УХВАЛА

Справа № 569/9366/16-к

28 липня 2016 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_2 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рівненської місцевої прокуратури юрист 2 класу ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006188 від 14.10.2015р. внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 14.10.2015 до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в червні 2014 року, в денну пору доби, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в м. Рівне, шляхом зловживання довірою, під приводом користування та подальшого придбання, незаконно відчужив транспортний засіб марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що належав ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_7 , чим завдав власнику майнової шкоди у розмірі 18000 доларів США. В подальшому, 18.08.2015 вищевказаний автомобіль був відчужений на користь ОСОБА_3 , який володіє та користується ним на даний час.

Доказами, що вказують на вчинення вказаного кримінального правопорушення є допит потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що на підставі нотаріально посвідченого доручення ( №1228 нотаріус ОСОБА_8 ) від 03.06.2014 він передав ОСОБА_9 автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску з метою продажу. Приблизно в середині червня 2014 року ОСОБА_9 передав ключі, номерні знаки і документи про зняття вказаного автомобіля з обліку своєму знайомому ОСОБА_5 . Останній зобов`язувався сплатити за цей автомобіль 18 000 доларів США протягом двох місяців, після чого ОСОБА_9 мав надати йому нотаріальне доручення для постановки авто на облік або його перепродажу.

Також, допитом свідка ОСОБА_9 встановлено, що на початку червня 2014 ОСОБА_6 звернувся до нього з пропозицією допомогти продати автомобіль марки Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який належав останньому на праві власності. На дану пропозицію ОСОБА_9 погодився, тому 03.06.2014 між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було укладено довіреність на укладення договору купівлі-продажу даного автомобіля. В середині червня 2014 року він передав автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску ОСОБА_10 з умовою здійснення оплати протягом 3 місяців. Після отримання оплати за вищевказане авто ОСОБА_9 зобов`язувався укласти з останнім договір купівлі-продажу автомобіля марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Через три місяці він звернувся до ОСОБА_5 з вимогою оплатити обумовлену грошову суму за даний автомобіль, однак, ОСОБА_5 повідомив, що грошових коштів на даний час не має, а місце знаходження автомобіля не відоме. Через деякий час йому стало відомо, що вищевказаний автомобіль відчужено на користь іншої особи. Підтвердженням факту неодноразового відчуження автомобіля є копії довідки-рахунку № 345686 від 19.06.2014 та довідки-рахунку № 70468550 від 18.08.2015. Крім того, з 18.08.2015 та на даний час право власності на транспортний засіб марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску зареєстровано за ОСОБА_3 .

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який на праві власності належав ОСОБА_6 , а на даний час належить ОСОБА_3 , оскільки вказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а саме, виникла необхідність у забороні розпоряджатись вказаним майном. Заборона розпоряджатись таким майном застосовується у випадках, коли її незастосування може привести до зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст. 170 КПК України).

Предметом злочину, передбаченого ст. 190 КК України є не тільки майно, але й право на майно, тобто відносини власності на дане майно.

Таким чином є достатні підстави вважати, що автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску є об`єктом посягання зазначеного кримінального правопорушення та являється предметом правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, тобто відчужений злочинним шляхом у результаті вчинення суспільно небезпечного діяння, що визнається злочином.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою позбавлення невстановлених осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись ним будь-яким чином, оскільки не застосування вказаних заходів може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.
Згідно положень ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
За таких обставин, враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з можливістю розпоряджатися ним будь-яким чином може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006188 від ч.3 ст. 190 КК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Subaru Forester», номер шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 із забороною розпоряджатися даним транспортним засобом до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006188.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя