1-кп/381/15/16
381/2532/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року м. Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

інших учасників судового розгляду:

потерпілої - ОСОБА_14 ,

провівши в приміщенні суду м. Фастова Київської області судове засідання по кримінальному провадженню №0001826 від 22.11.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, освiта неповна середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Фастів, Київської області, українця, громадянина України, освiта неповна середня, не працюючого, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.04.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Печеніги, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, освiта неповна середня, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою вчинення злочину, 20 листопада 2014 року близько 21 години, знаходячись у приміщенні розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 , маючи умисел на здійснення власного збагачення за рахунок чужого майна, запланували спільно, втрьох, вчинити злочин 20 листопада 2014 року у вигляді відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, розташованого, згідно інформації ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , яке він візуально знає та може показати громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Спільно, втрьох, плануючи вчинення злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останньої, з метою усунення можливих перешкод та досягнення єдиного і спільного для всіх трьох конкретного злочинного наслідку у вигляді заволодіння майном ОСОБА_14 , громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , 20.11.2014 року, близько 21 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 , в ході спільного розпиття спиртних напоїв, вирішили розподілити між собою конкретні ролі, які буде виконувати кожний з них під час вчинення злочину.

Так, ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що з метою вчинення спільного, умисного злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, проведе їх до місця мешкання останньої та, з метою полегшення можливості вчинення злочину та доведення початого злочину до кінця, а саме, з метою забезпечення можливості проникнення ОСОБА_11 до приміщення будинку громадянки ОСОБА_14 , тобто, з метою усунення перешкод для вчинення спільного злочину, користуючись наявною у нього інформацією про приятельські відносини між громадянкою ОСОБА_14 та її знайомим на ім`я ОСОБА_23 , особисто постукає у вхідні двері будинку громадянки ОСОБА_14 , і, змінивши свій голос, представиться до неї від імені її знайомого на ім`я ОСОБА_23 та попросить відкрити вказані двері, після чого, в разі відкриття дверей, буде залишатися поза межами приміщення будинку, у якому мешкає ОСОБА_14 , аби остання його не впізнала. Таким чином, погодившись із вказаною вище пропозицією ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визначили конкретну роль, яку буде виконувати ОСОБА_9 під час спільного, умисного вчинення вказаного злочину.

Після чого, 20 листопада 2014 року, близько 22 години, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вийшли з приміщення розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 та почали рух у напрямку місця мешкання громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за маршрутом, який особисто вказував ОСОБА_9

Рухаючись у вказаному вище напрямку, громадянин ОСОБА_10 , розуміючи наявність спільного умислу, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останньої, сказав громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що на територію двору ОСОБА_14 та до приміщення її будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , він заходити не буде, а залишиться чекати на ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зовні, на вулиці Некрасова, біля двору громадянки ОСОБА_14 , та, з метою полегшення можливості вчинення злочину та доведення початого злочину до кінця, тобто, з метою усунення перешкод для його вчинення, спостерігатиме за місцем вчинення злочину та навколишньою обстановкою і, в разі наближення небезпеки викриття злочинних дій ОСОБА_24 та ОСОБА_9 , відразу повідомить їх про це. Таким чином, погодившись із вказаною вище пропозицією ОСОБА_10 , громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визначили конкретну роль, яку буде виконувати ОСОБА_10 під час спільного, умисного вчинення вказаного злочину.

Таким чином, за попередньою домовленістю між всіма учасниками, ОСОБА_11 було покладено роль здійснення подальшого протиправного проникнення до приміщення житла ОСОБА_14 , розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 та здійснення відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14

20 листопада 2014 року, близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останьої, дісталися до подвір`я громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, відповідно до завчасно поділених ролей та підготовленого плану спільних дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зайшли на територію подвір`я громадянки ОСОБА_14 та почали рух у напрямку вхідних дверей її будинку, а ОСОБА_10 залишився їх чекати зовні, на АДРЕСА_2 , біля двору громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , спостерігаючи за місцем вчинення злочину та колишньою обстановкою і, маючи намір, в разі наближення небезпеки викриття злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , відразу повідомити їх про це, тобто з метою полегшення вчинення спільного злочину та доведення початого злочину до кінця і усунення перешкод для його вчинення.

Далі, діючи згідно встановленого плану, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 шляхом вільного доступу через незачинені двері дісталися приміщення веранди домоволодіння громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у приміщенні вказаної веранди та, знаходячись біля вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , діючи згідно завчасно розподілених ролей та розробленого плану, маючи умисел на здійснення власного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи спільний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, ОСОБА_25 кулаком своєї руки здійснив декілька ударів по вхідних дверях будинку, належного громадянці ОСОБА_14 та розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Почувши вимогу ОСОБА_14 представитись, з метою забезпечення можливості проникнення ОСОБА_11 до приміщення будинку останньої, тобто, з метою усунення перешкод для вчинення спільного злочину, користуючись наявною у нього інформацією про приятельські відносини між громадянкою ОСОБА_14 та її знайомим на ім`я ОСОБА_23 , змінивши свій голос, ОСОБА_9 представився громадянці ОСОБА_14 її знайомим на ім`я ОСОБА_23 та попросив останню відкрити йому двері. Таким чином, шляхом обману та зловживання довірою громадянки ОСОБА_14 , громадянин ОСОБА_9 домігся відкриття останньою вхідних дверей до її будинку, чим забезпечив можливість проникнення ОСОБА_11 до приміщення вказаного будинку, тим самим, самостійно, власними діями усунув перешкоду для вчинення спільного, умисного злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої.

Скориставшись тим, що громадянка ОСОБА_14 відкрила вхідні двері свого будинку та отримавши реальну можливість проникнути до середини будинку ОСОБА_14 , близько 22 год. ЗО хв., ОСОБА_11 , реалізуючи свій умисел, направлений на здійснення відкритого заволодіння майна ОСОБА_14 з метою заволодіння грошовими коштами останньої поєднаний з проникненням у житло, несподівано для ОСОБА_14 , одразу після відкриття нею вхідний дверей будинку, своїми руками відштовхнув вхідні двері у напрямку ОСОБА_14 , після чого, різкими рухами своїх рук штовхнув ОСОБА_14 у груди, від чого остання миттєво впала на підлогу у приміщенні свого будинку. Одразу після цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел, та, проникши до приміщення житла громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 різкими рухами своїх рук підняв з підлоги громадянку ОСОБА_14 та, обійшовши останню ззаду, почав погрожувати ОСОБА_14 , одночасно вимагаючи передати йому грошові кошти, наявні у останньої. Одразу після цього, користуючись станом потерпілої, та придушуючи її волю до опору, шляхом застосування фізичної сили, перетягнув потерпілу ОСОБА_14 до приміщення іншої кімнати будинку АДРЕСА_2 , де почав погрожувати ОСОБА_14 , вимагаючи, в цей час, від ОСОБА_14 передати йому грошові кошти та інші цінності, якими володіє остання.

ОСОБА_14 , розуміючи суспільно-небезпечний характер діяння громадянина ОСОБА_11 , та, сприймаючи погрози ОСОБА_11 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, близько 22 год. 50 хв. 20 листопада 2014 року передала громадянину ОСОБА_11 у приміщенні свого житла за адресою: буд. АДРЕСА_2 грошові кошти на загальну суму у розмірі 6 000 доларів США, які згідно довідки курсу валют Публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України станом на 20 листопада 2014 року становили суму у розмірі 90 876 грн. 42 коп.; 100 євро, які згідно довідки курсу валют Публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України станом на 20 листопада 2014 року становили суму у розмірі 1898 грн. 95 коп.; 1 000 грн. та виробами із золота, а саме: двома золотими чоловічими печатками 585 проби вагою 5 гр. кожна, загальною вартістю 6000 грн., двома золотими обручками 585 проби вагою 4 гр. кожна, загальною вартістю 4800 грн., двома золотими обручками 585 проби вагою 2 гр. кожна, загальною вартістю 2400 грн., чотирма золотими каблучками 585 проби з недорогоцінним камінням вагою 2 гр. кожна, загальною вартістю 4800 грн. та трьома золотими мостами для зубів 999 проби вагою 3 гр. кожна, загальною вартістю 3015 грн.

В свою чергу, громадянин ОСОБА_11 , отримавши від потерпілої ОСОБА_14 вказані вище грошові кошти та вироби із золота, з метою придушення волі останньої до опору та обмеження потерпілої у спробах протидіяти його подальшим діям, зв`язав руки потерпілої ОСОБА_14 у зап`ястях, залишивши її у статичному стані.

Після чого, заволодівши грошовими коштами та золотими прикрасами потерпілої ОСОБА_14 , громадянин ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покинули місце скоєння злочину, розпорядившись майном ОСОБА_14 на власний розсуд, чим завдали збитку потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 114 790 грн. 37 коп.

Тому суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ч.3 ст.186 КК України, а саме, у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства,за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою вчинення злочину, 20 листопада 2014 року близько 21 години 00 хв., знаходячись у приміщенні розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 , маючи умисел на здійснення власного збагачення за рахунок чужого майна, запланували спільно, втрьох вчинити злочин 20 листопада 2014 року у вигляді відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, розташованого, згідно інформації ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , яке він візуально знає та може показати громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Спільно, втрьох, плануючи вчинення злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останньої, з метою усунення можливих перешкод та досягнення єдиного і спільного для всіх трьох конкретного злочинного наслідку у вигляді заволодіння майном ОСОБА_14 , громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , 20.11.2014 року, близько 21 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 , в ході спільного розпиття спиртних напоїв, вирішили розподілити між собою конкретні ролі, які буде виконувати кожний з них під час вчинення злочину.

Так, ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що з метою вчинення спільного, умисного злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, проведе їх до місця мешкання останньої та, з метою полегшення можливості вчинення злочину та доведення початого злочину до кінця, а саме, з метою забезпечення можливості проникнення ОСОБА_11 до приміщення будинку громадянки ОСОБА_14 , тобто, з метою усунення перешкод для вчинення спільного злочину, користуючись наявною у нього інформацією про приятельські відносини між громадянкою ОСОБА_14 та її знайомим на ім`я ОСОБА_23 , особисто постукає у вхідні двері будинку громадянки ОСОБА_14 , і, змінивши свій голос, представиться до неї від імені її знайомого на ім`я ОСОБА_23 та попросить відкрити вказані двері, після чого, в разі відкриття дверей, буде залишатися поза межами приміщення будинку, у якому мешкає ОСОБА_14 , аби остання його не впізнала. Таким чином, погодившись із вказаною вище пропозицією ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визначили конкретну роль, яку буде виконувати ОСОБА_9 під час спільного, умисного вчинення вказаного злочину.

Після чого, 20 листопада 2014 року, близько 22 години, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вийшли з приміщення розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 та почали рух у напрямку місця мешкання громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за маршрутом, який особисто вказував ОСОБА_9

Рухаючись у вказаному вище напрямку, громадянин ОСОБА_10 , розуміючи наявність спільного умислу, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останньої, сказав громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що на територію двору ОСОБА_14 та до приміщення її будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , він заходити не буде, а залишиться чекати на ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зовні, на вулиці Некрасова, біля двору громадянки ОСОБА_14 , та, з метою полегшення можливості вчинення злочину та доведення початого злочину до кінця, тобто, з метою усунення перешкод для його вчинення, спостерігатиме за місцем вчинення злочину та навколишньою обстановкою і, в разі наближення небезпеки викриття злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , відразу повідомить їх про це. Таким чином, погодившись із вказаною вище пропозицією ОСОБА_10 , громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визначили конкретну роль, яку буде виконувати ОСОБА_10 під час спільного, умисного вчинення вказаного злочину.

Таким чином, за попередньою домовленістю між всіма учасниками, ОСОБА_11 було покладено роль здійснення подальшого протиправного проникнення до приміщення житла ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та здійснення відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14

20 листопада 2014 року, близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останьої, дісталися до подвір`я громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, відповідно до завчасно поділених ролей та підготовленого плану спільних дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зайшли на територію подвір`я громадянки ОСОБА_14 та почали рух у напрямку вхідних дверей її будинку, а ОСОБА_10 залишився їх чекати зовні, на АДРЕСА_2 , біля двору громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , спостерігаючи за місцем вчинення злочину та колишньою обстановкою і, маючи намір, в разі наближення небезпеки викриття злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , відразу повідомити їх про це, тобто з метою полегшення вчинення спільного злочину та доведення початого злочину до кінця і усунення перешкод для його вчинення.

Далі, діючи згідно встановленого плану, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 шляхом вільного доступу через незачинені двері дісталися приміщення веранди домоволодіння громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у приміщенні вказаної веранди та, знаходячись біля вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , діючи згідно завчасно розподілених ролей та розробленого плану, маючи умисел на здійснення власного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи спільний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, ОСОБА_25 кулаком своєї руки здійснив декілька ударів по вхідних дверях будинку, належного громадянці ОСОБА_14 та розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Почувши вимогу ОСОБА_14 представитись, з метою забезпечення можливості проникнення ОСОБА_11 до приміщення будинку останньої, тобто, з метою усунення перешкод для вчинення спільного злочину, користуючись наявною у нього інформацією про приятельські відносини між громадянкою ОСОБА_14 та її знайомим на ім`я ОСОБА_23 , змінивши свій голос, ОСОБА_9 представився громадянці ОСОБА_14 її знайомим на ім`я ОСОБА_23 та попросив останню відкрити йому двері. Таким чином, шляхом обману та зловживання довірою громадянки ОСОБА_14 , громадянин ОСОБА_9 домігся відкриття останньою вхідних дверей до її будинку, чим забезпечив можливість проникнення ОСОБА_11 до приміщення вказаного будинку, тим самим, самостійно, власними діями усунув перешкоду для вчинення спільного, умисного злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої. Після чого, ОСОБА_9 залишився чекати на ОСОБА_11 у приміщенні веранди та до приміщення самого будинку АДРЕСА_2 не заходив.

Відразу після цього, ОСОБА_11 , скориставшись тим, що громадянка ОСОБА_14 відкрила вхідні двері свого будинку та отримавши реальну можливість проникнути до середини будинку ОСОБА_14 , близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_11 , реалізуючи свій, попередньо узгоджений з іншими учасниками злочину, умисел, направлений на здійснення відкритого заволодіння чужого майна, з метою заволодіння грошовими коштами останньої, поєднаний з проникненням у житло, несподівано для ОСОБА_14 , одразу після відкриття нею вхідний дверей будинку, різкими рухами своїх рук штовхнув ОСОБА_14 у груди, від чого остання миттєво впала на підлогу у приміщенні свого будинку. Одразу після цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел, та, проникши до приміщення житла громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 різкими рухами своїх рук підняв з підлоги громадянку ОСОБА_14 та, обійшовши останню ззаду, почав погрожувати ОСОБА_14 , вимагаючи передати йому грошові кошти, наявні у останньої. Одразу після цього, користуючись станом потерпілої, та придушуючи її волю до опору, шляхом застосування фізичної сили, перетягнув потерпілу ОСОБА_14 до приміщення іншої кімнати будинку АДРЕСА_2 , де почав погрожувати ОСОБА_14 , вимагаючи, в цей час, від ОСОБА_14 передати йому грошові кошти та інші цінності, якими володіє остання.

Заволодівши, таким чином, грошовами коштами ОСОБА_14 у розмірі 6 000 доларів США, які згідно довідки курсу валют Публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України станом на 20 листопада 2014 року становили суму у розмірі 90 876 грн. 42 коп.; 100 євро, які згідно довідки курсу валют Публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України станом на 20 листопада 2014 року становили суму у розмірі 1898 грн. 95 коп.; 1 000 грн. та виробами із золота, а саме: двома золотими чоловічими печатками 585 проби вагою 5 гр. кожна, загальною вартістю 6000 грн., двома золотими обручками 585 проби вагою 4 гр. кожна, загальною вартістю 4800 грн., двома золотими обручками 585 проби вагою 2 гр. кожна, загальною вартістю 2400 грн., чотирма золотими каблучками 585 проби з недорогоцінним камінням вагою 2 гр. кожна, загальною вартістю 4800 грн. та трьома золотими мостами для зубів 999 проби вагою 3 гр. кожна, загальною вартістю 3015 грн., ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном ОСОБА_14 на власний розсуд, чим завдали збитку потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 114 790 грн. 37 коп.

Тому суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ч.5 ст.27, ч.3 ст.186 КК України, а саме, у пособництві відкритого викрадення чужого майна(грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з метою вчинення злочину, 20 листопада 2014 року близько 21 години 00 хв., знаходячись у приміщенні розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 , маючи умисел на здійснення власного збагачення за рахунок чужого майна, запланували спільно, втрьох вчинити злочин 20 листопада 2014 року у вигляді відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, розташованого, згідно інформації ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , яке він візуально знає та може показати громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Спільно, втрьох, плануючи вчинення злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останньої, з метою усунення можливих перешкод та досягнення єдиного і спільного для всіх трьох конкретного злочинного наслідку у вигляді заволодіння майном ОСОБА_14 , громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , 20.11.2014 року, близько 21 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 , в ході спільного розпиття спиртних напоїв, вирішили розподілити між собою конкретні ролі, які буде виконувати кожний з них під час вчинення злочину.

Так, ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що з метою вчинення спільного, умисного злочину, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, проведе їх до місця мешкання останньої та, з метою полегшення можливості вчинення злочину та доведення початого злочину до кінця, а саме, з метою забезпечення можливості проникнення ОСОБА_11 до приміщення будинку громадянки ОСОБА_14 , тобто, з метою усунення перешкод для вчинення спільного злочину, користуючись наявною у нього інформацією про приятельські відносини між громадянкою ОСОБА_14 та її знайомим на ім`я ОСОБА_23 , особисто постукає у вхідні двері будинку громадянки ОСОБА_14 , і, змінивши свій голос, представиться до неї від імені її знайомого на ім`я ОСОБА_23 та попросить відкрити вказані двері, після чого, в разі відкриття дверей, буде залишатися поза межами приміщення будинку, у якому мешкає ОСОБА_14 , аби остання його не впізнала. Таким чином, погодившись із вказаною вище пропозицією ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визначили конкретну роль, яку буде виконувати ОСОБА_9 під час спільного, умисного вчинення вказаного злочину.

Після чого, 20 листопада 2014 року, близько 22 години, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вийшли з приміщення розважального закладу, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_3 та почали рух у напрямку місця мешкання громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за маршрутом, який особисто вказував ОСОБА_9

Рухаючись у вказаному вище напрямку, громадянин ОСОБА_10 , розуміючи наявність спільного умислу, спрямованого на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останньої, сказав громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що на територію двору ОСОБА_14 та до приміщення її будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , він заходити не буде, а залишиться чекати на ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зовні, на вулиці Некрасова, біля двору громадянки ОСОБА_14 , та, з метою полегшення можливості вчинення злочину та доведення початого злочину до кінця, тобто, з метою усунення перешкод для його вчинення, спостерігатиме за місцем вчинення злочину та навколишньою обстановкою і, в разі наближення небезпеки викриття злочинних дій ОСОБА_24 та ОСОБА_9 , відразу повідомить їх про це. Таким чином, погодившись із вказаною вище пропозицією ОСОБА_10 , громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визначили конкретну роль, яку буде виконувати ОСОБА_10 під час спільного, умисного вчинення вказаного злочину.

Таким чином, за попередньою домовленістю між всіма учасниками, на ОСОБА_11 було покладено роль здійснення подальшого протиправного проникнення до приміщення житла ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та здійснення відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14

20 листопада 2014 року, близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення відкритого протиправного заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останьої, дісталися до подвір`я громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння майном громадянки ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло останньої, відповідно до завчасно поділених ролей та підготовленого плану спільних дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зайшли на територію подвір`я громадянки ОСОБА_14 та почали рух у напрямку вхідних дверей її будинку, а ОСОБА_10 залишився їх чекати зовні, на АДРЕСА_2 , біля двору громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , спостерігаючи за місцем вчинення злочину та колишньою обстановкою і, маючи намір, в разі наближення небезпеки викриття злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , відразу повідомити їх про це, тобто з метою полегшення вчинення спільного злочину та доведення початого злочину до кінця і усунення перешкод для його вчинення.

Далі, діючи згідно встановленого плану, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 добилися відкриття останьою вхідних дверей до приміщення будинку, після чого ОСОБА_11 скориставшись тим, що ОСОБА_14 відкрила вхідні двері свого будинку, та отримавши реальну можливість проникнути до середини будинку ОСОБА_14 , близько 22 год.30 хв. ОСОБА_11 , реалізовуючи свій, попередньо узгоджений з іншими учасниками злочину, умисел,направлений на здійснення відкритого заволодіння майна ОСОБА_14 , з метою заволодіння грошовими коштами останьої, поєднаний з проникненням у житло, несподівано для ОСОБА_14 , одразу після відкриття нею вхідних дверей будинку, своїми руками відштовхнув вхідні двері у напрямку ОСОБА_14 у груди, після чого остання миттєво впала на підлогу у приміщенні свого будинку. Одразу після цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел, та, проникши до приміщення житла громадянки ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 різкими рухами своїх рук підняв з підлоги громадянку ОСОБА_14 та, обійшовши останню ззаду, почав погрожувати ОСОБА_14 , вимагаючи передати йому грошові кошти, наявні у останньої. Одразу після цього, користуючись станом потерпілої, та придушуючи її волю до опору, шляхом застосування фізичної сили, перетягнув потерпілу ОСОБА_14 до приміщення іншої кімнати будинку АДРЕСА_2 , де почав погрожувати ОСОБА_14 вимагаючи, в цей час, від ОСОБА_14 передати йому грошові кошти та інші цінності, якими володіє остання.

Заволодівши, таким чином, грошовами коштами ОСОБА_14 у розмірі 6 000 доларів США, які згідно довідки курсу валют Публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України станом на 20 листопада 2014 року становили суму у розмірі 90 876 грн. 42 коп.; 100 євро, які згідно довідки курсу валют Публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України станом на 20 листопада 2014 року становили суму у розмірі 1898 грн. 95 коп.; 1 000 грн. та виробами із золота, а саме: двома золотими чоловічими печатками 585 проби вагою 5 гр. кожна, загальною вартістю 6000 грн., двома золотими обручками 585 проби вагою 4 гр. кожна, загальною вартістю 4800 грн., двома золотими обручками 585 проби вагою 2 гр. кожна, загальною вартістю 2400 грн., чотирма золотими каблучками 585 проби з недорогоцінним камінням вагою 2 гр. кожна, загальною вартістю 4800 грн. та трьома золотими мостами для зубів 999 проби вагою 3 гр. кожна, загальною вартістю 3015 грн., ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном ОСОБА_14 на власний розсуд, чим завдали збитку потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 114 790 грн. 37 коп.

Тому суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ч.5 ст.27, ч.3 ст.186 КК України, а саме, у пособництві відкритого викрадення чужого майна(грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 дав показання, підтвердивши в судовому засіданні те, що дійсно часто приїжджав до свого двоюрідного брата ОСОБА_26 до м. Фастів, з яким вони займалися різними заробітками, робили ремонтні роботи. У м. Фастові він познайомився з ОСОБА_27 , який проживає неподалік ОСОБА_26 . ОСОБА_28 був винен його брату ОСОБА_29 гроші в розмірі 2000 грн., які не міг ніяк повернути.

20 листопада 2014 року пішли до кафе та між присутніми зайшла мова за гроші. ОСОБА_30 сказав, що в с.Веприк позичить гроші. Домовившись, так вони втрьох дійшли до подвір`я ОСОБА_14 . ОСОБА_31 йшов позаду. залишився на дорозі, а він з ОСОБА_32 пішов до хати. ОСОБА_9 постукав у вхідні двері, та назвався ОСОБА_33 . Після чого відчинилися двері і він побачив жінку. Тілесних ушкоджень їй не наносив. Тільки штовхнув останню, вона впала, і ОСОБА_11 її підняв та перевів в іншу кімнату, закривши їй рот. Сказав ОСОБА_14 , щоб віддала гроші, на що остання погодилась, сама пішла і принесла гроші та золото. Сказав потерпілій, щоб вона сіла на табуретку та зв`язав їй руки, поламав сім-карту в мобільному телефоні. Він взяв гроші та золото і пішов на вулицю, де його чекав ОСОБА_30 , разом вийшли на дорогу де був ОСОБА_10 і разом вже по полю добігли до м. Фастова. В полі зупинились перекурити і разом поділити гроші. Гроші він потратив на власні потреби. Золото здав перекупщикам у м. Рахів Закарпатської області. Свою вину в скоєному злочині визнав повністю, розкаюється. Цивільний позов визнає, згоден відшкодувати збитки. Не погоджується з кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України. Свої покази обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, і при проведенні з ним слідчого експерименту показав, що схватив потерпілу, щоб вона не кричала. Вона запитала що вам потрібно, на що ОСОБА_11 відповів, що треба гроші. Потерпіла принесла банку, в якій було 400 доларів США, гривні та платок. Потерпіла просила нічого не робити. ОСОБА_11 сказав потерпілій, щоб вона сіла на табуретку та зв`язав їй руки. Коли вийшов на вулицю, то побачив, що в платку було золото. Зуби викинув в сторону. ОСОБА_10 весь час чекав за воротами. Разом побігли до м.Фастова. В полі зупинились та поділили гроші на 3 частини. ОСОБА_10 що відбувалось в будинку не знав. Розкаюється в тому, що вчинив. Має намір відшкодувати потерпілій шкоду. Про те, що були ножниці ОСОБА_11 нічого не говорить.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_11 , якого підтримав захисник, просив перекваліфікувати його дії із ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, та показав,що ОСОБА_9 винен йому 2000 грн., але борг не повернув. Всі разом пішли в кафе. ОСОБА_10 пив кофе, а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пили пиво. Коли вийшли з кафе, пішли в напрямку місця мешкання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рухаючись у вказаному вище напрямку, ОСОБА_10 , сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що на територію двору ОСОБА_14 та до приміщення її будинку, він заходити не буде, а залишиться чекати їх зовні, біля двору. Попереджати ОСОБА_24 та Загороднього не обіцяв. Коли ОСОБА_24 з ОСОБА_32 вибігли з будинку, ОСОБА_34 побіг за ними. Разом по полю добігли до м. Фастова. В полі зупинились поділити гроші. Павлючок передав ОСОБА_10 1700 доларів США та 2 кольца. Поняв, що гроші були воровані.
Цивільний позов визнав повністю. Частково відшкодував збитки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що дійсно 20 листопада 2014 року близько 14-15 год. він пішов до ОСОБА_26 , з яким завчасно зідзвонився. В нього був його брат ОСОБА_35 . Вони втрьох випили пива, потім поїхали на вокзал м. Фастова, там зайшли в кафе «Арізона», там випили горілки. Пізніше, перебуваючи на привокзальній площі, мова зайшла за гроші, йому потрібні були гроші. Але ніхто не позичав. Він згадав про бабу ОСОБА_36 з с. Веприк Фастівського району, в якої неодноразово позичала його цивільна дружина ОСОБА_37 . Він повідомив, що необхідно поїхати в с. Веприк. З ним поїхали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Сіли на автобус «Кадлубиця» та доїхали до кінцевої зупинки. Потім пішки дійшли до села, і зайшли у бар, де продовжили вживати спиртні напої. Посидівши декілька хвилин, вирішив сходити до будинку баби ОСОБА_38 . В будинку горіло світло, постукав у двері, але ніхто не відчинив. Трохи постояв, потім вирішив повернутися до бару. Хтось із хлопців запропонував пограбувати бабу ОСОБА_36 . Через деякий час він повернувся та повідомив, що баба вдома, сидить перед вікном. Вони почали планувати, хто що буде робити. ОСОБА_30 сказав, що в хату він не піде, ОСОБА_39 також сказав, що не хоче іти до баби в хату. Вирішивши, що баба з переляку сама віддасть гроші, домовившись, так вони втрьох дійшли до подвір`я баби. Степан ОСОБА_34 залишився на дорозі, а він з ОСОБА_40 пішов до хати, він постукав у вхідні двері, баба запитала, хто прийшов, і ОСОБА_28 змінивши голос відповів, що це ОСОБА_41 . Після чого ОСОБА_14 відчинила двері і ОСОБА_11 пихнув її, вона впала. Баба хотіла закричати і він прикрив рукою їй рот, щоб не кричала. ОСОБА_11 сказав ОСОБА_14 , щоб віддала гроші, нащо остання погодилась, махнувши головою «так» і він відпустив її. ОСОБА_14 сама пішла і принесла гроші та золото. Він взяв гроші та золото і пішов на вулицю, де його чекав ОСОБА_30 , разом вийшли на дорогу де був ОСОБА_42 і разом вже по полю добігли до м. Фастова. В полі зупинились перекурити і разом поділити гроші. Потім біля прохідної пивзаводу «Зіберт» викликали таксі та доїхали до нічного магазину навпроти магазину «Світлана», там купили ще «чекушку» і пива, пили в дворі біля магазину «Шанс» по вул. Кірова. Потім вийшли до магазину «Шанс», там стояло таксі, яке їх розвезло по-домам. Гроші він потратив на власні потреби. Золото здав перекупщикам. Свою вину визнав повністю, розкаюється.
Допитана 11.01.2016 року потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 20.11.2014 року перебувала у себе дома, приблизно о 22 год.30 хв. почула стук в двері. На запитання хто там відповіли, що це ОСОБА_43 . Коли відкрила двері,то побачила двох чоловіків. Перший чоловік був ОСОБА_44 , який несподівано штовхнув потерпілу, а зразу з порогу взяв за горло. Потерпіла могла дихати та почала кричати, а він вимагав гроші. Більше з його боку ніяких погроз не було. На полу була в положенні лежачі на боку. ОСОБА_11 її не штовхав, потерпіла виривалась та впала сама. Дихання ОСОБА_11 їй не перекривав та ніякими предметами не погрожував. ОСОБА_28 шукав щось у кухні. Гроші віддала сама, оскільки боялась несподіваної смерті. Більше гроші вони не вимагали. ОСОБА_11 прив`язав ОСОБА_14 хусткою до ліжка і зламав її телефон. Далі чоловіки вийшли на двір і пішли на дорогу. До міліції звернулась 21.11.2014 року.

Після цього потерпілій стало погано, але свідомість не втрачала. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілій частково відшкодували шкоду. Вважає, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не слід позбавляти волі.

Після перегляду диску слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_45 від 02.04.2015 року потерпіла ОСОБА_14 показала, що 20.11.2014 року знаходилась дома. Двері були зачинені. Коли постукали у двері,то потерпіла попросила вийти на світло. ОСОБА_46 стояв, сховавши голову. Коли вона привідкрила двері, двоє чоловіків вірвались до хати, зажали потерпілій рот рукой, після чого вона почала кричати. Чоловік стояв перед потерпілою. Сказав, якщо вона буде кричати, він її задушить. Почав вимагати гроші. У нападника було чорне волосся, середньої статури, небритий. Потерпіла пішла до кімнати. Там у ведрі лежали гроші в сумі 6000 доларів США., які вона віддала нападникам. ОСОБА_11 прив`язав потерпілу до ліжка, вона роз`язалась та лежала, їй було погано. ОСОБА_47 пішла до церкви, а потім в міліцію, написала заяву. Покази, що вона давала в судовому засіданні неправдиві, потерпіла пожаліла ОСОБА_11 не хотіла, щоб його садили у в`язницю. Чи погрожував ОСОБА_11 потерпілій ножицями вона не пам`ятає.

Після повторного перегляду 20.10.2016 року диска слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , вона показала, що покази відповідають дійсності. ОСОБА_11 закрив їй рот, а потім ніс. Після чого важко було дихати. Він сказав, що візьме ножиці та заріже потерпілу, але ножниці не брав. За своє життя боялась, та віддала гроші.

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні показав, що 20.11.2014 року прийшов додому до ОСОБА_9 біля 21 години, але дома його не застав. Його жінка сказала, що він поїхав в м.Біла Церква з приводу кредиту. Зателефонував по телефону ОСОБА_9 , але телефон у нього був вімкнений. Він прийшов додому біля 23 години, одежа була в грязі. Випили горілки та пішли до магазину за пивом. Розраховувався ОСОБА_30 . У нього були гривні та долари США. Точної суми не знає. Коли прийшли додому, ОСОБА_9 випив пива з водкою та заснув за столом.
Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні показала, що до даного часу перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_9 . У потерпілої позичила гроші, оскільки мала кредити, про що знав ОСОБА_9 . Кредити погашала сама. 20.11.2014 року ОСОБА_9 приїхав додому пізніше 12 години ночі, весь грязний. Повідомив, що кредит взяти не вийшло. Ні грошей, ні золотих речей у нього не бачила.
Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні показала, що 21.11.2015 року о 6 год.30 хв. вийшла на вулицю, бо загавкала собака, побачила заплакану потерпілу, яка була з синцями та подряпинами на обличчі, на шиї, був розірваний рот, з якого текла кров. На питання що сталось, вона розповіла, що біля 23 год. до неї постукали в двері, та сказали, що це ОСОБА_41 , коли вона відчинила двері, то заскочив невідомий чоловік та ОСОБА_28 , вони їй закрили рота, душили та катали по полу. Вона віддала їм гроші та золото, після чого вони прив`язали її до кроваті.
Крім показів свідків, вина обвинувачених в інкримінованих їм діянням повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме:
Протоколом огляду місця події від 21.11.2014 року,об`єктом якого є територія домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , ілюстративною таблицею до нього, протоколом огляду місця події від 22.11.2014 року,об`єктом якого є будинок АДРЕСА_5 , фототаблицею до нього, постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме: чоловічі кросівки сірого кольору, які належать ОСОБА_9 ;ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області, якою надано тимчасовий доступ слідчому СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_51 до інформації, яка знаходиться в операторів телекомунікацій, а саме:
- отримати у ПрАТ «Київстар», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через LAC 27027 CID 54871, 56871 із зазначенням ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (ІМЕІ), адреси розташування, номери базових станцій, типів з`єднань вказаних кінцевих обладнань телекомунікацій (вхідні та вихідні з`єднання, SMS, MMS, тощо), дата, час, тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) за період часу період часу з 09 год. 00 хв. 20.11.2014 року по 09 год. 00 хв. 22.11.2014 року.
- отримати у ПрАТ «МТС» Україна, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через LAC 1882 CID 29313 із зазначенням ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (ІМЕІ), адреси розташування, номери базових станцій, типів з`єднань вказаних кінцевих обладнань телекомунікацій (вхідні та вихідні з`єднання, SMS, MMS, тощо), дата, час, тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) за період часу з 09 год. 00 хв. 20.11.2014 року по 09 год. 00 хв. 22.11.2014 року,
- отримати у ТОВ «Астеліт», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12, інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через LAC 10924 CID 27623 із зазначенням ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (ІМЕІ), адреси розташування, номери базових станцій, типів з`єднань вказаних кінцевих обладнань телекомунікацій (вхідні та вихідні з`єднання, SMS, MMS, тощо), дата, час, тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) за період часу з 09 год. 00 хв. 20.11.2014 року по 09 год. 00 хв. 22.11.2014 року; ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2015 року, якою надано дозвіл слідчому СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_52 на тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться в оператора телекомунікацій та зобов`язати ПрАТ «Київстар», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, надати моніторинг телефонних з`єднань телефонного абонента НОМЕР_1 в мережах зв`язку ПрАТ «Київстар», в паперовому вигляді, за період часу з 21 листопада 2014 року по 02 лютого 2015 року, з прив`язками до базових станцій та векторами направлень; протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2015 року в АДРЕСА_4 , за участю потерпілої ОСОБА_14 , який повністю записано на відеозапис, який додано до протоколу,фото таблицею до нього; ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2015 року, якою надано дозвіл слідчому СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_53 на тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в операторів рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «МТС» та ТОВ «Астеліт».
Зобов`язати: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Астеліт», , 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11-А надати:
- моніторинг телефонних з`єднань телефонного абоненту НОМЕР_2 в мережах зв`язку ТОВ «Астеліт», в паперовому та електронному вигляді, за період часу з 19 листопада 2014 року по теперішній час, з прив`язками до базових станцій та векторами направлень.
2. ПрАТ «МТС Україна», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька №15, надати:
- моніторинг телефонних з`єднань телефонного абоненту НОМЕР_3 в мережах зв`язку ПрАТ «МТС Україна», в паперовому та електронному вигляді, за період часу з 20 листопада 2014 року по 25 листопада 2014 року, з прив`язками до базових станцій та векторами направлень.
3. ПрАТ «Київстар», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №53, надати:
- моніторинг телефонних з`єднань телефонного абоненту НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 в мережах зв`язку ПрАТ «Київстар», в паперовому та електронному вигляді, за період часу з 20 листопада 2014 року по теперішній час, з прив`язками до базових станцій та векторами направлень.
- моніторинг телефонних з`єднань телефонного абоненту НОМЕР_9 в мережах зв`язку ПрАТ «Київстар», в паперовому та електронному вигляді, за період часу з 18 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв. 01 лютого 2015 року, з прив`язками до базових станцій та векторами направлень.
Зобов`язати ТОВ "Астеліт", ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС Україна» виготовити на паперовому та/або електронному носії документ за вказаними вище абонентськими номерами та періодом вище зазначеного часу з наступними відомостями:
2.1. Адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаними вище абонентськими номерами (абонент А).
2.2.Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента А: унікальний ідентифікатор сім-картки (ІМSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ) тощо.
2.3.Типи з`єднання абонента А: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо.
2.4. Дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента А.
2.5. Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з яким відбувався сеанс зв`язку абонента А (абонент Б).
2.6. За наявності контрактної угоди (або відповідної реєстрації)

з абонентом А надати відомості про його особу.; протоколом огляду предмету, об`єктом якого являється мобільний телефон ОСОБА_9 , фото таблицею до нього,постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме: мобільний телефон марки «НТС Desire 200 UKR» ІМЕЙ: НОМЕР_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.05.2015 року, фото таблицею до нього, протоколом проведення слідчого експерименту від 28.05.2015 року в АДРЕСА_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_11 , який показав всім учасникам обставини вчинення ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину, додатком до протоколу, протоколом одночасного допиту осіб від 28.05.2015 року, проведений між підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , додатком до протоколу, протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_10 ,який показав обставини вчинення ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 злочину в с.Веприк Фастівського району; додатком до протоколу; протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_9 .. Слідчий експеримент проводився на території АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 показав як він за попередньою змовою з ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили грабіж ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 11.06.2015 року,об`єктом якого є будинок АДРЕСА_2 , фото таблицею до нього, постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме: металеві ножиці з будинку АДРЕСА_2 ; ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2015 року, якою накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон марки «HTC Desire 200 UKR» НОМЕР_11 ; ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2015 року, якою накладено арешт на майно - мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G355H» НОМЕР_12 та ІМЕЙ НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_11 , ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2015 року, якою накладено арешт на майно - мобільний телефон марки «NOKIA RM1011» НОМЕР_14 та ІМЕЙ НОМЕР_15 , який належить ОСОБА_10 .
Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отриманні у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальним джерелом доказів, є у тому числі і показання.

Згідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Органи досудового розслідування кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.3 ст.187 КК України.
Провівши всебічне, повне й неупереджене дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що обвинувачення за ч.3 ст.187 КК України не знайшла підтвердження, та дії обвинуваченого ОСОБА_11 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України.
Більш за те, згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах проти життя та здоров`я особи», при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суди повинні брати до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, які його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До того ж, аналіз фактичних обставин справи з усією очевидністю вказує і на те, що правова позиція обвинуваченого ОСОБА_11 цілком узгоджується із сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які суд визнав допустимими і належними, тобто такими, які прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність таких обставин.
Так,обвинувачений ОСОБА_11 під час допиту у суді, який розпочався на засіданні 12.10.2015 року, повідомив, що після того, як потерпіла ОСОБА_14 відчинила двері у своє помешкання, але притримувала їх, ним було здійснено різке штовхання дверей, від чого від контакту з дверима, що відчинилися, потерпіла впала на підлогу, та почала голосно кричати. ОСОБА_11 підняв її з підлоги, та частково затулив потерпілій рот. Але ОСОБА_11 здійснив це не через намір вчинити потерпілій удушення, а для того, щоби припинити її голосні крики, боючися того, що їх можуть почути сторонні особи. ОСОБА_11 сказав потерпілій ОСОБА_14 про те, щоби вона перестала кричати. Після того, як потерпіла дійсно перестала кричати, ОСОБА_11 перестав затуляти їй рот рукою. Твердження обвинувачення про те, що ОСОБА_11 навмисно затуляв рукою ще й ніс потерпілої, з наміром вчинити їй удушення - колегія суддів ставить під сумнів через відсутність про це доказів та відповідних висновків СМЕ, до того ж позбавлення потерпілої життя не було охоплено намірами ОСОБА_11 , який мав намір лише заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_14 .

Під час засідання суду 11.01.2016 року було проведено допит потерпілої ОСОБА_14 представниками державного обвинувачення та захисту.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 надала суду покази про те, що під час вчинення злочину, що є предметом судового розгляду, а саме під час проникнення у її житло обвинувачений ОСОБА_11 вимагав від потерпілої передачі йому наявних у неї грошей. Злякавшись факту проникнення у її житло сторонньої особи, потерпіла почала голосно кричати. Обвинувачений ОСОБА_11 своєю рукою затулив рот і часткова ніс потерпілій ОСОБА_14 , причинивши їй біль, але при цьому ОСОБА_11 не перекрив повністю дихальні шляхи потерпілої ОСОБА_14 , бо вона продовжувала кричати.

Також в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_11 « …шляхом застосування фізичної сили…перетягнув потерпілу ОСОБА_14 до приміщення іншої кімнати… , де почав погрожувати ОСОБА_14 застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, а саме, почав погрожувати їй нанесенням ударів ножицями, які знаходилися поруч, вимагаючи в цей час від ОСОБА_14 передати йому грошові кошти та інші цінності, якими володіє остання».

Ця обставина також не знайшла підтвердження під час судового слідства при судовому розгляді справи.

Допитаний державним обвинуваченням та захистом обвинувачений ОСОБА_11 повідомив, що , допускає, що в одній із кімнат знаходилися ножиці, але він ці ножиці не бачив, до рук їх не брав, на наявності ножиць увагу потерпілої не акцентував, та взагалі не погрожував потерпілій ножицями ні здійсненням ударів , ні здійсненням порізів, ні, взагалі, позбавленням потерпілої життя, чи нанесенням їй тілесних ушкоджень. ОСОБА_11 пояснив, що наполегливо пропонував потерпілій передати йому наявні у ОСОБА_14 грошові кошти, а про наявність у неї цінностей із дорогоцінних металів він взагалі не здогадувався. Завівши потерпілу до іншої кімнати будинку, ОСОБА_11 відпустив потерпілу, не наносив їй ніяких ударів , не здійснював відносно ОСОБА_14 ніякого насилля, тільки наполегливо говорив про те, щоби потерпіла ОСОБА_14 передала йому наявні грошові кошти. Після цього потерпіла ОСОБА_14 сама взяла наявні у неї гроші із місця, де їх зберігала, та передала ОСОБА_11 . Останній почав говорити потерпілій, що це не всі кошти, але насилля чи погроз застосування насилля до ОСОБА_14 не здійснював. Після цього потерпіла ОСОБА_14 пішла до іншої кімнати, при цьому ОСОБА_11 з нею не ходив, взяла з іншого місця зберігання грошові цінності та вироби з дорогоцінних металів, та прийшовши до першої кімнати, передала їх ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_11 прив`язав потерпілу ОСОБА_14 за руки до ліжка, при цьому знову таки ж не причинивши останній фізичного болю. Зв`язав руки не сильно, бо потерпіла, з її показів, через декілька хвилин розв`язалася та вийшла на вулицю, та навіть чула розмову між особами, які її пограбували, та відходили від її подвір`я.

Зазначені покази обвинуваченого ОСОБА_11 повністю узгоджуються із показами потерпілої ОСОБА_14 , яка, будучи допитаною державним обвинуваченням та захистом на засіданні суду 11.01.2016 року . пояснила, що у одній із кімнат її будинку на лавці лежали ножиці, але обвинувачений ОСОБА_11 їх до своїх рук не брав, та не погрожував потерпілій ОСОБА_14 заподіянням тілесних ушкоджень чи смерті ні зазначеними ножицями, ні іншими предметами. Також ним не висловлювалося погроз , направлених на позбавлення життя потерпілої, чи заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_14 під час її допиту зазначила, що злякалася за своє життя , але не тому, що ОСОБА_11 висловлював погрози чи вчиняв дії, які потерпіла розцінила як безпосередню загрозу своєму життю чи здоров`ю, а тому, що на підставі свого життєвого досвіду, розповідей знайомих, іншої інформації гіпотетично допустила можливість того, що під час пограбування злочинці можуть нанести шкоду життю чи здоров`ю потерпілого, та подумки змоделювала таку ситуацію відносно себе.

Також потерпіла ОСОБА_14 , відповідаючи на запитання захисту зазначила, що у обвинуваченого ОСОБА_11 була реальна можливість нанести шкоду її життю чи здоров`ю, але направлених на такий наслідок дій обвинуваченим ОСОБА_11 здійснено не було.

Окрім цього, потерпіла ОСОБА_14 зазначила, що не погоджується із викладеними у обвинувальному акті обставинами, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_11 душив її, перекривши дихальні шляхи ротової та носової порожнини, а також погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, а саме погрожував нанесенням ударів ножицями, які знаходилися поруч.

Такі покази потерпілої ОСОБА_14 , надані нею під час допиту у судовому засіданні 11.01.2016 року, співпадають із показами обвинуваченого ОСОБА_11 , наданими ним під час допиту обвинуваченого, не залишаючи сумніву їх у правдивості та об`єктивності.

Також, висловлюючи своє особисте ставлення до подальшого призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_14 зазначила, що при призначенні покарання бажала би, щоби суд дійшов висновку про можливість засудження ОСОБА_11 без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі. Така позиція потерпілої пов`язана із пріоритетною для неї можливістю з боку ОСОБА_11 заробляти кошти та здійснювати потерпілій відшкодування завданих збитків.

Обвинувачений ОСОБА_11 визнав свою вину у відкритому викрадення чужого майна, а саме грошових коштів та цінностей, належних потерпілій ОСОБА_14 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та поєднаний із проникненням у житло потерпілої.

Цивільний позов потерпілої у частині, що його стосується, а саме 53 033.00 грн., обвинувачений ОСОБА_11 визнав у повному обсязі, та пообіцяв потерпілий задовольнити його у повному обсязі та у найкоротші строки. Окрім цього, частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 у частині, належній ОСОБА_11 , вже задоволений родичами обвинуваченого ОСОБА_11 , які у рахунок добровільного відшкодування заподіяної шкоди вже передали потерпілій ОСОБА_14 грошову суму у 500,00 (п`ятсот ) доларів США, що за курсом НБУ України, відповідно до цивільного позову потерпілої, на час заподіяння їй збитків, становило ( із розрахунку 100 доларів США 2194,02 грн.) 10 970,10 грн.

Відповідно до положень п.1) ч.1 ст.57 КПК України, потерпілий зобов`язаний «Не перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення».

Відповідно до положень ст.353 КПК України:

ч.1 « Перед допитом потерпілого головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки потерпілого з обвинуваченим. Крім того, головуючий з`ясовує, чи отримав потерпілий пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, чи зрозумілі вони йому і в разі необхідності роз`яснює їх, а також попереджає його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання»,

ч.2 « Допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою - чотирнадцятою статті 352 цього Кодексу».

Відповідно до ч.2 ст. 352 КПК України « Якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий у судовому засіданні приводить його до присяги такого змісту :
« Я, ( прізвище, ім`я, по-батькові), присягаю говорити суду правду і лише правду».

Перед початком допиту потерпілої ОСОБА_14 11.01.2016 року судом було виконано усі зазначені вимоги КПК , які передували допиту потерпілої у судовому засіданні , а також потерпіла ОСОБА_14 була приведена до присяги, присягнувши говорити суду правду і лише правду.

Але, будучи додатково допитаною прокурором та захисником у судовому засіданні 20.10.2016 року, потерпіла ОСОБА_14 змінила свої покази на діаметрально протилежні, та пояснила, що : обвинувачений ОСОБА_11 після проникнення у її помешкання «кинув» її на підлогу, при цьому, потерпіла не змогла пояснити механізму дій обвинуваченого ОСОБА_11 , тобто, які саме він вчинив дії, у результаті яких потерпіла опинилася на підлозі, що не виключає того, що потерпіла опинилася на підлозі в результаті механічної дії на неї дверей, які з іншої сторони із силою штовхнув ОСОБА_11 , маючи на меті відчинити двері та зайти у помешкання потерпілої;

Потерпіла ОСОБА_14 дала суду покази про те, що обвинувачений ОСОБА_11 , піднявши її з підлоги, « крутив» потерпілу « в усі боки», при цьому також не змігши пояснити суду та учасникам процесу механізм вчинення зазначених дій, що ставить під сумнів такі покази потерпілої;

Потерпіла дала покази про те, що обвинувачений душив її, « порвав рот», на шиї від удушення залишився синяк, на обличчі потерпілої утворилися плями червоного кольору. При цьому, відсутність тілесних ушкоджень, які би виявила судово медична експертиза, потерпіла пояснює тим, що з часу утворення тілесних ушкоджень до медичного освідування пройшло багато часу. Колегія суддів вважає, що дане твердження про наявність тілесних ушкоджень у потерпілої не відповідає дійсності, адже потерпіла звернулася до органів поліції майже безпосередньо після вчинення відносно неї дій, що є предметом судового розгляду. Зазначені потерпілою фізичні ушкодження зберігаються на тілі людини певний час - на протязі не менше одного тижня, а ушкодження розірваних тканин зовні ротової порожнини набагато більше, та довгий час залишаються у вигляді шраму, що обов`язково було би виявлено судовим медиком. Відсутність зазначених потерпілою фізичних ушкоджень свідчить про те, що зазначені потерпілою фізичні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_11 насправді їй не завдавалися;

Потерпіла ОСОБА_14 , будучи допитаною додатково, також надала покази про те, що на лаві в одній з кімнат її помешкання лежали ножиці, та , начебто, обвинувачений ОСОБА_11 говорив потерпілій про те, що якщо вона не віддасть гроші, ОСОБА_11 цим ножицями потерпілу заріже. При цьому потерпіла пояснила, що ножиць до рук ОСОБА_11 не брав. Такі покази потерпілої також являються сумнівними з огляду на те, що на судовому засіданні 20.07.2016 року, при вивченні речового доказу перегляді відео зйомки слідчого експерименту з потерпілою від 22.04.2015 року, потерпіла заявила, що раніше вона давала у суді неправдиві покази про те, що ножиць на лаві у кімнаті її помешкання не було, і ОСОБА_11 їй ніякими ножицями не погрожував. При цьому на запитання захисту про те, чому вона діаметрально змінила раніше дані покази, потерпіла ОСОБА_14 дати пояснення відмовилася.

Таким чином, незважаючи на принесену присягу говорити у суді правду і лише правду, та будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиві покази, потерпіла ОСОБА_14 під час допиту у суді 11.01.2016 року та під час додаткового допиту у суді 20.10.2016 року надала суду діаметрально протилежні за своєю суттю покази, які мали би являтися важливими для повного, всебічного розгляду судом справи, та для кваліфікації діяння обвинуваченого ОСОБА_11 , тобто 10.01.2016 року потерпіла ОСОБА_14 дала суду покази про те, що ОСОБА_11 не застосовував відносно неї насильства, небезпечного для її життя та здоров`я , та не погрожував потерпілій нанесенням ударів ножицями, які лежали на стільці в одній з кімнат помешкання потерпілої, та взагалі не акцентував увагу потерпілої на ножицях. А під час додаткового допиту 20.10.2016 року потерпіла ОСОБА_14 зазначила про те, що обвинувачений ОСОБА_11 не тільки душив її, але і погрожував зарізати ножицями.

За таких обставин, з огляду на процесуальний обов`язок потерпілого не перешкоджати суду у встановленні істини по справі та обов`язок говорити правду, колегія суддів вважає, що суд не має змоги з`ясовувати, які покази потерпілої є правдивими, а які надуманими. Тому суд в загальному критично ставитися до показів потерпілої ОСОБА_14 у частині взаємодії її з обвинуваченим ОСОБА_11 після проникнення останнього до помешкання потерпілої, стосовно закриванні їй рота та перекриття дихальних шляхів, та у частині погроз обвинуваченим ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_14 ножицями, а саме нанести удари чи зарізати цими ножицями.

Тому суд покази потерпілої ОСОБА_14 стосовно обставин перекриття їй дихальних шляхів обвинуваченим ОСОБА_11 ,та здійснення обвинуваченим ОСОБА_11 погроз потерпілій ОСОБА_14 за допомогою ножиць позбавити останню життя до уваги не приймає, та не кладе в основу вироку.

Натомість, в основу вироку покладає покази обвинуваченого ОСОБА_11 , які були послідовними на протязі усього судового розгляду, та узгоджуються з іншими встановленими у судовому засіданні фактами.

У судовому засіданні 18.04.2016 року у якості свідка була допитана гр-ка ОСОБА_50 , яка пояснила, що під час її спілкування із потерпілою на наступний день після події, бачила у потерпілої тілесні ушкодження у вигляду «порваного рота», «синяка на шиї», «плями на обличчі червоного кольору». До таких показів свідка ОСОБА_50 суд ставитися критично та не приймає їх до уваги, з огляду на те, що зазначені свідком тілесні ушкодження хоча і співпадають із зміненими у суді показами потерпілої, проте не знайшли судово медичного підтвердження . У той же час, суд приймає до уваги наступні покази свідка ОСОБА_50 про те, що потерпіла ОСОБА_14 пояснила їй ,

що нападник затуляв їй рот для того, щоби потерпіла не кричала, а не для того, щоби перекрити останній дихальні шляхи та позбавити останню життя. А також про те, що вироби із дорогоцінних металів потерпіла віддала зловмисникам сама, тобто за відсутності такої вимоги з боку зловмисників. А також про те, що стосовно наявності на лаві у помешканні потерпілої під час пограбування ножиць , та погроз нанесення ударів цими ножицями зловмисниками потерпілій, ОСОБА_14 взагалі нічого свідкові не повідомляла.

А тому суд у тому числі і з цих підстав в порядку ч.4 ст.17 КПК України тлумачить всі сумніви на користь обвинуваченого ОСОБА_11 .
Суд проаналізувавши зібрані на досудовому слідстві та перевірені судом докази, вважає їх достовірними і дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло - доведена та його дії кваліфіковані вірно.
Суд проаналізувавши зібрані на досудовому слідстві та перевірені судом докази, вважає їх достовірними і дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України за ознаками: пособництво відкритого викрадення чужого майна, грабіж, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло - доведена та його дії кваліфіковані вірно.
Суд проаналізувавши зібрані на досудовому слідстві та перевірені судом докази, вважає їх достовірними і дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України за ознаками: пособництво відкритого викрадення чужого майна, грабіж, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло - доведена та його дії кваліфіковані вірно.
Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Так в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного з співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо.)

.Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся в скоєному та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину.
Обвинувачений за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, ранiше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку потерпілої з приводу призначення покарання, частково відшкодував збитки.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч.3 ст.186 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся в скоєному та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину.
Обвинувачений за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,ранiше судимий 09.04.2013 року Фастiвським мiськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 рокiв позбавлення волi, на пiдставi ст.ст.75,76 КК Украни звiльнений з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в два роки, думку потерпілої з приводу призначення покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язане з такою ізоляцією покарання за вчинений ним злочин не у максимальній межі санкції, передбаченої ч. 5 ст.27, ч.3 ст. 186 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 69-1 КК України суд не вбачає, оскільки саме такий розмір покарання, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_9 нового злочину.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся в скоєному та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину.
Обвинувачений за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, ранiше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , думку потерпілої з приводу призначення покарання, частково відшкодував збитки.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 5 ст.27, ч.3 ст.186 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.

По справі потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених на її користь матеріальної та моральної шкоди, який слід задовольнити.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 11.06.2015 року, накладено арешт на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_9 а саме: мобільний телефон марки «HTC Desire 200 UKR» НОМЕР_11 .
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 11.06.2015 року, накладено арешт на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G355H» НОМЕР_12 та ІМЕЙ НОМЕР_13 .
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 11.06.2015 року, накладено арешт на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «NOKIA RM1011» НОМЕР_14 та ІМЕЙ НОМЕР_15 .
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених.
Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_54 , призначене судом покарання, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт до набрання вироком законної сили в порядку ст. 177 КПК України.
Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_55 , призначене судом покарання, раніше обраний щодо нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 377 КПК України, належить залишити без змін.
Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_10 , призначене судом покарання, раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 177 КПК України, належить залишити без змін.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-377,395 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А :
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинуваченому ОСОБА_11 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт до вступу вироку в законну силу, але не більше як на 60 днів.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_11 залишати житло будинок АДРЕСА_6 , у період з 21-00 до 06-00 години щодоби.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з моменту

проголошення вироку, тобто з 23 листопада 2016 року.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2013 року, яким ОСОБА_9 призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, керуючись ст.ст.71,72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у вигляді 6 місяців, остаточно призначити покарання - у виді 6 років позбавлення волі .
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання 27.05.2015 року, до набрання вироку законної сили із застосуванням ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..

Міру запобіжного заходу залишити попередню тримання під вартою, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, але не більше як на 60 днів.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 23 листопада 2016 року.

Міру запобіжного заходу залишити попередню-домашній арешт, на умовах,визначених в ухвалі Фастівського міськрайонного суду від 29.05.2015 року, але не більше як на 60 днів..

Скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду від 11.06.2015 року, якою накладено арешт на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_9 а саме: мобільний телефон марки «HTC Desire 200 UKR» НОМЕР_11 .
Скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду від 11.06.2015 року, якою накладено арешт на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G355H» НОМЕР_12 та ІМЕЙ НОМЕР_13 .
Скасувати ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 11.06.2015 року,якою накладено арешт на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «NOKIA RM1011» НОМЕР_14 та ІМЕЙ НОМЕР_15 .
Після набрання вироком законної сили речові докази: чоловічі кросівки сірого кольору повернути власнику ОСОБА_9 , металеві ножиці з будинку АДРЕСА_2 знищити, мобільний телефон марки «НТС Desire 200 UKR» ІМЕЙ: НОМЕР_10 повернути власнику ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G355H» НОМЕР_12 та ІМЕЙ НОМЕР_16 власнику ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки «NOKIA RM1011» НОМЕР_14 та ІМЕЙ НОМЕР_17 власнику ОСОБА_10 .
Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_5 матеріальну шкоду у розмірі 55033 грн.00 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 44062 грн. 00 коп., та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 20139 грн.00 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на відшкодування судового збору по 200 грн. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_56