Справа № 755/8740/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004225 від 28.03.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 27.03.2016, приблизно о 18:50, за попередньою змовою групи осіб перебував з невстановленою досудовим розслідуванням особою в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна.
В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа та ОСОБА_5 , заздалегідь розподіливши свої злочинні ролі, почали відволікати увагу продавця у означеному магазині.
Під час цього, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 скориставшись тим, що увагу продавця вказаного магазину відволікла невстановлена досудовим розслідуванням особа, що перебувала у злочинному зговорі з ним та користуючись тим, що продавець не спостерігає за його діями підійшов до прилавку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2660 гривень.
Однак під час реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , з власної необережності, зіштовхнув з прилавку металеву коробку та заховав викрадені кошти у праву кишеню куртки, в яку був одягнений, але продавець почула шум падіння зазначеної коробки, в якій зберігались грошові кошти та у той же час виявила факт зникнення грошей з металевої коробки в сумі 2660 грн., яка знаходилась на нижній полиці прилавку.
Тобто, після вказаного, ОСОБА_5 усвідомив, що його злочинні дії викрито та одразу намагався покинути вказаний магазин, але продавець зазначеного магазину перешкодила йому та висловила вимогу повернути викрадені грошові кошти.
В цей час, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер, непомітно передав викрадені грошові кошти невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка знаходилась позаду нього та прямувала до виходу з зазначеного магазину, тим самим, ОСОБА_5 розпорядився викраденим на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути, залишивши приміщення вказаного магазину, але був затриманий на місці працівниками сусідніх магазинів.

В свою чергу, невстановлена досудовим розслідуванням особа, разом з переданими грошовими коштами у сумі 2660 грн., з місця вчинення злочину зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими під час досудовим розслідуванням справи обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України та тих обставин, що стосуються цивільного позову.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

А тому, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторно відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, прийнятну характеристику за місцем ув`язнення, спосіб життя (раніше судимий, не одружений, не працює, має середню освіту), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію прокурора про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування згідно ст. 75 КК України та позицію потерпілого ОСОБА_6 про відсутність у нього до обвинуваченого будь-яких претензій, у зв`язку із повним відшкодування завданої шкоди; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Зокрема, про можливість належної соціалізації особита допустиму репутацію обвинуваченого свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наркотичними засобамита інші), характер вчиненого кримінального правопорушення,поведінка під час та після вчинення кримінального правопорушення, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді застви, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, після чого останню, враховуючи наявність клопотання ОСОБА_4 від 29.08.2016, згідно положень ч. 11 ст. 182 КПК України, повернути їй, як заставодавцю.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 27.03.2016до 01.04.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені, згідно реєстру, відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законої сили заставу унесену за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 27 560 гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_4 .
В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 27.03.2016до 01.04.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1