Справа № 465/2501/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/831/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0001097 від 16.04.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21.06.2016 р. про відмову у затвердженні угоди та повернення матеріалів обвинувального акту прокурору,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

встановила:
ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.06.2016 р. відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 квітня 2014 року укладеної між прокурором , якому надані повноваження у кримінальному провадженні № 0001097 від 16 квітня 2014 року та підозрюваним ОСОБА_6 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.Матеріали обвинувального акта з додатком у кримінальному провадженні, та кримінальне провадження що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001097 від 16 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України повернуто прокурору для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст.91, 109, ст.. 291, ст. 472 КПК України та для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.. 468 -475 КПК України.Встановлено строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Обгрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що фактичні обставини кримінального провадження, як це передбачено ст. 91 КПК України в обвинувальному акті не викладені, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_6 не відповідає диспозиції ст. 395 КК України. Отже обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім цього, виходячи із змісту обвинувального акта ОСОБА_6 й надалі перебуває у процесуальному статусі-підозрюваного. Відтак, підготовче судове засідання не може відбутися за участю підозрюваного в силу вимог ст.. 314 КПК України, відповідно до якої, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого. Також, в обвинувальному акті вказано обставини, які не передбачені ст. 291 КПК України, зокрема : « Згідно з вимогами ст.. 291 КПК України обвинувальний акт направляється для затвердження до прокуратури Франківського району м. Львова. Така дія також суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження процесуальному прокурору, у даному випадку ОСОБА_9 . До суду звернулася інша особа, процесуальні права якої, у даному кримінальному провадженні не визначені.В долученій до обвинувального акта розписці відсутня дата та кількість аркушів обвинувального акта з додатками, що були вручені підозрюваному та адвокату, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 та ст. 293 КПК України.
На дану ухвалу прокурор у кримінальному провадженні № 0001097 від 16.04.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначені обставини, які прокурор вважає фактично встановленими, із одночасним посиланням на норми КК України.Водночас, в ході судового розгляду, а не підготовчого судового засідання суд надає оцінку обставинам, які підлягають доказуванню - події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Наголошує, що у своїй ухвалі суд зазначає, що обвинувальний акт скерований до суду не прокурором, який призначений у порядку ст.37 КПК України, а всупереч вимогам ст.36, п.3 ч.2 ст.283 та ст.477 КПК України, іншою особою, процесуальні права якої не визначені, однак ОСОБА_10 на час скерування обвинувального акту займала посаду заступника прокурора Франківського району м. Львова, що вказано у супровідному листі, яким скеровано обвинувальний акт з додатками. Відповідно до положень ет.121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції від 14.10.2014 року з подальшими змінами та доповненнями) керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, державними органами, особами, установами та організаціями.
Крім того, згідно п. 9.5.2. Інструкції з діловодства органів прокуратури України, що затверджено Наказом Генеральним прокурором України №3 від 15.01.2015 документи підписуються повноважними особами органів прокуратури, як правило, на першому примірнику доку мета відповідно до їх компетенції, встановленої чинними нормативно-правовими актами. На підставі наведеного, супровідний лист про скерування обвинувального акту до суду адресується на ім`я голови місцевого суду та підписується керівником прокуратури, а за якого відсутності - заступником.
Підкреслює, що судом, при постановлені ухвали, проігноровано вимоги п. 1 ч.1 ст.372 КПК України. Зокрема, судом зазначено сторін кримінального провадження - прокурора та потерпілого, зазначено в мотивувальній частині, а не в вступній.
Зазначає, що в мотивувальній частині зазначається, що при прийнятті рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд керувався положеннями ст. 91 - обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному процесі, ст. 214 - початок досудового розслідування, ст. 284 - закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи, ст. 368 - питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку, вищезазначені статті КПК України до вирішення питань, передбачених ст.ст. 314-315 КПК України не мають ані найменшого стосунку.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 474 ч. 1 п. 1, 6 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.
Відповідно до даної норми закону обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Згідно диспозиції ст. 395 КК України кримінальна відповідальність настає у разі самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Однак, кваліфікація дій ОСОБА_6 згідно обвинувального акта не відповідає диспозиції ст. 395 КК України.

Доводи прокурора про те, що суд під час підготовчого судового засідання дав оцінку обставинам, які підлягають доказуванню під час розгляду в судовому засіданні, колегія суддів оцінює критично. Оскільки судом було вказано лише на невідповідність викладеної фабули обвинувачення диспозиції ст. 395 КК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обвинувального акту, з якого не вбачається мета та мотив вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 .

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до обвинувального акту було додано розписку про отримання ОСОБА_6 матеріалів обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування без зазначення дати отримання та кількості аркушів отриманих документів.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_6 свою винуватість не визнав.

Перевіряючи угоду на відповідність вимогам закону, суд правильно прийшов до висновку про відмову в затвердженні угоди.

Відтак, доводи апеляційної карги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0001097 від 16.04.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 квітня 2014 року укладеної між прокурором, якому надані повноваження у кримінальному провадженні № 0001097 від 16 квітня 2014 року та підозрюваним ОСОБА_6 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, аматеріали обвинувального акта з додатком у кримінальному провадженні повернуто прокурору залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

п/п п/п п/п

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2
Ухвала набрала законної сили 28.07.2016 р.
Дата оформлення копії 29.07.2016 р.
Помічник судді ОСОБА_11