Справа № 405/2192/16-к
УХВАЛА

23.03.2016 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника-адвоката ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ст.слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову ст. слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Представник потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що постановою від 29 лютого 2016 року старшого слідчого прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 закрите кримінальне провадження № 0000012 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із встановленням відсутності в діях працівників Маловисківського РВ УМВС УМВС України в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення. Вказану постанову слідчого вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наведених нижче причин. Так, в оскаржуваній постанові слідчий посилається на висновки судово-медичної експертизи № 902 та № 904 від 06.07.2015 року, відповідно до яких на тілі потерпілого ОСОБА_5 та на тілі потерпілого ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та могли утворитись в термін 6-7 діб до моменту огляду. На цій підставі та виходячи з показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновку службового розслідування УМВС України в Кіровоградській області від 07.08.2015 року слідчий робить висновок про те, що тілесні ушкодження завдані потерпілим працівниками міліції під час їх затримання. Такий висновок слідчого є хибним та суперечить фактичним обставинам справи. В постанові слідчий посилається на показання свідка ОСОБА_8 , який вказує, що він наздогнав ОСОБА_5 «повалив його на землю та згідно Закону України «Про міліцію» застосував до нього заходи фізичного впливу та БРС (наручники)». Відповідно до висновку експерта № 902 від о6.07.2015 року:у гр. ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синців: на нижній повіці правого ока та верхній повіці лівого ока; та саден правого та лівого променево-зап`ясних суглобів, правому ліктьовому суглобі, правій гомілці, правому гомілково-ступневому суглобі. Тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці променево-зап`ясних суглобів, утворились в результаті контактів з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами), що має (мають) обмежену контактуючу поверхню, подовженої форми. Всі інші тілесні ушкодження у вигляді синців та саден утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в яких відобразились загальні властивості тупого (тупих) об`єкту (об`єктів), індивідуальні ознаки травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились. Всі вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитись в термін за 6-7 діб до моменту огляду, що не виключає можливості їх утворення в строк вказаний в постанові, та відносяться як в сукупності, так і окремо до категорії легких тілесних ушкоджень. Конкретні обставини при яких виникли тілесні ушкодження в постанові не зазначені, тому говорити про відповідність наявних тілесних ушкоджень до механізму їх утворення за вказаних обставин не є можливим. Тілесні ушкодження могли утворитись за будь-яких обставин, при яких саме об 'єктивних судово-медичних даних немає. Дані тілесні ушкодження утворились від не менш 8-ми травматичних впливів. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, а також: їх морфологічну характеристику виключається можливість утворення всього комплексу ушкоджень при падінні з положення стоячи. З аналізу показань свідка ОСОБА_8 та висновку судово-медичного експерта вбачається, що слідчим передчасно зроблений висновок про отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень при затриманні, так як під час допиту не з`ясовано які ж саме заходи фізичного впливу застосовані до потерпілого при затриманні, а експерт не може дати висновок про механізм утворення тілесних ушкоджень з причин ненадання йому слідчим необхідної інформації. При цьому слід звернути увагу на ту обставину, що судово-медична експертиза призначена в рамках іншого кримінального провадження. Тому з метою підтвердження або спростування показань свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_5 необхідно детально допитати останніх щодо застосованих заходів фізичного впливу, провести слідчі експерименти з залученням судово-медичного експерта та призначити судово-медичну експертизу, надавши в розпорядження експерта протоколи та/або відеозаписи вказаних слідчих дій. В постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на показання свідка ОСОБА_12 , з яких випливає, що саме він здійснював затримання потерпілого ОСОБА_4 . Відповідно до показань вказаної особи «він побіг за вказаним чоловіком та затримав його при цьому застосували до нього відповідно ст.ст. 12-14 Закону України «Про міліцію» заходи фізичного впливу та спецзасіб БРС (наручники)». Відповідно до висновку експерта № 904 від 06.07.2015 року:у гр. ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, та саден в ділянці правої надбрівної дуги, лівому плечовому суглобі, правому плечі, правому передпліччі. Тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці правого передпліччя, утворились в результаті контактів з тупим (тупими) об 'єктом (об 'єктами), що має (мають) обмежену контактуючу поверхню, подовженої форми. Всі інші тілесні ушкодження у вигляді синців та саден утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в яких відобразились загальні властивості тупого (тупих) об 'єкту (об 'єктів), індивідуальні ознаки травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились. Всі вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитись в термін за 6-7 діб до моменту огляду, що не виключає можливості їх утворення в строк вказаний в постанові, та відносяться як в сукупності, так і окремо до категорії легких тілесних ушкоджень. Конкретні обставини при яких виникли тілесні ушкодження в постанові не зазначені, тому говорити про відповідність наявних тілесних ушкоджень до механізму їх утворення за вказаних обставин не є можливим. Тілесні ушкодження могли утворитись за будь-яких обставин, при яких саме - об 'єктивних судово-медичних даних немає. Дані тілесні ушкодження утворились від не менш 5-ти травматичних впливів. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, а також їх морфологічну характеристику виключається можливість утворення всього комплексу ушкоджень при падінні з положення стоячи. З аналізу показань свідка ОСОБА_12 та висновку судово-медичного експерта вбачається, що слідчим передчасно зроблений висновок про отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень при затриманні, так як під час допиту не з`ясовано які ж саме заходи фізичного впливу застосовані до потерпілого при затриманні, а експерт не може дати висновок про механізм утворення тілесних ушкоджень з причин ненадання йому слідчим необхідної інформації. При цьому слід знову ж таки звернути увагу на ту обставину, що судово-медична експертиза призначена в рамках іншого кримінального провадження. Тому з метою підтвердження або спростування показань свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_4 необхідно детально допитати останніх щодо застосованих заходів фізичного впливу, провести слідчі експерименти з залученням судово-медичного експерта та призначити судово-медичну експертизу, надавши в розпорядження експерта протоколи та/або відеозаписи вказаних слідчих дій. Отже, за наслідками проведеного досудового розслідування встановлено обставин, за яких потерпілим завдано тілесних ушкоджень, та не встановлено осіб, які завдали тілесні ушкодження. Тому висновок слідчого про правомірність завдання тілесних ушкоджень та застосування насильства до потерпілих працівниками міліції не ґрунтується на встановлених та всебічно досліджених обставинах справи, а лише на припущеннях слідчого, що нічим не підтвердженні. Не відповідає вимога закону і висновок слідчого про відсутність істотної шкоди, заподіяної працівниками Маловисківського РВ УМВС України в області як обов`язкової умови наявності в діях службових осіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Просить слідчого суддю визнати рішення (постанову) від 29 лютого 2016 року старшого слідчого прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000012 незаконним, скасувати рішення (постанову) від 29 лютого 2016 року старшого слідчого прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000012.

Вислухавши представника потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, ст. слідчого прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , який зазначив про повно і об`єктивно проведене досудове розслідування та відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, вивчивши представлені матеріали слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги та наявність підстав для скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 29.02.2016 року про закриття кримінального провадження виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2015 року за №0000012 за заявою ОСОБА_4 внесено відомості за ч.2 ст.365 КК України, відповідно до яких: в ході здійснення процесуального керівництва по кримінальному провадженню №0000458 від 30.06.2015 року виявлено, що 30.06.2015 року під час затримання та доставлення підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 до Маловисківського РВ УМВС України в області, відносно останніх вчинялись неправомірні дії з боку працівників Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області, а саме, застосовувалось фізичне насильство.

Постановою ст.слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_17 від 29.02.2016 року кримінальне провадження №0000012, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України - закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях працівників Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставин, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, коли провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримана згода держави, яка видала особу.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що обставини даного кримінального провадження досліджено не у повному обсязі.

Так, допитаний 3 вересня 2015 року ОСОБА_5 показав, що під час його затримання хтось з осіб, які його затримували, зірвав з його шиї ланцюжок з білого і жовтого кольору вагою 65 грам. Вказані обставини підтверджено показами, наданими 3 вересня 2015 року потерпілим ОСОБА_4 , який показав, що водій ВАЗ 1118 зі словами «какая цепура» зірвав з ОСОБА_18 золотий ланцюг. Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 показав, що один з працівників міліції зірвав у ОСОБА_5 з шиї золоту цепочку. Особу, яка зірвала цепочку, він може впізнати і, крім того, ця особа через 3 дні знімала на камеру відтворення подій. Згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 16 жовтня 2015 року і ОСОБА_5 і ОСОБА_4 впізнали по фотознімкам працівника Маловисківського РВ УМВС України в області ОСОБА_20 як особу, яка зірвала з шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок. Проте, даний факт органом досудового розслідування залишено поза увагою, працівник Маловисківського РВ УМВС України в області ОСОБА_21 взагалі не допитаний і слідчим, при закритті кримінального провадження, не надано будь-якої оцінки цим обставинам.

Крім того, маючи у своєму розпорядженні висновки експерта №№902-904, у яких зазначається про неможливість встановити відповідність наявних у потерпілих тілесних ушкоджень до механізму їх утворення, слідчий не вчинив дії, направлені на встановлення механізму утворення наявних тілесних ушкоджень, обмежившись висновком службового розслідування, проведеного УМВС України в Кіровоградській області, яким встановлено, що під час затримання ОСОБА_16 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до них відповідно до Закону України «Про міліцію» були застосовані заходи фізичного впливу та спецзасіб та аналогічними показами працівників міліції в цій частині, не перевіривши дотримання працівниками міліції вимог ст.ст.12-14 Закону України «Про міліцію».

Викладені вище обставини дають підстави вважати, що обставини кримінального провадження досліджені не у повному обсязі, у зв`язку з чим скарга представника потерпілих ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню як та, що не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову ст. слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 29.02.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07.07.2015 року задовольнити.

Постанову ст. слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 29.02.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07.07.2015 року - скасувати.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1