1-кп/621/168/16
У Х В А Л А
іменем України

22 вересня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта від 30.08.2016 року ОСОБА_5 обвинувачується в повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, та в повторному таємному викраденні чужого майна.
Під час підготовчого судового засідання сторони висловили думки щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Крім того, прокурор ОСОБА_7 просив вирішити питання про зміну запобіжного заходу у відношенні підозрюваного, застосованого під час досудового розслідування, з домашнього арешту на тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Заявлене клопотання прокурор мотивував тим, що обвинувачений порушив умови домашнього арешту та покинув квартиру АДРЕСА_3 , де йому належало перебувати цілодобово.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав зазначене клопотання прокурора, а також просив прийняти до розгляду у кримінальному провадженні його позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Захисник ОСОБА_8 вважала за можливе прийняти до розгляду цивільний позов. Проти клопотання про зміну запобіжного заходу заперечувала мотивуючи тим, що обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування та суду, з`являвся за першим викликом, постійно знаходився на телефонному зв`язку з прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти прийняття до розгляду цивільного позову.
Заперечував проти клопотання про зміну йому запобіжного заходу мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді йому було визначено місце домашнього арешту - квартира АДРЕСА_3 .
Однак, через складні сімейні обставини він був вимушений знаходитися за адресою: АДРЕСА_2 , про що він повідомляв прокурору, слідчому, а також під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного:
Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Виконані вимоги ч. 2 ст. 315 КПК України.
Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Відповідно до ст. 128 КПК України позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 належить прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором не надано достатніх доказів, які підтверджують, що ОСОБА_5 з метою ухилення від суду покинув місце перебування під домашнім арештом.
Відсутні достатні відомості, які вказують на невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, відсутні достатні підстави вважати, що обвинувачений мав намір ухилитися від суду, тому немає передбачених КПК України підстав для заміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, у відношенні обвинуваченого належить залишити запобіжний захід - домашній арешт до закінчення судового провадження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 15:00 годину 03.10.2016 року.
2. Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
3. В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
4. Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, та залишити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до закінчення судового провадження запобіжний захід домашній арешт.
5. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.
6. Ухвалу для виконання направити в Зміївське відділення поліції Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
7. Копію ухвали направити начальнику Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області для здійснення контролю за її виконанням.
8. Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: