Єдиний унікальний номер 233/1469/14-к
Номер провадження 11-кп/775/89/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут

в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула в відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого ООО «Гласкомерц», має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , 2010 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним та засуджено за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2014 року за ст..185 ч.3 КК України призначивши до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, зарахувавши ОСОБА_6 покарання відбуте за вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 02.09.2014 року у вигляді 1 року 1 місяця та 13 днів позбавлення волі та призначено остаточно до відбуття покарання у вигляді 7 років 10 місяців 17 днів із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст..187 ч.2 КК України, за наступних обставин.

02.01.2014 року у нічний час, точного часу під час досудового розслідування встановлено не було обвинувачений ОСОБА_9 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 пішли до торгового кіоску, розташованому по вул..Партизанська м.Костянтинівка Донецької області, де придбали, та розпили спиртні напої. Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 направились до торгового кіоску розташованому по вул..Щорса, поряд з будинком № 50 м.Костянтинівка Донецької області, щоб придбати ще спиртні напої.

На трамвайній зупинці розташованій поряд з буд.№ 79 по вул..Щорса м.Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 побачили раніше невідомого ОСОБА_8 , біля якого знаходився скутер «VIPER ZIPR3i».

У цей час у ОСОБА_9 виник злочинний намір на заволодіння майном ОСОБА_8 , про який він повідомив ОСОБА_6 , який дав свою згоду, тим самим останні вступили між собою у злочинну змову. У той же день, приблизно о 02 годині 00 хвилин точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, негайно реалізуючи сумісний злочинний умисел обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_9 які перебували в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до ОСОБА_8 та діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого який підвергся нападу та заволодіння майном останнього, при цьому завдали потерпілому ОСОБА_8 не менше 6 ударів руками та ногами, по голові, тулубу, на лівій кісті, подавивши волю останнього до опіру, спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження: множинні синці та садни обличчя, рану слизової нижньої губи праворуч, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я, припухлість і набряк м`яких тканин кисті потерпілого, на фоні якої синець, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та заволоділи майном потерпілого, а саме: скутер «VIPER ZIPR3i» вартістю 2000 грн., планшет «Goclever» модель «ТАВ М723G» вартістю 757 грн. 75 коп., сім-карта оператора «МТС» вартістю 8 грн.33 коп., сім-карта оператора «Life» вартістю 8 грн. 33 коп., флеш картою micro DS «Trascend» об`ємом 32 Гб вартістю 116 грн. 08 коп., ліхтар світлодіодний вартістю 22 грн. 17 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2912 грн. 66 коп., після чого з місця скоєння злочину втекли.

У апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку та зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення і визнання його винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

У апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку та зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення і визнання ОСОБА_6 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та ч.1 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , та захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, а вирок суду слід в частині засудження ОСОБА_9 залишити без змін, за таких підстав.

Суд, першої інстанції згідно до вимог ст..94 КПК України дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення обвинувального вироку.

Суд вірно дав критичну оцінку показам ОСОБА_9 в судовому засіданні і взяв до уваги наступне.

В ході слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 той підтвердив, що 01.01.2014 року він разом з ОСОБА_11 близько 01 години 30 хвилин на зупинці зустріли невідомого хлопця, якого ОСОБА_12 двічі вдарив ногою в обличчя, а він наніс три удари в тулуб потерпілого, після цього заволоділи майном у вигляді планшета, скутера та ліхтарика. Він особисто забрав планшет, який випав з кишені, а ОСОБА_12 вдарив лежачого на землі потерпілого ногою в тулуб. Потім він підійшов до потерпілого і з кишені витяг ліхтарик, потім забрали мопед. (т.1 а.с.134-145).

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підтвердили в судовому засіданні вказані обставини вчиненого злочину, на які посилався ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що вночі 2 січня 2014 року між 1-00 і 2-00 годин він перебував у трамвайній зупинці по вул..Щорса навпроти торгового кіоску. Поруч стояв його скутер. В цей час побачив раніше незнайомих ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 .

ОСОБА_15 став ходити навколо скутера, в цей момент ОСОБА_12 задав йому два удари ногою в голову, він піднявся, а потім ОСОБА_15 ударив його ногою три чотири рази в тулуб, після чого він впав на руки обличчям вниз. Він відчував удари по спині кулаками і ногами, а потім почув розмову. Потім він відчув, що у нього з кишені зник планшет і ліхтарик. До нього підійшов ОСОБА_15 і почав вимагати телефон. Потім ОСОБА_15 йому кричав, щоб він лежав і не піднімався, було чутно, як його скутер зняли з підніжки і покотили по АДРЕСА_1 . Він бачив, як вони йшли удвох по обидві сторони від скутера. Вулиця висвітлювалася, тому він зміг упізнати ОСОБА_9 та ОСОБА_16 .

В ході досудового розслідування потерпілий в ході слідчого експерименту (т.1 а.с.111-120) вказував на ті ж обставини вчиненого щодо нього злочину.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 1 січня на 2 січня 2014 року вона працювала в кіоску. До неї звернувся ОСОБА_18 , він був тверезий, в нього був скутер. Через деякий час, приблизно через п`ять хвилин потерпілий ОСОБА_18 знову підійшов до кіоску, у нього обличчя було в крові і він сказав, що його побили двоє невідомих хлопців та забрали у нього скутер, планшет та ліхтарик.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що 02.01.2014 року йому подзвонив ОСОБА_20 та сказав, що з ним хоче поспілкуватись ОСОБА_15 , в цей же день в період з 12.00 до 14.00 години до нього прийшли ОСОБА_15 , ОСОБА_12 і з ним був ОСОБА_21 та запропонували йому купити у них скутер. Він пішов з ними до ОСОБА_9 який зі свого двору викотив скутер.

Свідок ОСОБА_22 дав суду аналогічні пояснення.

Місцем вчинення злочину відносно протоколу огляду є ділянка місцевості, розташована на трамвайній зупинці по вул..Щорса м.Костянтинівка (а.с.71-73).

Згідно протоколу огляду від 02.01.2014 року у ОСОБА_6 на перехресті вул..Носулі та вул..Щорса м.Костянтинівка були виявлені та вилучені: планшет «Goclever» модель «ТАВ М723G», скутер «VIPER ZIPR3i», ліхтарик світлодіодний (а.с.79-96).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02 січня 2014 року (а.с.99-102) потерпілий впізнав ОСОБА_6 як особу, яка заволоділа належним йому майном.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_8 маються множинні крововиливи садна обличчя, рана слизової нижньої губи праворуч, закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, припухлість і набряк м`яких тканин лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.76-77).

Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від нанесення як мінімум 6 впливів тупими предметами. Тілесні ушкодження які маються у потерпілого ОСОБА_8 могли утворитися за обставин, зазначених ним у ході слідчого експерименту. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень та їх різну локалізацію, вони не могли утворитися в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту.

Судовий медичний експерт ОСОБА_23 підтвердив висновки експертизи в судовому засіданні.

Таким чином, суд першої інстанції повно перевірив всі зібрані вищезазначені докази, дав їм об`єктивну оцінку з точки зору достовірності, допустимості та достатності.

Отже, твердження обвинуваченого про неповну перевірку судом доказів та неналежну їх оцінку є безпідставним. Будь-яких даних, які б ставили б під сумнів достовірність наявних у справі доказів, в тому числі показання потерпілого чи свідків, які є послідовними та узгодженими між собою, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину при обставинах, встановлених у судовому рішенні та правильність кваліфікації його дій за ст..187 ч.2 КК України. Колегія суддів бере до уваги положення п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» проте, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, ОСОБА_9 , який працює, посередньо характеризується; як обставину, що обтяжує покарання факт скоєння ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 - добровільне відшкодування шкоди.

Призначене ОСОБА_9 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

Даних, які би свідчили, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: