УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 200 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 09 листопада 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що близько 16 години 10 хвилин знаходився на стадіоні «Спартак», що по вул. Київська, 51 в м. Житомирі, де помітив раніше невідомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 , біля якого знаходився рюкзак чорного кольору. У вказаному місці в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне скоєння крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до вищевказаного рюкзака, відчинив його та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно повторно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Ergo Smart Tab» в корпусі білого кольору, ІМЕІ- НОМЕР_1 , вартістю 2500 грн., в якому знаходилась сім- картка мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_2 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить. В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 грн.
Далі, близько 14 години 10 хвилин 21.08.2016 ОСОБА_8 знаходився у приміщенні кафе «Іоланта», що по вул. Михайлівська, 6 в м. Житомирі, де помітив на одному зі столів мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo А 1000» в корпусі білого кольору, що належить ОСОБА_11 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на повторне скоєння крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до вищевказаного рюкзака, відчинив його, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно повторно викрав належне ОСОБА_11 майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo А 1000» в корпусі білого кольору вартістю 1000 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить. В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Близько 09 години 09.09.2016року ОСОБА_8 знаходився біля кімнати № 53 будинку АДРЕСА_1 .Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до чужого житла. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , шляхом пошкодження ригеля вхідних дверей, проник до вищевказаної кімнати та підійшов до ліжка, що розташоване у вказаній кімнаті, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав, належне ОСОБА_12 майно, а саме планшет «HNI Pool 7» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм вартістю 1500 грн. В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.
Крім цього, близько 09 години 09.09.2016 ОСОБА_8 знаходився біля кімнати № 53 будинку АДРЕСА_1 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до чужого житла. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 шляхом пошкодження ригеля вхідних дверей, проник до вищевказаної кімнати та підійшов до ліжка, що розташоване у вказаній кімнаті, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме ноутбук торгівельної марки «Lenovo» моделі В590 в корпусі чорного кольору з вставками жовтого кольору вартістю 7000 грн., навушники торгівельної марки «Microsoft» в корпусі чорного кольору вартістю 250 грн., зарядний пристрій до телефону «Samsung» чорного кольору вартістю 50 грн. В подальшому. ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 7300 грн.
Близько 09 години ОСОБА_8 , 09.09.2016 знаходився біля кімнати № 53 будинку АДРЕСА_1 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до чужого житла. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , шляхом пошкодження ригеля замка вхідних дверей, проник до вищевказаної кімнати та підійшов до столу, що розташований у вказаній кімнаті, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав, належне ОСОБА_14 майно, а саме ноутбук торгівельної марки «Lenovo» моделі G500S, в корпусі чорного кольору, вартістю 9000 грн., навушники торгівельної марки «Bravis» в корпусі білого кольору вартістю 200 грн., usb-шнур чорного кольору вартістю 40 грн. В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 9240 грн.
Крім цього, близько 11 години 14.09.2016 року ОСОБА_8 знаходився біля кімнати № 532 будинку АДРЕСА_2 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до чужого житла. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 шляхом пошкодження ригеля замка вхідних дверей, проник до вищевказаної кімнати та підійшов до столу, що розташований у вказаній кімнаті, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав, належне ОСОБА_15 майно, а саме ноутбук торгівельної марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, вартістю 7000 грн. В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.
Крім цього, як вказує у клопотанні слідчий, 14.09.2016 близько 19 години ОСОБА_8 , ОСОБА_16 знаходився біля квартири АДРЕСА_3 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до чужого житла. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зайшов через незачинені двері до вищевказаної квартири та підійшов до тумби, що розташована у вітальні, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав належне ОСОБА_17 майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Blackview» моделі BV6000 в корпусі чорного кольору з вставками жовтого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , вартістю 5000 грн. В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.
Крім цього, близько 18 години 16.09.2016 року ОСОБА_8 знаходився у магазині «Adidas», що по вул. Київська, 77 в м. Житомирі. Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до сховища. Реалізуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_8 зайшов через незачинені двері до складського приміщення вищевказаного магазину, підійшов до столу та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав належне ОСОБА_18 майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Iphone 5» в корпусі чорного кольору вартістю 4500 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф» з № НОМЕР_6 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить. В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 грн.
Близько 13 години 30 хвилин 19.09.2016 ОСОБА_8 знаходився біля кімнати № 43 будинку АДРЕСА_4 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на скоєння крадіжки, яка поєднана з проникненням до чужого житла. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зайшов через незачинені двері до вищевказаної квартири, підійшов до тумби, що розташована у вказаній кімнаті, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав належне ОСОБА_19 майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Nokia Asha 200» в корпусі білого кольору, вартістю 900 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар», яка для потерпілої матеріальної цінності не становить.В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.
Також слідчий зазначає, що 04.10.2016 близько 01 години ОСОБА_8 знаходився у приміщенні «Лото Маркет», що по вул. Київська, 96 в м. Житомирі, де помітив під барною стійкою мобільний телефон торгівельної марки «Fly» в корпусі білого кольору, що належить ОСОБА_20 . Будучи у вказаному місці, в зазначений час та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне скоєння крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_8 підійшов до вказаної барної стійки та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно повторно викрав належне ОСОБА_20 майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки «Fly» в корпусі білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , вартістю 1000 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайфселл» з № НОМЕР_9 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить. В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 грн.
4.10.2016року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.. 208 КПК України та тієї ж дати йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Однак, як вказує слідчий у своєму клопотанні, 11.10.2016 року та 12.10.2016 року працівниками кримінальної поліції Житомирського ВП було перевірено виконання умов арешту ОСОБА_8 та встановлено, що ОСОБА_8 відсутній за місцем свого проживання, чим порушив умови цілодобового домашнього арешту. В ході досудового розслідування проведеними заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_8 не представилось можливим, тому 17.10.2016 року вищевказане кримінальне провадження було зупинене, а ОСОБА_8 оголошено в розшук.
08.11.2016 року ОСОБА_21 . Було затримано за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 17.10.2016 року про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 09 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого. Ухвалено змінити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 21 год. 00 хв. 08 листопада 2016 року.
Ухвалено також, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Посилається на те, що ухвала слідчого судді була винесена із порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства України, а також законних прав та охоронюваних законом інтересів підозрюваного. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підзахисний може ухилитися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність. Зокрема, відсутні будь-які докази про наміри підзахисного переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше. Обираючи винятковий запобіжний захід, суд не врахував дані про особу підозрюваного, який має молодий вік, хворіє на тяжкі захворювання - туберкульоз легенів, цироз печінки та являється ВІЛ інфікованим IV стадія та потребує невідкладної медичної допомоги шляхом лікування в санітарних умовах. При винесенні ухвали слідчий суддя не звернув уваги на стан здоров`я підозрюваного, який дійсно хворіє на тяжкі хвороби, які характеризуються нападами, потребує постійного нагляду лікарів і у випадку загострення захворювання, становить небезпеку для життя хворого. В умовах позбавлення волі підозрюваний не зможе належним чином отримати лікування даних хвороб, яка потребує спеціального лікування, враховуючи характер захворювання. Зазначає також, що її підзахисний має міцні соціальні зв`язки з сім`єю, має матір, батька та постійне місце проживання, хворіє на тяжкі захворювання - туберкульоз легенів, цироз печінки та являється ВІЛ інфікованим IV стадія (підтверджуючи документи були надані в справу) та потребує невідкладної медичної допомоги шляхом лікування в санітарних умовах прошу надати йому таку можливість застосувавши до нього альтернативний запобіжний захід - особисте зобов`язання.
В судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та викладеній в ній доводи, додатково пояснила, що вона не має даних про те, де перебував її підзахисний в період дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та в момент перевірок виконання даного запобіжного заходу працівниками поліції, а також чи звертався він за медичною допомогою протягом даного періоду.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 200 КГІК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Окрім цього, згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя зазначених вимог закону в цілому дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
24.10.2016року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.
Постановою слідчого Житомирського ВП ОСОБА_22 від 17.10.2016 року досудове розслідування було зупинено та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 .
8.11.2016року ОСОБА_8 було затримано на підставі ухвали слідчого судді від 17.10.2016 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.
Як вбачається з рапортів о/у Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 11.11.2016 року, 12.10.2016 року, 13.10.2016 року, в ході проведення перевірки дотримання ОСОБА_8 умов домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_5 встановлено, що останнього за місцем проживання не виявлено, у зв`язку із чим підозрюваний порушив встановлені судом умови перебування під домашнім арештом.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, кількість епізодів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що він не працює, не має постійного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також з огляду на існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення нового кримінального правопорушення, слідчий суддя правильно прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на взяття під варту.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який має молодий вік, хворіє на тяжкі захворювання - туберкульоз легенів, цироз печінки та являється ВІЛ інфікованим IV стадія та потребує невідкладної медичної допомоги шляхом лікування в санітарних умовах не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу та не впливає на правильність рішення слідчого судді, в раховуючи те, що попередньо при обранні запобіжного заходу зазначені обставини було враховано та підозрюваному було обрано запобіжний захід домашній решт, умови якого він не виконав та переховувався від правоохоронних органів.
Крім того, як пояснила в судовому засіданні захисник підозрюваного, у зв`язку з чим ОСОБА_8 порушував умови домашнього арешту та чи перебував він на лікуванні в цей період, у неї даних немає.
Крім того, матеріалами справи доводи апеляційної скарги, що відсутні будь-які об`єктивні дані, які дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може ухилитися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, спростовуються у повному обсязі.
Сам факт порушення такого запобіжного заходу як домашній арешт, застосований до підозрюваного ОСОБА_8 без застосування електронного засобу вже свідчить про те, що підозрюваний не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків пов`язаних з заміною запобіжного із домашнього арешту на взятті під варту, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення у даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, вріно прийшовши до висновку про необхідність заміни запобіжного заходу на тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею помилково було встановлено його строк, тобто 60 днів з моменту затримання, а саме з 08.11.2016 року, вийшовши при цьому за межі строку, встановленого для проведення досудового слідства, який обмежений 22.12.2016 року.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне , враховуючи положення ч.3 ст. 407 КПК України, оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого, заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою із встановленням застави у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, із встановленням строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового слідства.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 09 листопада 2016 року про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.
Змінити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою строком до 22 грудня 2016 року, тобто в межах строку досудового слідства.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: