Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1212/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000404 від 11.12.2015 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Виноградів Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Громадянин України ОСОБА_4 , проживаючи в місті Виноградів Закарпатської області, 01 листопада 2011 року уклав з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , договір оренди приміщення в якому зазначено, що орендодавець - ОСОБА_6 передає, а орендар - ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування приміщення холу та сауни, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), що перебувало у власності ОСОБА_6 . Відповідно до вказаного договору, договір було укладено строком на три місяці, що діяв з 01 листопада 2011 року до 31 січня 2012 року включно.

13 листопада 2011 року, ОСОБА_4 перебуваючи у власних справах у м. Мукачеві на ринку «ГІД», діючи в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» № 1775-ІІІ від 01.06.2000 року, пункту № 7 Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року, пункту № 2 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1450 від 27 жовтня 2001 року та наказу Служби безпеки України № 35 від 31.01.2011 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації та Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов» (в частині того, що ліцензуванню підлягають розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівля спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації, у власності громадян не можуть перебувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, замовниками розроблення та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації можуть бути центральні органи виконавчої влади, розвідувальні органи, підрозділи яких провадять оперативно-розшукову діяльність, міжнародні правоохоронні організації, спеціальні служби та правоохоронні органи іноземних держав), (в частині, що ліцензуванню підлягають розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівля спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації, а також, що розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів, торгівля ними можливі лише для потреб державних органів, підрозділи яких провадять оперативно-розшукову, розвідувальну та контррозвідувальну діяльність (державні замовники), міжнародних правоохоронних організацій, спеціальних служб та правоохоронних органів іноземних держав (іноземні замовники), не маючи дозволу (ліцензії) на розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлю спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації, маючи намір придбати спеціальний технічний засіб з метою негласного отримання інформації шляхом таємного спостереження з використанням відеозапису за відвідувачами сауни та встановити його в орендованому ним приміщенні, а саме в холі готельного комплексу «JJ Ноtеl», придбав за 350 гривень у невстановленої слідством особи протипожежний датчик СПД 3.2 з прихованою відеокамерою в середині, що відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Під час придбання вказаної відеокамери, яка була вмонтована в протипожежний датчик, невстановлена слідством особа пояснила ОСОБА_4 механізм роботи та встановлення відеокамери, а саме, повідомила йому, що найкращий результат від роботи відеокамери буде, якщо остання буде встановлена на стелі приміщення, так, як ніхто не догадається про її наявність, оскільки вона вмонтована в протипожежний датчик. Разом з цим, невстановлена особа яка продала ОСОБА_4 протипожежний датчик СПД 3.2 з прихованою відеокамерою в середині довела до відому останньому про незаконність використання даного пристрою, оскільки це заборонено законом.

Так, з метою виконання свого злочинного задуму 14 листопада 2011 року приблизно о 19 год. ОСОБА_4 не ставлячи нікого до відома, особисто сам, таємно здійснив монтаж незаконно придбаного ним протипожежного датчика СПД 3.2 з прихованою відеокамерою в середині на стелі в холі готельного комплексу «JJ Ноtеl» та підключив відеокамеру, що знаходилась у вказаному протипожежному датчику до персонального комп`ютеру, який знаходився на ресепшн в холі готельного комплексу «JJ Ноtеl», тобто привів вказаний спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації в робочий стан.

В подальшому, без дозволу на використання вказаного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, у період коли вищезазначені приміщення перебували в оренді у ОСОБА_4 , він незаконно його використовував шляхом таємного спостереження з використанням відеозапису за відвідувачами сауни.

Після закінчення договору оренди, а саме 31 січня 2012 року, ОСОБА_4 звільнив орендовані ним приміщення готельного комплексу «JJ Ноtеl», однак забув демонтувати встановлений ним протипожежний датчик з прихованою в ньому відеокамерою. Одночасно з цим, ОСОБА_4 нікого не ставив до відома про незаконне придбання та використання вказаного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації.

28 березня 2015 року під час обшуку готельного комплексу «JJ Ноtеl», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 вказаний протипожежний датчик СПД 3.2 з прихованою відеокамерою в середині було виявлено та вилучено слідчим.

Згідно висновку експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації № 36/3 від 08.06.2015 р., наданого Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, вказаний протипожежний датчик СПД 3.2 з прихованою відеокамерою в середині відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та знаходяться в працездатному стані. Функціональне призначення наданого на дослідження протипожежного датчику СПД 3.2 з прихованою відеокамерою в середині - негласне отримання відео інформації.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 1 ст. 359 КК України, тобто незаконне придбання та використання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто угоду про визнання винуватості від 13 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000404, укладену між прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та скріплену підписами, в якій підозрюваний повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також зобов`язався співпрацювати у відкритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце). Сторони угоди зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили покарання за кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 359 КК України з призначенням покарання за ч. 1 ст. 359 КК України у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України та його правову кваліфікацію, а також ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 359 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано та встановлено, що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу з ухваленням обвинувального вироку.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають відшкодуванню обвинуваченим.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000404, укладену між прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень).

Речові докази: системний блок «Logic Power» із жорстким диском «Samsung» HD 161HJ (160GB) s/n: S0V3JDWQ949796, та протипожежний датчик СПД 3.2 з прихованою відеокамерою «COLOR CAMERA» s/n:09G18045H (початок серійного номеру заклеєний биркою), передані на відповідальне зберігання в кімнату речових доказів Управління СБ України в Закарпатській області (м.Ужгород, вул.Довженка, 3 ) згідно квитанцій № № 160, 161 від 09.03.2016 року (Том № 2 а.п.52-53), після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведені Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБ України судово-технічної експертизи у розмірі 4980 грн. 42 коп. (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 42 копійки) (Т.1 а.п.104) та експертизи спеціальних технічних засобів у розмірі 1166 грн. 98 коп.(однієї тисячі сто шістдесят шість гривень 98 копійок) (Том №1 а.п.106), загальною сумою 6147 грн. 40 коп. ( шість тисяч сто сорок сім гривень 40 копійок).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадже ння мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1