Справа № 162/739/16-к Провадження №11-кп/773/624/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.248 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000160 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, не судимий,

засуджений за ч.2 ст.248 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 ( п`ять тисяч сто ) гривень.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, не судимий,

засуджений за ч.2 ст.248 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 ( п`ять тисяч сто ) гривень.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, не судимий,

засуджений за ч.2 ст.248 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 ( п`ять тисяч сто ) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави по 117 (сто сімнадцять ) гривень 28 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи холодної зброї.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними у тому, що 02 липня 2016 року близько 07 години за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч вимогам статті 23 Закону України «Про тваринний світ», статті 14 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», не маючи усіх необхідних документів на право полювання, а саме дозволу на добування мисливських тварин та паспорту на собак мисливських порід, у невстановлений час та місці, які визначенні статтями 19, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», з використанням мисливських собак, гладкоствольних мисливських рушниць марок „ТОЗ-63 16 калібру № НОМЕР_1 , „ТОЗ-63 16 калібру № НОМЕР_2 , „ТОЗ-66 16 калібру № НОМЕР_3 , «МР-43» 12 калібру № НОМЕР_4 та мисливських набоїв до них, на території урочища «Остапково» Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області, яке відноситься до території Національного природного парку «Прип`ять-Стохід», що у відповідності до статті 3 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» являється територією природно-заповідного фонду України, здійснили вистежування та переслідування однієї особини лося, відстріл якої у подальшому здійснив ОСОБА_8 , чим заподіяли істотну шкоду фауні у вигляді підриву популяції в місцях розмноження цього виду тварин лісового масиву «Сіжин», наслідком якого є зникнення даного виду та неможливість відтворення його чисельності на цій території протягом кількох років, а також матеріальні збитки на суму 40 000 грн.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи вид та розмір призначеного обвинуваченим покарання вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винними у незаконному полюванні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб на території природно-заповідного фонду, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, та призначити кожному покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн. У задоволенні позову прокурора про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 збитків, заподіяних злочином, відмовити у зв`язку з добровільним відшкодуванням.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинувачених та їх захисників, які не заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження.
Так п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Суд першої інстанції при ухваленні вироку, дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.248 КК України, про те не зазначив кваліфікуючих ознак, вказаних в обвинувальному акті щодо останніх, а визнав їх винними у незаконному полюванні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що не відповідає положенням п.2 ч.3 ст.374 КПК України.
Крім того відповідно до ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення про цивільний позов. Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Однак в резолютивній частині вироку судом не прийнято рішення про цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні, поданий в інтересах держави в особі Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області.
Наведені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законний і обґрунтований вирок та такими, які згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі, і, в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Любешівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в Любешівському районному суді Волинської області.

Головуючий

Судді