У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря та прокурораОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 липня 2016 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року.
Зазначеним вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше двічі судимого, останнім вироком від 10.10.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, -

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі статей 71 та 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо крадіжки шуруповерта «Інтерскол» за відсутністю події кримінального правопорушення та в цій частині ухвалено вважати його виправданим.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року вирок щодо ОСОБА_6 змінено, виключено з резолютивної частини вироку вказівку суду про застосування вимог ст. 72 КК України. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що 20 травня 2015 року, приблизно о 12 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна він повторно прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу зайшов на територію вищевказаного домоволодіння та проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав зварювальну маску хамелеон «ForteMC-8000» вартістю 475 грн. та пачку електродів «Моноліт АНО-21» вартістю 60 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 535 грн.
Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_6 у крадіжці в цей же час шуруповерта «Інтерскол» вартістю 560 грн., що належить цьому ж потерпілому ОСОБА_7 , з кваліфікуючими ознаками повторність та проникнення в інше приміщення, суд визнав недоведеним, оскільки цей інструмент останній виявив у себе в гаражі. Тому суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 в цій частині за відсутністю події злочину.
У касаційній скарзі прокурор просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції через допущені судами істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому прокурор посилається на те, що місцевий суд, всупереч вимог статей 337, 368, 370 та 373 КПК України, прийняв рішення про одночасне ухвалення обвинувального та виправдувального вироків щодо однієї і тієї ж особи та однієї і тієї ж події, тоді як суд був вправі змінити межі висунутого Смірнову обвинувачення шляхом виключення викрадення шуруповерта, одночасно зменшивши розмір матеріальної шкоди. Також прокурор вказує на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, пославшись на те, що в ухвалі не наведено підстав, з яких апеляцію прокурора в частині виправдання ОСОБА_6 визнано необгрунтованою.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про часткове задоволення касаційної скарги шляхом зміни судових рішень, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що вдень 20 травня 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через незачинені металеві ворота він проник до приміщення гаражу будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: зварювальну маску хамелеон «Forte MC-8000» вартістю 475 грн., пачку електродів «Моноліт АНО-21» вартістю 120 грн. та шуруповерт «Інтерскол» вартістю 560 грн., а всього майна на загальну суму 1155 грн.
Незважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні одного кримінального правопорушення, суд щодо викрадення зварювальної маски та зварювальних електродів (шляхом зменшення їх кількості та вартості) постановив обвинувальний вирок, а щодо викрадення шуруповерта - виправдувальний вирок.
Таке рішення суду першої інстанції суперечить вимогам ч. 2 ст. 368 КПК України, оскільки виправдувальний вирок відповідно до статей 373 та 374 КПК України, міг бути постановлений за іншим кримінальним правопорушенням, а не щодо одного і того ж самого кримінального правопорушення.
Оскільки щодо одного і того ж кримінального правопорушення може бути постановлений лише виправдувальний чи обвинувальний вироки, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні щодо ОСОБА_6 двох вироків судом допущено істотну суперечність, яку не можна усунути без скасування цих вироків та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки їх ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому скасуванню підлягає також й ухвала апеляційного суду, якою допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не усунуто та безпідставно залишено без задоволення апеляцію прокурора.
При новому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суду першої інстанції з дотриманням вимог статей 337, 368, 370 та 373 КПК України слід прийняти законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення, визначившись із конкретним обсягом майна, що інкримінувалося досудовим розслідуванням обвинуваченому як викрадене та як це було зроблено щодо кількості та вартості зварювальних електродів.
На підставі наведеного та керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3