Справа № 346/4168/14-к
Провадження № 1-в/346/717/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК № 41 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Коломия у режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, засудженого вироком Коломийського міськрайонного суду від 18.09.2014 року за ст.121 ч.1 КК України до 3-х років 9 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 подав клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи клопотання тим, що відповідно до ст.81 КК України, він може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання. Однак, вказує,що адміністрацією колонії йому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України. Вказує, на те,що у нього залишилась мати-інвалід ,за якою йому слід наглядати, відповідно необхідна його допомога.
Засуджений Здибель своє клопотання в судовому засіданні підтримав.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання заперечив, вказав,що засуджений не довів своє виправлення, йому неодноразово було відмовлено в підготовці матеріалів на умовно-дострокове звільнення. Крім цього порушена сама процедура подання клопотання про умовно-дострокове звільнення,яка передбачена чинним КВК України.
Представник Коломийського ВК-41 в судовому засіданні подане клопотання заперечив та пояснив,що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення,відповідно просить у клопотанні відмовити.
Ознайомившись з матеріалами особової справи, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , який просить задовольнити подане клопотання, пояснення представника Коломийської ВК № 41, який просить відмовити у задоволенні вказаного клопотання, прокурора, який заперечує проти задоволення вказаного клопотання, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, чи необережний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засудженого за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як свідчать матеріали справи, на засудженого ОСОБА_5 було накладено 2 (два) стягнення за порушення порядку та умов відбування покарання, а саме 14.11.2014 року винесено попередження за відмову в чергуванні та 18.04.2016 року винесена догана за порушення дисципліни та куріння в невстановленому місці(а.с.87).На думку суду дані порушення є злісними, оскільки дотримання внутрішнього розпорядку та порядку в колонії, де відбувають покарання засуджені, є наріжним каменем процедури відбуття покарання для засуджених, які зобов`язані дотримуватись всіх належно встановлених правил відбуття покарання, що є одним з принципів виховного процесу для засуджених. Суд зауважує, що накладені стягнення не були зняті,а є погашені. В той же час засудженому ОСОБА_5 за час перебування в ВК-41 не було оголошено жодного заохочення за зразкову поведінку та сумлінне відношення до праці.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка була затверджена 8.09.2016 р. (а.c.91) і є в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо. За весь період відбування покарання у Коломийській ВК-41, починаючи з червня 2014 року, засуджений не працював на виробництві установи, тобто до початку застосування дії щодо нього ст.81 КК України щодо умовно- дострокового звільнення,що підтверджується довідкою про працевлаштування засудженого від 25.01.2016 року,яка є в матеріалах справи (а.с.79,95).

Як наслідок, рішеннями комісії Коломийської ВК-41 з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким та переводу до дільниці соціальної реабілітації №19 від 08.09.2016 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у в умовно-достроковому звільненні (ст.81 КК України), як такому, що не стає на шлях виправлення (а.с.98), 28.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України), як такому що не став на шлях виправлення (а.с.73).Дані рішення комісії засуджений ОСОБА_5 не оскаржував ні прокурору, ні до суду.

При прийнятті рішення, про відмову у направленні матеріалів до суду про застосування ст.81 КК України до засудженого ОСОБА_5 , комісія брала до уваги поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не за окремо обраний період часу. Також на комісії розглядались всі належні документи, які містяться у особовій справі та характеризують особу засудженого ОСОБА_5 і саме на основі цих документів були зроблені висновки, що поведінка засудженого та його ставлення до праці не є сумлінними, як це вимагає ст.81 КК України.

Крім цього при вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги наступне.

На засудженого, стосовно якого прийнято позитивне рішення про подання матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81 Кримінального кодексу України), відповідний підрозділ виправної колонії, де засуджений відбуває покарання, готує до суду подання, яке містить анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, зазначені в абзацах четвертому, шостому - десятому частини першої статті 132 Кримінально-виконавчого кодексу України, протягом строку, визначеного статтями 152 та 154 КВК України, та особова справа. Після погодження подання зі спостережною комісією, матеріали направляються до суду.

Однак, питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання в даному судовому засіданні розглядається не на підставі подання Коломийської ВК-41, погодженого зі спостережною комісією, як цього вимагає кримінально-виконавче законодавство, а на підставі його власного клопотання, що є недотриманням процедурного порядку дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченого ст.ст.152,154 КВК України. Даний факт позбавляє можливості спостережну комісію при Коломийській РДА здійснювати громадський контроль за дотриманням законодавства при умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_5 , а також організувати громадський контроль за його поведінкою протягом невідбутої частини покарання.

Крім того, засуджений ОСОБА_5 має заборгованість за виконавчими листами на загальну суму 35601,03 грн., проте жодної участі у погашенні даної заборгованості не приймає (а.с.74,94).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 2300/5 від 04.11.2013 «Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими», яким затверджено «Положення про самодіяльні організації засуджених до позбавлення волі», у відділенні соціально-психологічної служби створюються самодіяльні організації засуджених до позбавлення волі, які надаються з ради колективу, самодіяльних секцій та редакції стінної газети. В обов`язок ради колективу засуджених відділення входить сприяння формуванню у засуджених правомірної поведінки та попередженню конфліктів, надання громадської оцінки порушенням засудженими встановленого режиму відбування покарання. Так згідно витягу з протоколу №36 від 28.08.2016 засідання ради колективу засуджених відділення СПС №4, рада колективу засуджених вирішила не виходити із клопотанням перед адміністрацією колонії, щодо можливості застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 (а.с.96).

Згідно п.п.1,2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

За таких обставин, у суду відсутні підстави щодо не врахування вищезазначених даних при винесенні даної ухвали.

Суд приходить до висновку, що всі вищезазначені факти свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою своє виправлення, що є єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення.

На підставі наведеного, ст.81 КК України, керуючисьст.ст.152,154 КВК України, ст.ст.336,415 ч.3, 537, 539 КПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1