У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря прокурора захисника та засудженогоОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 26 жовтня 2016 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року.
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 2 ст. 191 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки;
- за ч. 1 ст. 366 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів ОСОБА_7 остаточно призначено 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік по покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем та службовому підробленні за наступних обставин.
ОСОБА_7 , будучи засновником та одночасно обіймаючи посаду генерального директора ТОВ «Смерека-сервіс», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, будучи службовою особою, яка згідно п. 11.3 Статуту ТОВ «Смерека сервіс», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Смерека сервіс» 12 липня 2009 року, діє від імені Товариства в межах своєї компетенції, яка визначається Зборами Учасників, має право без довіреності виконувати дії від ім. Товариства та затверджує підписами всі документи фінансового, матеріального, майнового, розрахункового та кредитного характеру, які є основою бухгалтерських записів, у тому числі угоди, зобов`язання, звіти та баланси.

Так, ОСОБА_7 23 вересня 2013 року уклав з головою Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_8 договір № 12/08 з проведення ремонту дороги в присілку Площі с. Дземброня Бистрецької сільської ради Верховинського району з вартістю виконання робіт - 57000 грн. Відповідно до умов укладеного договору, Бистрецькою сільською радою Верховинського району 2 жовтня 2013 року та 12 грудня 2013 року через Управління державної казначейської служби у Верховинському районі на розрахунковий рахунок ТОВ «Смерека сервіс» було проведено авансові платежі в розмірі 30 % від суми договору, тобто 17100 грн., на придбання матеріалів для ремонту вищевказаної дороги. Проте генеральний директор ТОВ «Смерека сервіс» ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у протиправному збагаченні, перераховані на придбання матеріалів для ремонту дороги кошти, 3 жовтня 2013 року та 13 грудня 2013 року розтратив, використавши їх у власних цілях, не пов`язаних з виконанням взятих на ТОВ «Смерека сервіс» зобов`язань з проведення робіт по ремонту вищевказаної дороги, в результаті чого вказані роботи станом на травень 2015 року виконані не були, чим заподіяно майнової шкоди бюджету Бистрецької сільської ради на суму 17100 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, та перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ «Смерека сервіс», вчинив службове підроблення для приховування вчиненого ним вищевказаного кримінального правопорушення, а саме склав та видав 24 грудня 2013 року підписаний ним й посвідчений відтиском мастичної печатки ТОВ «Смерека сервіс» завідомо неправдивий офіційний документ - Акт форми КБ-2в , приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2013 по ремонту дороги в присілку Площі Бистрецької сільської ради Верховинського району, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про виконання підрядником ТОВ «Смерека сервіс» будівельних робіт по ремонту дороги в присілку Площі Бистрецької сільської ради Верховинського району на загальну суму 17100 грн., при тому як ці роботи станом на травень 2015 року виконаними не були.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 , за її змістом, просить судові рішення змінити, виключити з них рішення про визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України і провадження в цій частині закрити за відсутністю складу кримінального правопорушення, а за ч. 1 ст. 366 КК України призначити йому мінімальне покарання у виді штрафу. При цьому посилається на те, що грошима в сумі 17100 грн. він скористався після того, як ці гроші вибули з власності Бистрецької сільської ради та стали власністю ТОВ «Смерека сервіс» на підставі цивільно-правової угоди. Тому вважає, що його незаконно обвинувачено у розтраті коштів Бистрицької сільської ради шляхом зловживання своїм службовим становищем. Вважає, що між ТОВ «Смерека сервіс» та Бистрицькою сільською радою були виключно взаємні цивільні та господарські зобов`язання. Крім того заперечує наявність прямого умислу та корисливого мотиву, посилаючись на те, що ТОВ «Смерека сервіс» до травня 2015 року не виконувало свої зобов`язання з причин, що не залежали від його волі, вказуючи на затримку перерахування авансу та різке підвищення цін на матеріали.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали доводи касаційної скарги, думку прокурора про залишення касаційної скарги засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні службового підроблення та кваліфікація його злочинних дій за ч. 1 ст. 366 КК України у касаційній скарзі не оспорюються, а тому касаційним судом не перевіряються.
Що ж стосується висновків суду про винуватість засудженого ОСОБА_7 у розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, то вони обгрунтовані доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, були досліджені у судовому засіданні та отримали об`єктивну оцінку у вироку.
Разом із тим, відповідно до вимог ст. 438 КПК України, до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставини, визначення якої дано у ст. 411 КПК України щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які фактично оскаржуються засудженим у касаційній скарзі. У зв`язку з наведеним, доводи скарги в цій частині в касаційному порядку перегляду не підлягають, а крім того суперечать матеріалам кримінального провадження та висновкам суду, зокрема показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , показанням самого ОСОБА_7 , а також іншим наведеним у вироку доказам, яким у вироку дано належну оцінку у їх сукупності.

Зокрема, з показань зазначених вище свідків вбачається, що головою Бистрецької сільської ради Верховинського району ОСОБА_8 та ТОВ «Смерека сервіс» в особі директора ОСОБА_7 було укладено договір про виконання робіт по ремонту дороги до присілку Площі Бистрецької сільської ради з терміном дії договору до 31.12.2013 року, за яким частково у вересні та грудні 2013 року було перераховано авансовий платіж у розмірі 30% на загальну суму 17100 грн. Проте станом на травень 2015 року вказані ремонті роботи виконані не були.

Як вбачається з показань самого ОСОБА_7 під час судового розгляду, перераховані кошти в сумі 17100 грн. були використані ним не на придбання матеріалів для проведення ремонтних робіт по вказаному договору, а на сплату платежів до бюджету ТОВ «Смерека сервіс».

Крім того, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, який ухвалив вирок. Перевіркою матеріалів кримінального провадження касаційним судом встановлено, що судом першої інстанції вимоги зазначеного закону повністю дотримані. Апеляційним судом також ретельно перевірені доводи апеляції засудженого про обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень і на їх спростування в ухвалі наведені мотиви, які грунтуються на матеріалах провадження.

Тому доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що між очолюваним ним товариством та Бистрецькою сільською радою існували виключно цивільні та господарські взаємні зобов`язання, а також його доводи про відсутність в матеріалах провадження доказів, що свідчать про розтрату ним чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки факт перерахування очолюваному ОСОБА_7 товариству грошей в сумі 17100 грн. та перерахування цих грошей на сплату податків підтверджені поза всяким сумнівом. Крім того, з метою приховання своїх дій щодо розтрати коштів ОСОБА_7 склав та видав 24.12.2013 року завідомо неправдивий офіційний документ - Акт форми КБ-2в - приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2013 року по ремонту дороги в присілку Площі Бистрецької сільської ради, з якого вбачається, що в грудні 2013 року на ремонт дороги ТОВ «Смерека сервіс» було використано 17100 грн., хоча ремонті роботи в цей період не проводилися, що ним у касаційній скарзі не оспорюється.

З урахуванням зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, злочинні дії засудженого ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України, тобто закон України про кримінальну відповідальність до нього застосовано правильно.

Касаційним судом також встановлено, що будь-яких порушень кримінального процесуального закону при дослідженні та оцінці наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його злочинних дій судами першої і апеляційної інстанції не допущено.

Покарання засудженому ОСОБА_7 судом призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, його особи та обставин, що пом`якшують покарання.

Оскільки закон України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у провадженні не допущено, тому підстав для зміни або скасування судових рішень за доводами касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України та п. 6 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3