Справа № 464/7387/13-к
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.09.2013 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В. при секретарі Гарасимович Ю.Р., з участю прокурора Гриців Н.М., представника квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на постанову про закриття кримінальної справи,-

ВСТАНОВИВ:

представник квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 від 15 листопада 2012 року про закриття кримінальної справи порушеної за ч.3 ст. 197-1 КК України. В обґрунтування скарги посилається на те, що проведеною перевіркою встановлено, що громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 125 Земельного кодексу України самовільно зайнято земельну ділянку військового містечка №179 площею 0,01845 га по вул. І. Франка, 129 у м. Львові, яка перебуває у користуванні Міністерства оборони України і знаходиться на обліку у КЕВ м. Львова, та розпочато на ній будівництво. 08.12.2011 військовою прокуратурою Львівського гарнізону порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 та ч.3 ст.197-1 КК України. У подальшому кримінальну справу в частині самовільного зайняття та ведення самовільного будівництва на земельній ділянці військового містечка №179 скеровано за підслідністю у Сихівський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для провадження досудового слідства. За результатами досудового слідства 15.11.2012 слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області прийнято постанову про закриття кримінальної справи №139-0729 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року). Оскаржувану постанову вважає необгрунтованою, а відтак незаконною і такою що підлягає скасуванню оскільки в основу прийнятого рішення слідчим Очеретним Б.І. покладено лише довідку-розрахунок Державної інспекції сільського господарства у Львівській області в якій незрозумілою методикою визначено спричинену самовільним зайняттям земельної ділянки шкоду у розмірі лише 2328,67 грн., також зазначено про те, що нібито ця шкода для законного володільця земельної ділянки не є значною, хоча з цього приводу службові особи КЕВ м. Львова не були допитані взагалі. Вважає що слідчим в порушення вимог ст.ст.22, 64 КПК України 1960 року не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненні злочину, характеру і розміру спричиненої злочином шкоди.

Представник КЕВ м.Львова ОСОБА_1 під час розгляду скарги підтримав таку, просив задоволити її та скасувати оскаржувану постанову слідчого. Додатково наголосив на тому, що слідчий при визначенні розміру шкоди завданої самовільним зайняттям земельної ділянки повинен був призначити експертизу, а не брати за основу довідку-розрахунок Державної інспекції сільського господарства у Львівській області.

Прокурор та слідчий Очеретний Б.І. під час розгляду скарги зазначили, що підстав для скасування скарги немає, оскільки така прийнята з дотриманням вимог законодавства. Наголосили, що в слідчого не було підстав для призначення експертизи, оскільки розмір шкоди був визначений компетентним органом.

Заслухавши пояснення представник КЕВ м.Львова, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінальної справи приходжу до наступного висновку.

Постановою слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 від 15 листопада 2012 року закрито кримінальну справу №139-0729 порушену за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.236-6 КПК України 1960 року розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при закритті справи виконані вимоги статей 213 і 214 цього Кодексу, приймає одне з таких рішень: залишає скаргу без задоволення; скасовує постанову про закриття справи і направляє справу прокурору для відновлення слідства або дізнання.

Згідно ч.1 ст.213 КПК України 1960 року кримінальна справа закривається при наявності підстав, зазначених у статті 6 цього Кодексу; при недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Частиною 1 ст.214 КПК України 1960 року встановлено, що слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.130 КПК України у постанові зазначається місце і час її складання, посада особи, що виносить постанову, її прізвище, справа, в якій провадиться слідство, і обґрунтування прийнятого рішення, а також стаття цього Кодексу, на підставі якої прийнято рішення.

Із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для закриття кримінальної справи був п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, тобто відсутність в діянні складу злочину, оскільки шкода завдана при самовільному будівництві споруди на самовільно зайнятій ділянці, що за адресою: м.Львів, вул.Івана Франка, 129 становить 2328 грн. 67 коп. і не є значною для законного володільця.

При визначенні розміру шкоди слідчий керувався розрахунком №2280/3-10-8 від 24.07.2012 р. наданим Державною інспекцією сільського господарства.

Відповідно до п.15 ч.4 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України затверджену Указом Президента України від 13.04.2011 № 459/2011, Державна інспекція сільського господарства України розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Згідно ст.196 КПК України 1960 року експертиза призначається у випадках, передбачених статтями 75 і 76 цього Кодексу.

Експертиза призначається у випадках, коли для вирішення певних питань при провадженні в справі потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання (ст.75 КПК України 1960 року).

Стаття 76 КПК України 1960 року передбачає випадки обов'язкового призначення експертизи. Аналіз даної норми дає підстави прийти до висновку, що для визначення розміру шкоди законодавством не передбачено обов'язкове призначення експертизи.

Таким чином, наявність в слідчого розрахунку визначеної законодавством державної установи, до повноважень якої входить визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, позбавила останнього необхідності призначати експертизу, а тому посилання представника КЕВ м.Львова в цій частині є необґрунтованими.

Частина 1 ст.197-1 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Разом з тим обєктивна сторона злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України полягає у самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно примітки ст.197-1 КК України шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Аналіз даної норми КК України дає підстави зробити висновок, що самовільне зайняття земельної ділянки є злочином із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавшицим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди. При цьому із змісту ч. 3 ст. 197-1 КК України випливає, що поняття кримінально караного самовільного будівництва має специфіку, яка полягає у його поєднанні із самовільним зайняттям земельної ділянки, яким завдано значної шкоди.

Таким чином приходжу до висновку, що встановлена слідчим шкода завдана самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 2328 грн. 67 коп. не є значною в розумінні КК України, а тому дана обставина виключає кримінальну відповідальність за ч.3 ст.197-1 КК України, що в свою чергу є підставою для закриття кримінальної справи в звязку з відсутністю в діянні складу злочину.

Дослідивши оскаржувану постанову, приходжу до переконання, що при винесенні такої слідчим було дотримано вимог ст.ст.213, 214 КПК України 1960 року щодо підстав та порядку закриття кримінальної справи, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 213, 214, 236-5, 236-6 КПК України 1960 року, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на постанову слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 від 15 листопада 2012 року про закриття кримінальної справи №139-0729 порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України залишити без задоволення.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Борачок