010 року командиром групи розмінування - військовою службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, з корисливих мотивів, у період з 30 березня 2011 року по 28 грудня 2011 року, в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області повторно, шляхом вимагання отримав від солдатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 хабар у виді грошових коштів на загальну суму 12 000 грн за включення останніх до списків груп розмінування частини та надання документів, необхідних для отримання додаткового грошового забезпечення та оформлення пільгового статусу учасника бойових дій, також від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 хабар у виді грошових коштів на загальну суму 66 000 грн за видачу актів виконання робіт з очищення місцевості та знищення вибухонебезпечних предметів та надання документів, необхідних для оформлення пільгового статусу учасника бойових дій.
У спільній касаційній скарзі захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , не погоджуючись із постановленими щодо ОСОБА_7 судовими рішеннями через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просять їх змінити, пом`якшити призначене покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши засудженого від його відбування. Свої вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_6 мотивують тим, що при призначенні покарання засудженому не враховано усіх пом`якшуючих обставин, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст.ст. 65-67 КК України.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись із постановленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості, просить його скасувати, а справу - направити на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що його дії кваліфіковано невірно, а призначене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України. Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу його та захисників без задоволення, не навів переконливих мотивів на спростовування доводів, викладених в них, належним чином не перевірив і не зазначив у своїй ухвалі підстави, через які апеляційні скарги визнав необґрунтованими, тобто постановив ухвалу, яка не відповідає ст. 377 КПК України ( 1960 року )

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисників на підтримання поданих скарг, пояснення прокурора, який заперечив проти скарг, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, які були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій, перегляду відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України ( 1960 року ) у касаційному порядку не підлягають.

Проте, як убачається з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судових рішеннях наведено докладні мотиви.

Зокрема, вони підтверджуються детальними показаннями потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , даними, що містяться у протоколах виїмки та огляду документів, відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілих, акті перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини, розписках потерпілих про повернення їм ОСОБА_7 грошових коштів, а також іншими наведеними у вироку доказами.

Підстав уважати, що потерпілі та свідки обмовили ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, немає, оскільки їх показання узгоджуються між собою та з іншими доказами, зібраними по справі.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 364 КК України, як про це порушено питання в касаційній скарзі засудженого, не встановлено.

Вирок суду є мотивованим, постановлений з дотриманням вимог ст. 334 КПК України ( 1960 року ).

Щодо доводів касаційних скарг засудженого та захисників про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості, то вони частково заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючих обставин, ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу засудженого, зокрема, те, що він позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню доньку.
Проте, додатково враховуючи те, що ОСОБА_7 є учасником антитерористичної операції, протягом 2014 року брав участь у бойових діях на території Саур Могили, с. Піски Донецької області та Донецького аеропорту, був поранений, до теперішнього часу продовжує службу в Збройних Силах України в званні підполковника, позитивно характеризується за місцем служби, колегія суддів уважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, й приходить до висновку про можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_7 основне покарання за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі ч. 1 ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке йому належить на праві власності.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3