Справа № 710/9/16-к Провадження №1-кп/694/45/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно о 12 год. 30 хв. 08 жовтня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи на власній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, умисно, наніс ОСОБА_5 по одному удару кулаком в область лівого ока, по губах та в область носа, а також наніс кілька ударів по тулубу з правого боку, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді забиття правої нирки із наявністю крові в сечі, які згідно висновку експерта № 304 від 04.12.2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді гематоми в області лівої орбіти, перенісся та нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину не визнав. Дав показання про те, що приблизно об 11 год. 08 жовтня 2015 року він приїхав додому та дружина повідомила, що сусід ОСОБА_7 лазить у них по городу. Коли він вийшов на город, то побачив, що ОСОБА_7 сидів на своєму горіхові та трусив горіхи. Потім він побачив, як ОСОБА_7 лазив по малині на його городі. Він підійшов до ОСОБА_7 та спитав: «Що робиш?» ОСОБА_7 відразу вдарив його у вухо. Потім спитав: «Бити мене будеш?» і хотів ще раз вдарити. Він ухилився та почалась боротьба. Спочатку ОСОБА_7 захватив його за шию, а потім він захватив за шию ОСОБА_7 . Вони впали на землю та боролися. Він не бив ОСОБА_7 , а лише тримав його, коли той розмахував руками. Їхні крики почула його дружина ОСОБА_8 та хотіла їх розняти. Ковбаса подумав, що то вийшла його дружина та став кричати: «Бий його кілком!» При цьому він кусався і драпався. Потім ОСОБА_7 схопив його за куртку та став натягувати її на голову. Він став знімати свою куртку, а ОСОБА_7 вдарив його ногою і побіг. Бійка відбувалась на його земельній ділянці, на відстані 5 метрів від межі. У нього був забій лівого вуха, подряпини на обличчі та вдарене ребро, однак він не звертався за медичною допомогою чи в міліцію. Вказав на те, що із сусідом ОСОБА_7 у них погані відносини протягом останніх 8 років. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 також не визнав. Вважає, що лікування, яке проводилось потерпілим, не має причинного зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень. Також заперечує заподіяння моральної шкоди потерпілому.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що він проживає по сусідству зі ОСОБА_3 та у них давно склались неприязні стосунки. В жовтні 2015 року він потрусив горіх на своєму городі та став навколішки збирати горіхи. До нього підійшов ОСОБА_9 , накинув пальто йому на голову та став бити кулаками по обличчю і боках. При цьому говорив: «Я тобі дам горіхів!» Він просив його не бити. Потім прибігла дружина ОСОБА_9 і забрала його. Ще під час конфлікту до них підходила сусідка ОСОБА_10 . В той же день він звернувся в міліцію. Наступного дня їздив знімати побої. У нього була розбита нижня губа, були синці під очима і боліла права нирка. В день побиття він звертався до уролога в Шполянську ЦРЛ. Там здав аналізи, зробив УЗД та рентген. Його поклали в лікарню з діагнозом: «Забій правої нирки». Він тиждень пролежав в лікарні та попросився додому. Коли приїхав додому, то йому знову стало погано. Виявилось, що у нього стався інсульт та він ще тиждень пролежав у лікарні в неврологічному відділенні;
- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що вдень 08 жовтня 2015 року її чоловік пішов у садок. Вона почула лайку із садка. ОСОБА_12 , як кричав ОСОБА_7 . Вона вийшла на город і побачила, що на їхній земельній ділянці знаходились її чоловік ОСОБА_9 і сусід ОСОБА_7 . Вони обоє стояли на колінах і тримали один одного. Ковбаса був спиною до неї. Коли вона підбігла до них, то побачила, що в чоловіка лице в крові. Ковбаса хотів встати, а чоловік тримав його. Вони то піднімались, то знову падали. Вона хотіла розчепити їх, але не змогла. ОСОБА_7 вчепився зубами в руку чоловіка. Біля них лежав стовчик. Ковбаса сказав, щоб вона брала стовпчик і била чоловіка по голові. Вона злякалась та відкинула той стовчик подалі. Чоловіки боролись і ОСОБА_7 намагався підібратись до межі. Коли чоловік розвернув його, то лице у Ковбаси було чисте, без крові. Потім ОСОБА_7 схопив чоловіка за спортивну кофту і натягянув йому на голову. Після чого вдарив ногою в туловище та побіг на свою ділянку. Після цього підійшла сусідка ОСОБА_10 ;
- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що восени 2015 року вона вийшла до себе на город та почула крик сусіда ОСОБА_14 : « ОСОБА_15 , мене б`ють!» Вона подивилась в бік сусідських городів та побачила, що ОСОБА_9 і ОСОБА_7 «кувиркаються» на городі. Вона гукнула їх, але вони не реагували та вона стала підходити до них. Дружина ОСОБА_16 підбігла до них та стала відтягувати чоловіка, але він не слухався. При цьому ОСОБА_7 лежав на спині, а Скакун сидів на ньому зверху і бив його руками по обличчю і попід груди. Коли вона підійшла та стала казати: «Що ви робите?», то Скакун припинив бити ОСОБА_7 та його забрала дружина. У ОСОБА_7 була кров на обличчі і не було окулярів;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2015 року з фототаблицями, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих вказав на місце вчинення злочину та показав, яким чином обвинувачений ОСОБА_3 наносив йому тілесні ушкодження;
- даними акту судово-медичного дослідження № 190 від 09.10.2015 року про те, що у потерпілого ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, спинки носа, нижньої губи, забою м`яких тканин правої поперекової ділянки, які могли утворитися внаслідок дії якого-небудь тупого предмета (предметів) і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
- даними виписки з історії хвороби № 300 про те, що потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному віддділенні Шполянської ЦРЛ з 09.10.2015 року по 17.10.2015 року з діагнозом: Забій правої нирки. Пієлонефрит справа. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Множинні забої, гематоми голови. Забій з гемартрозом правого плечевого суглобу. Гіпертонічна хвороба. Гіпертензивне серце;
- даними виписки з історії хвороби № 566 про те, що потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Шполянської ЦРЛ з 15.10.2015 року по 21.10.2015 року з діагнозом: Відновний період закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку. Забій правої нирки;
- даними висновку судово-медичного експерта № 304 від 04.12.2015 року про те, що згідно наданих медичних документів у ОСОБА_5 малися ушкодження у вигляді: забиття правої нирки із наявністю крові у сечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я; гематоми в області лівої орбіти, перенісся та нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження могли виникли від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий, могли бути спричинені за механізмом ударів руками чи ногами, по давнині спричинення можуть відповідати часу події, вказаній в постанові слідчого.
До показань свідка ОСОБА_11 про те, що її чоловік не бив потерпілого ОСОБА_5 , а лише стримував його, суд відноситься критично, оскільки наявність у потерпілого тілесних ушкоджень підтверджується висновками судово-медичних досліджень. Крім того, факт нанесення обинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому підтверджується показаннями самого потерпілого та свідка ОСОБА_13 , яка не є зацікавленою стороною.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 під час судового розгляду не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки на думку суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 2194 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн. суд виходить з наступного.
ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в заподіянні ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, яке повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Матеріальна шкода, завдана злочином потерпілому ОСОБА_5 , складається з витрат на лікування в Шполянській ЦРЛ та згідно наданих потерпілим чеків на придбання ліків і проведення медичних обстежень становить 2193 грн. 42 коп., а тому підлягає стягненню з обвинуваченого.
Доведеними потерпілим та підлягаючими відшкодуванню є також моральні страждання, оскільки після вчинення злочину у нього погіршився стан здоров`я та загальний психоемоційний стан, порушено нормальний перебіг та якість його життя. Разом з тим, суд вважає, що визначений потерпілим грошовий еквівалент моральних страждань є дещо завищеним.
Враховуючи ступінь вини обвинуваченого, існування тривалих взаємних неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим, з урахуванням принципу розумності та справедливості заявлена потерпілим моральна шкода, на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2193 (дві тисячі сто дев`яносто три) грн. 42 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 3 193 (три тисячі сто дев`яносто три) грн. 42 коп.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1