Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1763/16

Справа № 711/5576/16-к

07 липня 2016 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3

заявники ОСОБА_4 і ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявники звернулися до суду 22.06.2016р. зі скаргою, в якій просили зобов`язати прокурора Черкаської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до їх заяви від 01.04.2016р. про вчинене кримінальне правопорушення суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні заявники підтримали вимоги скарги і просили її задовольнити. В обґрунтування скарги зазначили, що їх повідомлення про кримінальне правопорушення від 01.04.2016р. відповідає вимогам ч.5 ст.214 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК), а тому прокурор зобов`язаний був внести відповідні відомості до ЄРДР протягом 24 годин, натомість прокурор нічого не зробив. Вважають, що прокурор порушив кримінально-процесуальне законодавство, проявив бездіяльність та формально поставився до вирішення питання щодо встановлення обставин кримінального правопорушення, про яке повідомили заявники.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що у встановлений ч.1 ст.214 КПК України строк не було внесено до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки їх заява не містить даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, та фактичне існування доказів, що підтверджують реальність кримінально-карного діяння. Просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.04.2016р. заявники звернулись до Генеральної прокуратури України з заявою в якій зазначили, що суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 під час розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_7 не було задоволено клопотання ОСОБА_4 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Про час і місце проведення судового засідання, яке відбулось 11.03.2016р., суддею ОСОБА_6 не було належним чином повідомлено ОСОБА_5 та представника ОСОБА_8 .. Під час судового засідання суддею не були вирішені клопотання заявників, не надано учасникам судового провадження належним чином висловити їх думку щодо заявленого суддею ОСОБА_7 самовідводу та не надано ОСОБА_4 копії ухвали суду. Зазначені дії, на думку заявників, містять ознаки складу злочинів, передбачених ст.ст.129, 365, 374, 375 КК України, а тому вони просили внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, а враховуючи, що за фактом неправомірних дій судді ОСОБА_6 вже є кримінальне провадження №0000039 від 25.02.2014р., то ці провадження необхідно об`єднати в одне.

Зазначена заява була скерована до прокуратури Черкаської області, куди надійшла 19.04.2016р.. Листом від 26.04.2016р. за підписом прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 заявників повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з такими діями прокурора заявники звернулись до слідчого судді з зазначеною скаргою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положення ч.1 ст.214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування, але тільки по заявах або повідомленнях, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не по будь-яким іншим.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

З заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 01.04.2016р. вбачається, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння. Вбачається, що заявники не погоджуються з процесуальними діями судді і в них є сумніви щодо їх законності.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді. Законом передбачено ряд інструментів для захисту прав учасників судового провадження від неправомірних дій суддів, допущених ними під час розгляду справ, що передбачає можливість оскарження таких дій до судів вищих інстанцій, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Таким чином, гарантії громадян на захист від неправомірних дій суддів передбачені законодавством. Натомість неправомірність дій судді не свідчить про злочинний характер його дій, тобто не кожне допущене суддею порушення норм права є кримінальним правопорушенням. Згідно ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину. Злочин характеризується серед інших правопорушень найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними та суб`єктивними ознаками інших правопорушень, які не мають своїм наслідком настання кримінальної відповідальності.

Отже, власно сумніви заявників щодо невідповідності дій судді ОСОБА_6 вимогам процесуального законодавства не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, якщо ці сумніви не підтверджені об`єктивними даними, тобто обставинами, які підтверджуються належними доказами, та свідчать про саме злочинний характер таких дій.

Варто зауважити, що посилання заявника на ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, а стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Враховуючи, що заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 01.04.2016р. не відповідає вищезазначеним критеріям повідомлення про кримінальне правопорушення, що тягне відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 01.04.2016р..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1