20 травня 2016 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого Підволочиським районним судом: 21.10.1999 року за ст. 86-1 КК України до 2 років позбавлення волі; 28.04.2015 року за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.; 12.10.2015 року Збаразьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового терміну 2 роки,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 18 квітня 2016 року близько 12:30 год. підійшов до території господарства ОСОБА_5 , що в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через вхідну браму проник на огороджену територію господарства ОСОБА_5 та, скориставшись відсутністю за місцем проживання власників, підійшов до дерев`яної клітки, яка знаходилась поряд із господарським приміщенням, відкрив вхідні дверцята клітки, та умисно, таємно викрав з даної клітки одного кроля породи «Шиншила» вагою 5 кг, якого помістив у заздалегідь заготовлений мішок та переніс до місця свого проживання в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області.
Враховуючи вищевикладене, в результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 220,00 гривень.
Після цього, у той ж день 18 квітня 2016 року, близько 14:00 год., ОСОБА_4 підійшов до території господарства ОСОБА_5 , що в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через вхідну браму проник на огороджену територію господарства ОСОБА_5 , а далі, через відчинені вхідні двері, проник в приміщення гаража, звідки умисно, таємно викрав зерно пшениці загальною вагою 150 кг та зерно кукурудзи вагою 50 кг, перенісши його частинами декілька раз з місця вчинення злочину до місця свого проживання, за допомогою заздалегідь підготовленої дорожньої сумки та мішків, в яких знаходилось це зерно.
Враховуючи вищевикладене, в результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 793,00 гривні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення та сховище.
Крім цього, 19 квітня 2016 року ОСОБА_4 , близько 14:00 год., підійшов до територію господарства ОСОБА_6 , що в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через вхідну браму проник на огороджену території господарства ОСОБА_6 , далі, шляхом відкриття вхідних дверей, проник в приміщення гаража, звідки умисно, таємно виніс на подвір`я кухонний ніж, пилку по дереву, подовжувач електричний, вудку для риболовлі, магнітофон марки «ІNTЕRNАТІОNАL», кутову шліф машинку марки «АМОLАDОRА», а також кувалду, які склав у заздалегідь заготовлений мішок, після чого на місці вчинення злочину його виявила власниця господарства ОСОБА_5 , а тому не довів до кінця свого злочинного наміру, з причин, що не залежали від його волі.
Тобто, ОСОБА_4 намагався таємно, умисно викрасти речі, що належать ОСОБА_6 , загальною вартістю 365,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення та сховище.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в ході судового розгляду, повністю визнав вину у вчиненому і ствердив обставини вчинення ним інкримінованих злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті й описовій частині вироку.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просила вказане кримінальне провадження розглянути без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить останнього суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить вказане кримінальне провадження розглянути без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить останнього суворо не карати.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_4 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за та ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу підсудного, те, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став і вчинив повторно корисливі злочини середньої тяжкості. Крім того, обвинувачений був звільнений від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про стійкий та систематичний характер протиправної поведінки обвинуваченого та підвищену суспільну небезпечність, а також те, що він негативно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину у вчиненому.
Також суд визнає обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставину рецидив злочину, та бере до уваги обставини, які пом`якшують йому покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. З врахуванням наведеного та фактичних обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує положення п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 (з подальшими змінами), згідно з якою за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК необхідно враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Згідно з п. 26 вказаної постанови у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Як убачається з наданої прокурором копії вироку Збаразького районного суду від 12.10.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового терміну 2 роки, в період не відбутого покарання ним вчинено нове кримінальне правопорушення.
Тому, на підставі ст. 71 КК України суд вважає необхідним до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Крім того, відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати на оплату послуг експерта в розмірі 703 гривні 68 копійок на користь держави.
Щодо ОСОБА_4 28.04.2016 року обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном до 25.06.2016 року.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Обрати ОСОБА_4 покарання:
-за ч. 3 ст.185 КК України 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі,
-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Збаразького районного суду від 12.10.2015 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Стягнути зі ОСОБА_4 в дохід держави витрати в розмірі:
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.
-кухонний ніж, пилка по дереву, подовжувач електричний, вудка для риболовлі, магнітофон марки «ІNTERNATIONAL», кутова шліф машинка марки «АМОLADORA», кувалда, рубанок та серп, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-2 мішки частково наповненні зерном пшениці, вагою 9 кг, та кукурудзи, вагою 6 кг, а також 2 порожні мішки, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілій ОСОБА_5 ;
-чорну спортивну сумку, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області знищити;
-велосипед марки «Україна», що переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити йому, як власнику, відповідно до розписки;
-кріль, породи «Шиншила», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй, як власнику, відповідно до розписки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1