Справа № 367/7951/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/310/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 15.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відео-конференції з Менською виправною колонією № 91 матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого та його захисника на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іваново (Росія), засудженого вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу,-

ВСТАНОВИЛА:
11 листопада 2015 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання через тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене покарання.
25 листопада 2015 року суд ухвалив призначити лікарську комісію.
Згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого від 17 грудня 2015 року, заключний діагноз ОСОБА_7 : інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) ІV клінічна стадія. Орофарінгельний кандидоз стравоходу та шлунку. Хронічний гастрит в стадії загострення. Хронічний гепатит змішаного ґенезу (токсичний + вірусний «С») з переходом у цироз печінки в стадії компенсації. Залишкові зміни переносного туберкульозу легень, категорії 5.1. Хронічний бронхіт в стадії ремісії. Хронічний двобічний гнійний середній отит в стадії ремісії. Суха перфорація барабанних перетинок з права та зліва. Хронічний двобічний гнійний середній отит в стадії ремісії. Розповсюджений псоріаз, осінньо-зимова форма, що підпадають під пункт 2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МОЗ України від 15.08.14 №1348/5/572.
Ухвалою від 27 січня 2016 року суд відмовив у задоволенні клопотання засудженого, оскільки ОСОБА_7 хоч і хворіє на хворобу, що підпадає під пункт 2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, однак його стан та перебіг хвороб не перешкоджає подальшому відбуванню покарання.
Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання через тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене покарання.
Вказані вимоги захисник обґрунтовує тим, що висновок спеціальної комісії про медичний огляд засудженого в тій частині, де зазначено, що стан хворого ОСОБА_7 не перешкоджає подальшому відбуванню покарання є оціночним судженням.
Також, на думку захисника, суд не прийняв до уваги тяжкість захворювання, через яку ОСОБА_7 майже постійно перебуває у госпіталі, особу засудженого та тяжкість вчиненого злочину.
З апеляційною скаргою звернувся засуджений, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання та звільнити його від відбування покарання.
Засуджений вважає рішення суду не обґрунтованим, не справедливим та не законним. Ну думку ОСОБА_7 , суд формально підійшов до оцінки стану його здоров`я без врахування фактичних обставин справи.
Окрім того, думка спеціальної лікарської комісії не має бути врахована при винесенні рішення, тому що основним завданням комісії є встановлення, чи підпадає хвороба засудженого під перелік захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Суд відмовив у задоволенні клопотання захисника заслухати думку всіх членів лікарської комісії про стан та характер хвороби засудженого.
Щодо показів лікаря ОСОБА_8 , які суд взяв до уваги з тих підстав, що останній є лікарем засудженого, то це не відповідає дійсності. Оскільки, він за період перебування у лікарні лише двічі зустрічався із ОСОБА_8 , що викликає сумнів у його обізнаності щодо дійсного стану хвороби засудженого.
Також, засуджений зазначає, що його хвороба є невиліковною, і правильне лікування може лише продовжити життя, проте, перебуваючи у місцях позбавлення волі, він позбавляється можливості провести необхідні операції.
Вказує, що за час відбування покарання повністю розкаявся у вчиненому злочині, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, зауважень та заохочень не має.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку доводів та вимог апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону, повно та всебічно оцінив обставини провадження та правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотанні засудженого.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Відповідно до висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 17.12.2015 вбачається, що діагноз ОСОБА_7 підпадає під пункт 2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572, однак, його стан не перешкоджає подальшому відбуванню покарання.
Для з`ясування всіх обставин справи, суд направив засудженого на обстеження лікарський комісії, та заслухав пояснення представника виправної колонії та лікаря багатопрофільної лікарні при Бучанській виправній колонії №85.
Також, засуджений, як убачається з матеріалів провадження, захворів на вказані у заключному діагнозі хвороби, ще у 2003 році, що було встановлено при його перебуванні в Слідчому ізоляторі м. Кривий Ріг, де він утримувався з 11.03.2015.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційних скарг і звільнення засудженого від відбування покарання.
Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, клопотання про звільнення від відбування покарання до суду подається начальником органу або установи виконання покарань, тобто, законним приводом до розгляду питання про звільнення від покарання засудженого, є клопотання начальника органу або установи виконання покарань.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий
Судді: