Справа № 405/2593/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0001178 від 30.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що 29.01.2016 року о 23:00 год. ОСОБА_5 перебував на території заправки ОККО, розташованої за адресою м. Кіровоград, вул. Н. Пятихатська,1, де у нього виник намір на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно та цілеспрямовано, таємно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, вважаючи, що його дії не будуть помічені, ОСОБА_5 , викрав належний потерпілому ОСОБА_4 мобільний телефон Samsung Galaxy Note 3 SM-N900 вартість якого, згідно висновку експерта №81 від 25.02.2016 року складає 8892,90 грн., який лежав в утримувачі для телефону на передній панелі відчиненого автомобіля,належного ОСОБА_4 .

З викраденним майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 8892,90 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24 березня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди: щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 гривень.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення, потерпілий та обвинувачений просили затвердити угоду.

Розглянувши питання щодо затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та Закону, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Крім цього, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст.53 КК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає вимогам чинного законодавства та особі винного.

За таких підстав суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.468, 469, 471, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24 березня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави у сумі 491,04 грн., повязані із залученням експерта.

Речовий доказ по справі, а саме мобільний телефон Samsung Galaxy Note 3 SM-N900, який був переданий потерпілому під розписку, залишити останньому як йому належний.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1