Справа №295/8008/16-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.м.т. Володарськ-Волинський Володарсько-Волинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 19-00 год. 03.06.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з будинком № 85 по вул. Бердичівській у м. Житомирі, підбіг до раніше незнайомої йому ОСОБА_8 та, схопивши руками золотий ланцюжок, який висів на шиї останньої, потягнув його із значною силою, від чого ОСОБА_8 впала на асфальт. У подальшому він протягнув її по асфальту декілька метрів та зірвав з шиї останньої шматок золотого ланцюжка 585 проби, вагою 7 грамів. Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6767,04 грн.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу слідчим зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу.
Наявність ризиків обґрунтоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, не має постійних законних джерел доходів, не має міцних соціальних зв`язків, не проживає за місцем реєстрації, не працює та не навчається.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.
Підозрюваний та його захисники заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту. Захисник ОСОБА_7 наполягав на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцезнаходженням реабілітаційного центру «Аква Віта» в с. Зарічани Житомирської області, так як ОСОБА_5 потребує проходження курсу реабілітації від наркотичної залежності.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка керівник громадської організації «Аква Віта» ОСОБА_9 пояснив, що під час проходження курсу реабілітації в реабілітаційному центрі «Аква Віта» підозрюваний дотримувався правил перебування в центрі, а також надав йому позитивну характеристику.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, свідка, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 03.06.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_8 .
03.06.2016 року ОСОБА_11 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Органом досудового розслідування 04.06.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків - до членів його сім`ї, зі слів підозрюваного, належить його мати та дівчина, з якою він проживає без реєстрації шлюбу, має зареєстроване місце проживання в м. Бердичів Житомирської області, а також існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює та не має постійного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.
Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що наявність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу слідчим та прокурором належним чином не доведено.
Зважаючи на викладене, та оскільки слідчим і прокурором не було також доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, що є достатнім для запобігання зазначеного ризику.
Водночас необхідно зауважити, що приміщення реабілітаційного центру не є житлом, призначеним для проживання, а є тимчасовим місцем перебування особи на час проходження нею відповідного реабілітаційного курсу.
За положеннями частин 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 год. до 07-00 год. до 02 серпня 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області за викликом;
2) не відлучатися за межі міста Бердичів Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області.
Строк дії ухвали до 02 серпня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 14-00 год. 07 червня 2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1