УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/10/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 263 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання за цим законом, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.
Вирішено стягнути із ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області кошти в сумі 982 грн. 08 коп. витрат за проведення двох судово-балістичних експертиз.
Згідно вироку, 22 жовтня 2015 року близько 19 години в урочищі «Корабель» у лісовому масиві поблизу с. Шебедиха Олевського району на відстані 10 метрів від лісової дороги з північно - східної сторони обвинувачений ОСОБА_6 незаконно придбав шляхом знахідки вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний стартовий пістолет «Stalker» моделі 914 S № 0514 004899 калібра 09 мм., виготовлений шляхом перероблення промислово виготовленого зразка, та нестандартні боеприпаси до цієї зброї - 9 набоїв, а також зберігав вищевказану вогнепальну зброю та боеприпаси у легковому автомобілі марки «Mitsubisi Pajero Sport» д.н.з НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_10 , до 20 год. 22 жовтня 2015 року, - часу вилучення цих предметів працівниками міліції при огляді вищевказаного автомобіля.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням ст. 69 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.
У письмових запереченнях захисник ОСОБА_7 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а вирок, - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї без передбаченого законом дозволу, - є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
Санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Згідно положень ст. 69 КК України, за вчинення винним злочину судом може бути призначено інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, за умови наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків внаслідок злочину, обставини, що помякшують покарання, - щире каяття, та активне сприяння у розкритті злочину, а також дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнав свою винність у судовому засіданні, позитивно характеризується за місцем проживання та має на утриманні малолітню дитину.
Разом з тим, на думку колегії суддів, з врахуванням тяжкості злочину, вчиненого мешканцем Рівненської області ОСОБА_6 у вечірній час у лісовому масиві Олевського району Житомирської області у період боротьби працівниками правоохоронних органів з незаконним видобутком бурштину, з урахуванням особи винного, не можна визнати, що вищевказані обставини, що пом`якшують покарання та позитивно характеризують особу винного, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Крім того, у мотивувальній частині вироку відсутні будь-які висновки місцевого суду про визнання будь-яких вищевказаних обставин такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та міститься твердження про можливість застосування до обвинуваченого покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, яке суперечить принятому судом рішенню про призначення винному іншого виду покарання, яке не передбачено санкцією цього кримінального закону.
Тому є обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування місцевим судом ст. 69 КК України.
За таких обставин не можна визнати вирок в частині призначення покарання законним та обгрунтованим, вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання з постановленням нового вироку в цій частині.
Призначаючи покарання, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вищевказані дані про його особу. З врахуванням правильно встановлених місцевим судом обставин, що пом'якшують покарання, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому мінімального за розміром покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, та можливість його виправлення без відбування покарання, у зв'язку з чим приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
Таке покарання є необхіднім та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність повторного визнання винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є необгрунтованими, оскільки вирок в частині визнання обвинуваченого винним у вчиненні цього злочину є законними та обгрунтованими, підстав для скасування вироку в цій частині немає.
В порядку ст. 404 КПК України з мотивувальної частини вироку також необхідно виключити вказівку про врахування судом обставин, що обтяжують покарання, оскільки у даному кримінальному провадженні не встановлено таких обставин.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Скасувати цей вирок в частині призначення покарання.
Постановити новий вирок в цій частині, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає такі обов`язки: не виїжджати за межі Україи на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про врахування судом обставин, що обтяжують покарання
В решті вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня його проголошення.
Судді: