Справа № 338/207/16-к
Провадження № 11-кп/779/325/2016
Категорія ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Богородчанського районного суду від 06 травня 2016 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з неповною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше несудимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185 КК до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою освітою, пенсіонер, вдівець, раніше несудимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185 КК із застосуванням ст. 69 цього ж Кодексу до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за те, що вони, 01.02.2016 року близько 20 год., спільно, за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою вчинення крадіжки направились до території цегельного заводу, розташованого у с. Саджава, Богородчанського району, Івано-Франківської області. Пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленої ножівки по металу розрізали металеві кріплення та викрали електричний двигун фасовочного цеху потужністю 5 кВт, вартістю 4850 грн. Викрадений двигун на тачці, яку мали з собою, перевезли до господарства ОСОБА_7 і сховали на його присадибній ділянці.

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 покликається на незаконність вироку щодо свого підзахисного, з мотивів невідповідності призначеного покарання його особі та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, мотивуючи тим, що суд не врахував всіх обставини, які пом`якшують йому покарання та безпідставно не застосував до нього положення ст.69 КК.

Просить вирок суду змінити та застосувати до покарання. положення ст.69 КК, і пом`якшити його.

Обвинувачений ОСОБА_8 та інші учасники провадження, вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 які підтримали подану АС, просять змінити вирок та пом`якшити покарання; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти поданої АС, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст. 185 КК відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється. Як вбачається із вироку Богородчанського районного суду від 06 травня 2016 року, ОСОБА_7 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили. Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися. Покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 в АС, на невідповідність призначеного його підзахисному покарання, ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його даних про особу внаслідок суворості, є обґрунтованими, зважаючи на наступне. У відповідності до ст.65 КК, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому вид покарання і його строк, суд у відповідності до вимог ст.65 КК, правильно встановив тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, однак не в повній мірі їх врахував. За таких обставин, вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання слід змінити в сторону його пом`якшення, зважаючи на наступне. Дійсно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК, яке у відповідності до ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Разом з тим, колегія суддів враховує дані про особу ОСОБА_7 , а саме: виключно позитивну характеристику за місцем проживання і, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, також те, що даний злочин є одиночним, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочин було вчинено та його роль у скоєному. Колегія суддів також враховує обставини, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, зокрема усунення заподіяної шкоди потерпілому, що полягає у добровільній видачі викраденого правоохоронцям, повне визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не встановлено. Враховуючи вищеперелічені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_7 злочину, колегія суддів приходить до висновку, що йому слід пом`якшити покарання, та із застосуванням ст.69 КК, тобто перейти до більш м`якого виду покарання, яке не зазначене в ч.2 ст. 185 цього Кодексу, а саме 100 (сто) годин громадських робіт. За таких обставин, АС захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 403 404, 407, 408, 409, 414, 419 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Пом`якшити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу - 100 (сто) годин громадських робіт.

В решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4