АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/31/16 Справа № 208/7543/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7
представника

потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши 22 лютого 2016 року в м. Дніпропетровську у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 002094 щодо ОСОБА_10 , за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року,
встановила:
Цим вироком засуджено:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, раніше не судимого,
- за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
- за п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ст..70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено ОСОБА_10 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12 533 гривні та 50 000 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду, 24.05.2013 року, о 00 годині 21 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись на ділянці дороги поміж будинками 23 та 29 по пр. Комсомольському у м. Дніпродзержинську, діючи з корисливих мотивів, який виник у нього на фоні наявних з ОСОБА_12 боргових відносин, маючи умисел направлений на протиправне спричинення смерті останньому, дочекавшись приїзду потерпілого та прямування його додому, зустрівся з ним і реалізуючи свій злочинний умисел, дістав правою рукою з під спортивної куртки, яка була одягнена на ньому, заздалегідь заготовлене знаряддя вчинення кримінального правопорушення - не встановлену в ході досудового слідства вогнепальну зброю, направив її в бік ОСОБА_12 та здійснив два постріли в ліве плече та черевну порожнину, спричинивши останньому вогнепальне поранення тулубу та лівого плеча, які супроводжувалися ушкодженням внутрішніх органів, кровотечею та ускладнилися шоком, про що свідчать: виявлені пошкодження, данні додаткових методів дослідження та медичної документації, ознаки шоку: рідкий стан крові, малокров`я внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, та в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_12 , яку констатовано у лікарні о 02 годині 20 хвилин 24.05.2013 року.
Здійснивши постріли в потерпілого та виконавши таким чином свій злочинний умисел направлений на вбивство, ОСОБА_13 підійшов до лежачого на дорозі ОСОБА_12 , який знаходився в свідомості але не міг чинити ніякого опору, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння майном останнього, з корисливих мотивів, раніше застосувавши насильство небезпечне для життя, та спричинивши ОСОБА_12 вищенаведені тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя, відкрито зірвав з його шиї золотий хрестик 585 проби вагою 1,5 грама вартістю 1 000 гривень, з золотим ланцюжком 585 проби вагою 7 грамів, вартістю 2 500 гривень, забрав чоловічу сумку з кожзамінювача вартістю 500 гривень, яка була при ОСОБА_12 , де знаходився паспорт на ім`я ОСОБА_12 , водійське посвідчення на ОСОБА_12 , технічний паспорт на автомобіль «Део Ланос» власником якого є ОСОБА_12 , та два ключа від гаражу, який розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, проспект Комсомольський 23, гараж № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 .
В результаті зазначеного нападу ОСОБА_10 заволодів майном ОСОБА_12 на загальну суму 4 000 гривень, і, отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник а зазначеним чужим майном розпорядився на власний розсуд.
В апеляціях:
Потерпілий ОСОБА_7 в своїй апеляції не погоджуючись з вироком просить його скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, вказує на те, що судом не встановлено всі обставини кримінального провадження, а ОСОБА_10 призначено занадто м`яке покарання.
Мотивує свою скаргу тим, що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до пострілів чули голоси молодих людей в районі де було знайдено тіло потерпілого, а свідок ОСОБА_17 пояснив, що потерпілий, який на той момент був живий пояснив що в нього стріляли декілька осіб, суд, на його думку, даним показам належної оцінки не дав.
Крім того просить призначити ОСОБА_10 покарання у виді довічного ув`язнення.
Обвинувачений ОСОБА_10 та в його інтересах захисник ОСОБА_9 в своїх апеляціях, повністю не погоджуючись із вироком просять його скасувати та виправдати ОСОБА_10 .
Мотивують свої скарги тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, мають місце численні істотні порушення вимог кримінального провадження.
Так зазначають, що мотиви, за якими ОСОБА_10 нібито вбив ОСОБА_12 суперечливі, та у вироку не конкретизовані, а кваліфікація кримінального правопорушення за статтею 187 КК України є безпідставною.
Крім того зазначають, що суд порушив вимоги ст. 93 КПК України, пославшись у вироку на недопустимий доказ, а саме допит підозрюваного ОСОБА_10 , оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Також на їх думку належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_10 стріляв у двері ОСОБА_12 в справі немає.
Матеріали провадження щодо речового доказу - хрестику суперечливі, проте судом, на їх думку, жодної оцінки даним обставинам не дано.
Встановлена в ході експертизи наявність слідів дифеніламину на одязі обвинуваченого на їх думку нічого не доводить і не спростовує, оскільки діфеніламін розповсюджена речовина і міститься не тільки в продуктах пострілу, але й наприклад в барвниках.
Довідка щодо обробки технічної інформації відповідно до якої абонентський
номер НОМЕР_2 , який по оперативній інформації належав ОСОБА_10 , в час злочину 24.05.2013 року реєструвався по місту скоєння злочину є та на їх думку неналежним доказом, складений не спеціалістами, а невідомими особами, з порушенням норм КПКУ і отже доказом бути не може.
Зміст доказової інформації, отриманої в ході слідчого експерименту суперечить об`єктивним даним - висновку додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якого друге пошкодження на тілі ОСОБА_12 не могло утворитися при механізмі, взаєморозташуванні потерпілого та нападника, як вказано в протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого.
Крім того, за матеріалами кримінального провадження, нападників було щонайменше, двоє. Суд жодним чином не мотивуючі, вказав, що зазначене об`єктивно не підтверджується. Матеріали провадження містять рапорт працівників міліції, які розмовляли з ОСОБА_12 , коли він був ще при тямі, і де він сказав, що нападників було двоє. Працівники швидкої допомоги дали аналогічні свідчення.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_10 і в його інтересах захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_11 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляції, думку прокурора, який заперечував проти апеляцій та вважав вирок законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає зміні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах і в судовому засіданні, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні умисного вбивства за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються зібраними доказами та матеріалами провадження.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Дані, котрі б могли свідчити про те, що суд був необ`єктивним або упередженим у своїх висновках стосовно доведеності злочинних дій ОСОБА_10 , чи допустився порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування вироку, відсутні. Тому твердження в скаргах обвинуваченого та його захисника про однобічність судового слідства та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, та відсутність доказів про винність обвинуваченого, необґрунтоване.
Між тим, як вбачається з вироку, висновок суду про винність ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, за які його засуджено, підтверджений показаннями:
- потерпілого ОСОБА_7 який пояснив суду, що загиблий ОСОБА_12 його син. Йому відомо, що ОСОБА_13 працював водієм у ОСОБА_18 , з яким його син мав комерційні відносини. 24.05.2013 року, приблизно о 00.30 годині, йому подзвонили з 7-ї міської лікарні та повідомили, що його син знаходиться в реанімації. З лікарні, він разом з працівниками міліції поїхали до гаражів, де син ставив автомобіль і де його було знайдено пораненим. Потім передзвонили з лікарні та повідомили що син помер. При сині було та пропало - паспорт, права, золотий ланцюжок, технічний паспорт на автомобіль, ключі, сумка. Повернуто золотий хрестик, ключі від квартири.
- свідка ОСОБА_19 яка пояснила суду, що загиблий її рідний брат. В неї та брата були золоті хрестики, які їм подарував батько. Хрестики були повністю ідентичні. Брат завжди носив хрестик на ланцюжку. З нею проводились слідчі дії, під час яких вона впізнавала хрестик брата серед інших.
- поясненнями свідка ОСОБА_20 , який пояснив суду, що раніше працював з ОСОБА_13 в одній фірмі, де вони перевозили ліки. З загиблим ОСОБА_14 знайомий приблизно 7-8 років. Відносини були дружні. Коли виникала необхідність, давали один одному гроші у борг. Мішуніна з ОСОБА_13 познайомив він. ОСОБА_13 хотів відкупити машини та працювати на себе. Він запропонував ОСОБА_13 купити вантажівку, яка була оформлена на нього, з щомісячною виплатою грошей ОСОБА_14 , замість нього, оскільки саме ОСОБА_14 давав гроші на покупку машини. ОСОБА_13 погодився. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_13 не сплачує ОСОБА_14 борг, і вони разом з останнім, забрали у ОСОБА_13 вантажівку. Які саме були взаєморозрахунки між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , йому не відомо. За тиждень до загибелі ОСОБА_14 , він знаходився в рейсі, їхав з Новосибірська Російської Федерації додому. Йому на телефон прийшло СМС-повідомлення від ОСОБА_13 з текстом: «Сразу ответит ОСОБА_21 , а потом и ты ответишь» 3 рейсу приїхав приблизно о 23 годині 23.05.2013 року. 24.05.2013 року йому стало відомо про вбивство ОСОБА_14 .
- свідка ОСОБА_22 який пояснив суду, що він працює медбратом в швидкій допомозі м. Дніпродзержинська. Він надавав першу допомогу пораненому хлопцю. Разом з ними до пораненого підійшли і працівники міліції. В потерпілого було тяжке вогнепальне поранення у живіт та руку. Хлопець лежав на дорозі між двох будинків на спуску від гаражів. За їх приїздом він був живий та при свідомості. Кричав, що йому боляче. Більш нічого не казав. Далі вони відвезли його в 7-му міську лікарню.
- свідка ОСОБА_23 який пояснив суду, що він працює інспектором ДАЇ по м. Дніпродзержинську. Потерпілого знав у обличчя та за ім`ям « ОСОБА_21 ». У встановлений судом час він почув з вулиці два хлопки. Через деякий час вийшов на балкон палити та почув стони з вулиці. Потім почув, що людина просить допомоги. Він вийшов на вулиці та на машині під`їхав до підйому к гаражам, де побачив лежачу людину. Хлопець лежав на спині, головою к гаражам. В правій, витягнутій руці, в нього був мобільний телефон і ліву він держав на рані в районі живота. Вийшов з машини та підійшов до нього. Спитав, в нього що трапилось. Той відповів, що з кущів вискочив якийсь хлопець в капюшоні, вистрелив в нього, забрав барсетку та втік через кущі. Він хотів піти у ці кущі, але в цей час приїхала машина ППС, потім через декілька хвилин машина «Швидкої допомоги» Пораненого хлопця забрали до лікарні.
- свідка ОСОБА_24 який пояснив суду, що він працює хірургом у 7-й міській лікарні. Він знаходився на чергуванні, коли опівночі привезли хлопця з вогнепальним пораненням живота та руки. Поранений був у свідомості, просив подзвонити дівчині. Був контактний, відповідав на питання. Він питав його, хто це зробив. Було видно, що він розуміє питання але на нього не відповів. Поранений вмер під час операції, так як поранення у живіт було не сумісно з життям.
- свідка ОСОБА_25 який пояснив суду, що він 24.05.2013 року, приблизно опівночі, почув на дворі якісь гучні хлопки. Заробили сигналізації на машинах у дворі. Вискочив на балкон, який виходить на тильну частину будинку. Почув, що хтось просить на допомогу. Чув голоси молодих хлопців, які віддалялись, тупіт ніг. Нікого не бачив. Він викликав «Швидку допомогу» ОСОБА_26 як несли на носилках хлопця та впізнав раніше знайомого ОСОБА_14 . На вулицю він не виходив.
- свідка ОСОБА_27 яка пояснила суду, що 24.05.2013 року, після 24 години, вони разом з чоловіком прокинулись від якогось гучного вибуху, пострілу, і одразу почули крики та стони людини. Чула якісь голоси, тупіт ніг. Заробили сигналізації на автомобілях. Чоловік пішов на балкон. Вона побоялась. ОСОБА_28 , що діти взірвали петарду та втекли. Голос який чула на її думку був якийсь радісний.
*свідка ОСОБА_29 яка пояснила суду, що вона працювала в ломбарді ПП «Наливайко» який розташований на Лівому березі міста. Вона пам`ятає, що її визивали в Заводський РВ для надання пояснень. Вона пам`ятає, що вночі хлопець на прізвище ОСОБА_13 здавав в ломбард золоті речі. Речі здавались на паспорт. При прийомі речей, вона записує дані паспорта, звіряє особу з фотографією. Наскільки вона пам`ятає здавався ланцюжок з плетінням «Бісмарк»
*свідка ОСОБА_30 який пояснив суду, що він працював таксистом підприємства «Віват» Приблизно 24.05.2013 року, коли він стояв біля нічного клубу «Бомба», який розташований на Лівому березі міста, до нього підійшов раніше не знайомий йому ОСОБА_13 , і разом з ним вони поїхали до ломбарду на бульвар Героїв, потім були у ломбарді на проспекті Металургів, після чого поїхали в с. Куліші. Там він залишив 2 пакети, з якими сідав у таксі. Потім вони знов поїхали на Лівий берег міста, де він зайшов в багатоповерхівку, переодягнувся, після чого він відвіз його на Криничанську розвилку.
- свідка ОСОБА_31 яка пояснила суду, що з ОСОБА_13 вона мешкає з 2010 року. 23.05.2013 року вони збирались їхати на дачу, але ОСОБА_13 залишився вдома, так як в нього заболів зуб. На дачу, біля с. Куліші ОСОБА_13 заїхав приблизно о 5 годині ранку, сказав, що поспішає до батьків у Кіровоградську область і поїхав. Подальше їй відомо зі слів ОСОБА_13 . Їй відомо, що ОСОБА_13 придбав вантажівку «Рено» в кредит. ОСОБА_13 працював на цій машині, заробляв гроші. Частково сплатив гроші. В залог віддав також свою машину ВАЗ 2109. Одного разу, коли ОСОБА_13 не було вдома, вантажівку «Рено» яка знаходилась поряд з домом забрали ОСОБА_32 та ОСОБА_14 . ОСОБА_13 поїхав розібратись з ОСОБА_14 , але почув, що треба розбиратись з Власовим.
* свідка ОСОБА_33 який суду пояснив, що ОСОБА_13 це співмешканець його дочки. Йому відомо, що ОСОБА_32 передав ОСОБА_13 вантажівку «Рено» з причепом в оренду з послідуючим викупом. Свій автомобіль - ВАЗ 2109 ОСОБА_13 віддав ОСОБА_14 в залог. Одного ранку, коли ОСОБА_13 не було вдома, ОСОБА_34 і ОСОБА_14 із застосуванням погроз забрали вказаний автомобіль, він зателефонував та розповів ОСОБА_13 про цю ситуацію.
*свідка ОСОБА_35 який пояснив суду, що обвинувачений є його сином, який просив його допомогти грошима, для того що би придбати вантажівку. Вони з дружиною взяли в банку кредит в сумі 10 000 гривень і перерахували власнику машини ОСОБА_36 . В подальшому, як йому відомо, син передав в залог свій автомобіль ВАЗ 2109 даної угоди. Потім йому стало відомо, що машину забрав ОСОБА_14 . Йому відомо, що син звертався з заявами з цього приводу в міліцію.

*свідка ОСОБА_37 , які є аналогічними показам свідка ОСОБА_38 .
Дані свідчення узгоджуються з об`єктивними доказами у справі: з протоколами огляду місця злочину, трупа, та предметів вилучених з нього, відтворення обстановки та обставин події, а також висновками численних судових експертиз, які були проведені у справі та іншими доказами належним чином дослідженими судом і викладеними у вироку.
Зокрема:
*протоколом проведення слідчого експерименту 07 червня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_13 у присутності адвоката докладно пояснив обстановку на місці вчинення ним злочину відносно ОСОБА_14 , обставини його скоєння та подальші його дії. (т.5 а.п.107-124);
*висновком експертизи предметів пострілу, відповідно до якого на момент дослідження на фуфайках та брюках (у постанові слідчого - кофті, футболці, штанах) вилучених 06.06.2013 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені сліди дифеніламину, який може бути віднесений до продуктів пострілу (т.5 а.п. 233-236, т.6 а.п. 11)
*висновком додаткової судово-медичної експертизи відповідно до якого вогнепальне поранення у ОСОБА_14 на передній черевній стінці з напрямком каналів спереду назад, могло утворитись при механізмі, взаєморозташуванні потерпілого та нападника, як вказано в протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого (т.6 а.п. 52-53);
*протоколом перегляду відеозапису переданого ОСОБА_7 працівникам міліції, відеозаписом проглянутим під час судового розгляду, створеної 05.04.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_13 знаходячись в магазині у ОСОБА_12 погрожує останньому фізичною розправою на ґрунті боргових з ним відносин (т.З а.п. 114-116, 159);
*протоколом огляду від 31.05.2013 року мобільного телефону ОСОБА_20 , згідно якого в ньому встановлено СМС-повідомлення з номеру НОМЕР_2 з текстом « ОСОБА_39 ти сука ти своей брехней мне всю жизнь поломав до твоего приезда ОСОБА_21 за все ответит а потом ти» (т.З а.п. 123);
*довідкою щодо обробки технічної інформації відповідно до якої абонентський номер НОМЕР_2 , який по оперативній інформації належав ОСОБА_10 , в час злочину 24.05.2013 року реєструвався по місту скоєння злочину (т.З а.п. 206-216);
*довідкою ПТ «Ломбард Наливайко і компанія» відповідно до якої 24.05.2013 року ОСОБА_10 , закладав до ломбарду золотий хрест 585 проби вагою 1.05 грами, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 11.85 грами закладений 24.05.2013 року до ломбарду ОСОБА_10 , відправлено до Держскарбниці України (т.З а.п. 135-136);
*специфікацією від 24.05.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_10 в зазначений час здав до ломбарду «Наливайко і компанія» золотий хрестик вагою 1.05 грами (т.З а.п. 144-145);
- протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 03.06.2013 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_40 серед пред`явлених для впізнання фотографій впізнала обвинуваченого ОСОБА_13 як найбільш схожого на особу, яка вночі 24.05.2013 року здавала в ломбард золоті прикраси (т.З а.п. 150-153);
*протоколом огляду та вилучення предмета від 03.06.2013 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від тієї ж дати, згідно якого свідок ОСОБА_19 , серед пред`явлених предметів впізнала хрестик свого брата ОСОБА_12 , зазначеним речовим доказом по справі (т.З а.п. 156, 158, 160);
*протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.06.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_7 серед пред`явлених для впізнання хрестиків впізнав хрест який можливо належав його сину (т.3 а.п. 146)
*протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 05.06.2013 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_41 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_13 як особу яка 24.05.2013 року, близько 03.00 години сіла до нього в таксі та яку він у подальшому возив до ломбардів розташованих на Лівому березі міста, в с. Куліші, на Криничанську розвилку (т.3 а.п. 224-225);
*висновком судово-медичної експертизи відповідно до якого смерть ОСОБА_42 настала від вогнепальних поранень тулубу, лівого плеча, які супроводжувалися ушкодженням внутрішніх органів, кровотечею та ускладнилися шоком, про що свідчить: виявлені пошкодження, данні додаткових методів дослідження та медичної документації, ознаки шоку: рідкий стан крові, малокров`я внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця.
Таким чином суд наведеним та іншим доказам у їх сукупності дав належну оцінку та обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_13 у вчиненні вбивства з корисливих мотивів. При цьому суд послався, на те, що корисливий мотив ОСОБА_13 при скоєнні вбивства полягав в отримані матеріальної вигоди у вигляді одержання та зберігання майнових прав на автомобілі «Рено» та «Ваз 2109».
Тому його дії кваліфіковані за п.6 ч.2 ст.115 КК України вірно.
Разом з тим, як вбачається з апеляції обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисту, їх доводи зводяться до оцінки кожного доказу окремо, проте судом як і належить була дана оцінка усій сукупності доказів, які були надані суду, а також всім обставинам у справі.
Безпідставними, є і твердження ОСОБА_13 , в тій частині, що він випадково опинився поряд з будинком потерпілого саме у час вбивства ОСОБА_14 , та випадковість знайдення золотих виробів потерпілого.
Суд як вбачається з матеріалів провадження та вироку, перевірив цю версію обвинуваченого, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що вона є вигаданою та покликана на уникнення покарання.
Що стосується посилання обвинуваченого на те, що до нього застосовувались недозволені методи ведення слідства, то вони також є безпідставними, оскільки будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що відносно ОСОБА_13 могли застосовуватись такого характеру методи слідства не має.
Крім того, суд досліджував і цю обставину та обґрунтовано вказав, що органами прокуратури, під час слідства перевірялась заява обвинуваченого з цього приводу, але свого підтвердження в ході перевірки не знайшла.
Доводи сторін в апеляціях, що злочин відносно потерпілого вчинено кількома особами також є безпідставним, оскільки вказані доводи ґрунтуються на протирічивих показах свідків, які нібито чули голоси кількох осіб приблизно у час вчинення злочину, але, як правильно зазначив суд, ці обставини не були підтверджені об`єктивними даними та достовірними фактами.
Тому, з урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав, для задоволення апеляції потерпілого в частині скасування вироку та направлення матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Крім того, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунуте обвинувачення, і лише в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Разом з тим колегія суддів вважає обґрунтованим довід апеляції захисника про незаконність посилання суду, як на доказ, на протокол допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 07 червня 2013 року на досудовому слідстві, а тому він підлягає виключенню з вироку, як недопустимий доказ.
Також колегія суддів вважає, що сторона захисту обґрунтовано звернула увагу на безпідставність обвинувачення та кваліфікацію дій ОСОБА_13 за ч.4 ст.187 КК України.
Як вбачається із сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлені обставини вчиненого обвинуваченим злочину, а саме, що у ОСОБА_13 на фоні наявних з ОСОБА_14 боргових відносин, виник корисливий мотив на вчинення вбивства останнього, у зв`язку з чим він, після попередньої підготовки, з метою реалізації свого умислу прибув до місця мешкання потерпілого та дочекавшись прибуття останнього скоїв вказаний злочин.
Додаткова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.4 ст.187 КК України, за тих же встановлених обставин є недоречною, незаконною та підлягає виключенню з обвинувачення, а кримінальне провадження в цій частині закриттю.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особистість обвинуваченого, і відповідно до вимог ст.65 КК України призначив ОСОБА_13 міру покарання передбачену п.6 ч.2 ст.115 ч.1 КК України.
Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі, як про це йдеться в апеляції потерпілого, колегія суддів не вбачає.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 затриманий 05 червня 2013 року та з цього моменту утримується в установах попереднього ув`язнення. Колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого положення ч.5 ст.72 КК України та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 05 червня 2013 року по 22 лютого 2016 року включно в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_10 в частині засудження останього за ч.4 ст.187 КК України скасувати та в цій частині кримінальне провадження закрити.
Вважати ОСОБА_10 засудженим за п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
Цей же вирок змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання суду, як на докази, на протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 07.06.2013 року на досудовому слідстві (а.п.96-101, т.5).
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 05.06.2013 року по 22.02.2016 року включно в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: