Справа № 298/700/16-к
Провадження № 1-кп/304/101/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2016 року м. Перечин
Колегія суддів Перечинського районного суду Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю обвинувача прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:
- вироком Великоберезнянського районного суду від 13.08.2015 року за ч.2 ст.125 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,-
про продовження строку тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И Л А:
До Перечинського районного суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , якому ставиться у вину злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Клопотання мотивує тим, що підстав для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м`який на сьогоднішній день не встановлено, при цьому зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 проти даного клопотання заперечили і просили обрати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Потерпіла ОСОБА_8 просила залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, які мають значення для вирішення даного клопотання, приходить до наступного висновку.
Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п.п.3,5 ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні по даній справі ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 год. 45 хв. 10 липня 2016 року, про що свідчить ухвала слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 12 травня 2016 року.
Також встановлено, що підставою тримання під вартою ОСОБА_6 слугувало те, що такий підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, у зв`язку з чим він може незаконно впливати на потерпілих і свідків, які являються йому близькими родичами та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим встановлено, що такі ризики як незаконний вплив ОСОБА_6 на потерпілого та свідків, а також вчинення ним іншого злочину фактично на даний момент не відпали.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а відтак з огляду на положення ст.ст.177,181 КПК України ОСОБА_6 на момент судового розгляду справи слід продовжити тримання під вартою ще на два місяці.
Тому, керуючись ст.5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177, 183, 197, 315 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 11 години 20 хвилин 06 вересня 2016 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду окремому оскарженню від судового рішення не підлягає.

Головуючий: Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3