печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2016 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представників потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілого - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, учня 9 класу ЗОШ №66 м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, ученя 9 класу ЗОШ №66 м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17.04.2015 року приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_10 разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , перебуваючи біля РШХ «Макдональдс», що по вул. Хрещатик, 19 в м. Києві, побачили раніше невідомого їм ОСОБА_18 . Під час цього у ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 виник спільний злочинний умисел, спрямований на розбійний напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном ОСОБА_18 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , підійшли до ОСОБА_19 та розпочавши з ним розмови на побутові теми, запропонували відійти від скупчення людей, а саме у двір будинку АДРЕСА_4 , з метою покурити цигарок, на що ОСОБА_19 погодився.

Зайшовши у двір вказаного будинку ОСОБА_16 , під погрозою застосування фізичного насильства, почав вимагати у ОСОБА_19 віддати його мобільний телефон. Сприймаючи погрози застосування насильства як реальні та небезпечні для його життя та здоров`я, ОСОБА_19 віддав ОСОБА_16 свій мобільний телефон «Самсунг Гелексі S6», вартістю 8000 грн., в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн., на балансовому рахунку якої перебували грошові кошти у сумі 40 грн. Під час цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 , з метою забезпечення виконання їхнього спільного умислу, стояли поруч та спостерігали за навколишньою обстановкою, з метою повідомлення ОСОБА_16 у разі появи сторонніх осіб, які могли б завадити доведенню їхнього злочинного умислу до кінця.

Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 помітивши на руці ОСОБА_19 годинник, підійшли до останнього та під загрозою застосування відносно нього електричного струму за допомогою електрошокера, тобто застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, почали вимагати віддати їм годинник. Усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя та здоровя, ОСОБА_19 віддав ОСОБА_17 свій наручний годинник фірми «Фоссіл» вартістю 1500 грн.

В подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди ОСОБА_19 на загальну суму 9560 грн.

Крім цього, 19.04.2015 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_16 , перебуваючи біля громадського туалету, розташованого на території Маріїнського парку, що по вул. Грушевського, 1-Д в м. Києві, побачили раніше невідомого їм ОСОБА_14 . Під час цього у ОСОБА_10 та ОСОБА_16 виник спільний злочинний умисел, спрямований на розбійний напад, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном ОСОБА_14 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою вчинення повторного розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , які раніше вчиняли розбійний напад, підійшли до ОСОБА_14 та запропонували йому пройти разом з ними на сходи біля вказаного громадського туалету, на що той погодився.

Після цього, ОСОБА_16 з метою реалізації їхнього спільного з ОСОБА_10 злочинного умислу дістав з кишені заздалегідь підготовлений електрошокер та погрожуючи застосуванням відносно ОСОБА_14 електричного струму за допомогою вказаного електрошокера, тобто застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, почав залякувати останнього з метою подолання опору. Усвідомлюючи безпорадний та наляканий стан ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , з метою виконання їх спільного з ОСОБА_10 злочинного умислу, почав обшукувати сумку ОСОБА_14 , яка в нього була із собою. Забравши із сумки ОСОБА_14 планшет «Apple 3 Ipad» вартістю 7800 грн., в чохлі вартістю 500 грн. та з сім карткою мобільного інтернету «ОГО» вартістю 90 грн., які належать останньому, ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_10 та поклав викрадене майно в сумку останнього.

В цей час, ОСОБА_16 продовжуючи погрожувати застосуванням відносно ОСОБА_14 електричного струму за допомогою вказаного електрошокера, тобто застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, побачив у зовнішній кишені останнього гаманець. Діставши вказаний гаманець, ОСОБА_16 оглянув його та забрав з внутрішнього відділення гаманця грошові кошти у сумі 20 грн., які належать ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_16 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди ОСОБА_14 на загальну суму 8390 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2016 року кримінальне провадження за обвинуваченням обвинуваченням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_10 на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України закрито.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_16 та ОСОБА_20 свою вину визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорюють фактичних обставин справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи.

Оцінивши зібрані у справі докази, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_20 у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні доведена повністю, а їх умисні дії суд кваліфікує ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я (розбій), за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітніми.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинувачених відсутні.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд враховує наступні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, та його особу, що є неповнолітнім, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики за місцем навчання нарікань не має, виховується у неповній сім`ї, є інвалідом дитинства та раніше не судимий.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_20 суд враховує наступні обставини справи, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, та його особу, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики за місцем навчання нарікань не має, є неповнолітнім, виховується у неповній сім' та раніше не судимий.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст.75, 104 КК України та з покладанням обов`язків згідно з ст.76 КК України.
Також суд враховує думку потерпілих, які просили відносно обвинувачених не застосовувати покарання у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_14 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_15 - залишити без розгляду та роз`яснити можливість звернення до суду в порядку цивільного судочинства у зв`язку із закриттям провадження відносно ОСОБА_10 , 17.05.2000 грн.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Міру запобіжного заходу відносно обвинувачених до вступу вироку в законну силу залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_16 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеного передбачених за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_16 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання, не відбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2016 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК Українм у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_16 звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю на 2 роки. Покласти на ОСОБА_16 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_16 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - особисте зобов`язнення.
ОСОБА_17 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеного передбачених за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_17 звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю на 1 (один) рік. Покласти на ОСОБА_17 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_17 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - особисте зобов`язнення.
Речові докази - що знаходяться в матеріалах справи - залишити зберігати там же.
Речові докази, а саме: 4 недопалки від цигарок, які знаходяться у паперовому конверті білого кольору, який опечатаний відбитком печатки "Для пакетів" Печерського РУГУ МВС України, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Печерського РУГУМВС України в м. Києві - знищити.
Речовий доказ, а саме: годинник "Фоссіл", що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_19 - залишити останньому, як власнику.
Цивільний позов ОСОБА_14 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_16 (індивідуальний ідентифікаційний номер відсутній) на користь ОСОБА_14 (індивідуальний іденифікаційний номер НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 8390 грн.
Цивільний позов ОСОБА_15 - залишити без розгляду та роз`яснити можливість звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.
Суддя ОСОБА_21