ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні четверо малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця взводу охорони відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), старшого солдата, участі у проведенні антитерористичної операції не приймав, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 410 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи стрільцем взводу охорони відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ч.1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в середині грудня 2015 року близько 23 год. 30 хв., стрілець взводу охорони відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старший солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби, перебуваючи на території відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, проник через незачинене вікно в приміщення акамуляторно-заправочної станції, в якому зберігалось авіаційно-технічне майно військової частини НОМЕР_1 . В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу старший солдат ОСОБА_4 викрав з вищевказаного приміщення три авіаційні блоки БВ-10-2М (номенклатурний номер НОМЕР_2 , 5 категорії), які поклав у мішок і виніс за територію відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 через КПП. Чергового в той момент на місці не було і як він виносив їх через КПП ніхто не бачив. В подальшому ОСОБА_4 заховав викрадене майно в кущах біля паркану неподалік від КПП вказаної військової частини. Наступного дня ОСОБА_4 забравши напередодні сховане ним викрадене майно, відвіз його до належного йому гаражв за адресою: АДРЕСА_3 , де в той же день частково розібрав та частину розібраних деталей здавав на Кам`янецькому ринку (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька) невідомим особам, за що отримав кошти в сумі 800 грн., які в подальшому, використав на власний розсуд.
Згідно акту проведення повторної інвентаризації у відділі зберігання військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 13.06.2016 року вартість одного блоку БВ-10-2М (номенклатурний номер НОМЕР_2 , 5 категорії) становить без ПДВ 3 853,58 грн.. Внаслідок таких злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв шкоду державі на загальну суму 11 560,74 грн.
В суді ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
Обмежившись в судовому засіданні, за згодою учасників судового провадження, в порядку ст. 349 КПК України, показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.
Отже дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 410 КК України, як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на особу винного, який одружений, має на утриманні четверо малолітніх дітей, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 410 КК України із застосуванням випробувального терміну.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним злочинів у майбутньому.
Речові докази і процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Цивільний позов, заявлений прокурором задовольнити повністю.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1