Справа №573/2191/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/34/16 Суддя-доповідач - Макаровець

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2016 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 0000025 від 12 січня 2014 року, за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білопілля Сумської області, з середньою освітою, який проживає: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:

1) 29 квітня 1992 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 71, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі зі відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 04 листопада 1992 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

3) 22 липня 1993 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

4) 13 січня 1998 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 13 березня 2000 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

6) 29 квітня 2003 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;

7) 07 червня 2005 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 188, ч. 1 ст. 277, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

8) 16 квітня 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30 квітня 2013 року умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 місяць 24 дні, судимість не знята і не погашена,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 , в якій вона просить вирок Білопільського районного суду Сумської області відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі винного, м`якістю призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України та засудити:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 277 КК України до 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Також, прокурор просив дослідити докази, які містяться у кримінальному провадженні.

Згідно вироку, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що:

1. 11 січня 2014 року близько 11 год. у нього виник умисел на викрадення із залізничної колії перегону «Ворожба-Кошари» обладнання СЦБ релейної шафи, яке належить відокремленому підрозділу Конотопська дистанція сигналізації та зв`язку Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця», з метою подальшого його продажу як металобрухту.

У цей же день, приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, взявши із собою знайдені вдома тканевий мішок коричневого кольору, монтировку, бокорізи, пасатижі та молоток, на велосипеді прибув до релейної шафи сигнальної установки №5 перегону «Ворожба-Кошари» 69 км. ПК-5, де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно, за допомогою монтировки відкрив металеві дверцята, які були замкнені на внутрішній замок-защіпку, після чого за допомогою бокорізів, приблизно о 14 годині 40 хвилин, перекусив дроти пристроїв системи центрального блокування та скоїв крадіжку двох трансформаторів СОБС-2А, призначених для живлення релейних шаф та світлофорів, двох трансформаторів ПРТА-25, призначених для живлення рейкових кіл та двох перетворювачів частоти ПЧ 50/25, призначених для живлення релейних шаф та рейкових кіл, вартістю 13 608 грн. 48 коп., склав їх у заздалегідь взятий мішок і залишив місце злочину.

Викрадене майно ОСОБА_7 в подальшому продав як металобрухт, а отримані гроші використав у власних потребах.

Таким чином, ОСОБА_7 11 січня 2014 року близько 14 год. 40 хв., діючи умисно, розуміючи про наслідки своїх протиправних дій в результаті викрадення двох трансформаторів СОБС- 2А, двох трансформаторів ПРТА-25 та двох перетворювачів частоти ПЧ 50/25 з релейної шафи сигнальної установки №5 перегону «Ворожба-Кошари» 69 км ПК-5, спричинив пошкодження засобів сигналізації на вказаній ділянці та порушення нормальної роботи транспорту, оскільки потяги зупинялись біля світлофору.

2. Крім цього, 04 травня 2015 року приблизно о 13 год. у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення обладнання релейної шафи із залізничної колії перегону «Ворожба-Кошари», яке належить відокремленому підрозділу Конотопська дистанція сигналізації та зв`язку Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця», з метою подальшого його продажу як металобрухту.

У цей же день, приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, взявши із собою знайдені вдома тканевий мішок коричневого кольору, монтировку, бокорізи, пасатижі та молоток, на велосипеді прибув до релейної шафи сигнальної установки №5/4 перегону «Ворожба-Кошари» 69 км ПК-5, де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно за допомогою монтировки відкрив двоє металевих дверцят, які були замкнені на внутрішні замки-защіпки, після чого за допомогою бокорізів, приблизно о 21 годині 30 хвилин перекусив дроти пристроїв системи центрального блокування та скоїв крадіжку двох трансформаторів СОБС, двох трансформаторів ПРТ-А та двох перетворювачів частоти ПЧ 50/25-100, вартістю 12 719 грн. 76 коп., склав їх у заздалегідь взятий мішок і залишив місце злочину.

Викрадене майно ОСОБА_7 в подальшому продав як металобрухт, а отримані гроші використав у власних потребах.

Таким чином, ОСОБА_7 04 травня 2015 року близько 21 год. 30 хв., діючи умисно, розуміючи про наслідки своїх протиправних дій в результаті викрадення двох трансформаторів СОБС, двох трансформаторів ПРТ-А та двох перетворювачів частоти ПЧ 50/25-100 з релейної шафи сигнальної установки №5/4 перегону «Ворожба-Кошари» 69 км ПК-5, спричинив пошкодження засобів сигналізації на вказаній ділянці, порушення нормальної роботи транспорту, оскільки потяги зупинялись біля світлофору.

3. Крім того, 24 травня 2015 року близько 19 год. у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення обладнання СЦБ релейної шафи із залізничної колії перегону «Ворожба-Кошари», яке належить відокремленому підрозділу Конотопська дистанція сигналізації та зв`язку Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця», з метою подальшого його продажу як металобрухту.

У цей же день, близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, взявши із собою знайдені вдома тканевий мішок коричневого кольору, монтировку, бокорізи, пасатижі та молоток, на велосипеді прибув до релейної шафи сигнальної установки №8 перегону «Ворожба-Кошари» 67 км ПК-5, де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно, за допомогою монтировки відкрив двоє металевих дверцят, які були замкнені на внутрішні замки-защіпки, після чого за допомогою бокорізів, о 23 годині 30 хвилин перекусив дроти пристроїв СЦБ та скоїв крадіжку двох трансформаторів СОБС-2А, одного трансформатора ПРТ-А та перетворювачів частоти ПЧ 50/25-100, вартістю 11 933 грн. 44 коп., склав їх у заздалегідь взятий мішок і залишив місце злочину.

Викрадене майно ОСОБА_7 в подальшому продав як металобрухт, а отримані гроші використав у власних потребах.

Таким чином, ОСОБА_7 24 травня 2015 року близько 23 год. 30 хв., діючи умисно, розуміючи про наслідки своїх протиправних дій в результаті викрадення двох трансформаторів СОБС-2А, одного трансформатора ПРТ-А та двох перетворювачів частоти ПЧ 50/25-100 з релейної шафи сигнальної установки №8 перегону «Ворожба-Кошари» 67 км ПК-5, спричинив пошкодження засобів сигналізації на вказаній ділянці та спричинив порушення нормальної роботи транспорту, оскільки потяги зупинялись біля світлофору.

4. Окрім цього, 04 червня 2015 року приблизно о 20 год. у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення обладнання СЦБ релейної шафи із залізничної колії перегону «Ворожба-Волфіно», яке належить відокремленому підрозділу Конотопська дистанція сигналізації та зв`язку Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця», з метою подальшого його продажу як металобрухту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 05 червня 2015 року близько 04 год., ОСОБА_7 повторно, з корисливих мотивів, взявши із собою знайдені вдома тканевий мішок коричневого кольору, монтировку, бокорізи, пасатижі та молоток, на велосипеді прибув до релейної шафи переїзду 304 км перегону «Ворожба-Волфіно», де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно за допомогою монтировки відкрив металеві дверцята, які були замкнені на внутрішній замок-защіпку, після чого за допомогою бокорізів, приблизно о 04 годині 15 хвилин перекусив дроти пристроїв системи центрального блокування та скоїв крадіжку одного трансформатора СОБС-2А, одного маятникового трансмітера МТ-1, призначеного для мигаючого сигналу світлофору і для рейкових кіл, одного маятникового трансмітера МТ-2, призначеного для мигаючого сигналу світлофору і для рейкових кіл, одного випрямляча ВАК - 13, призначеного для живлення релейних шаф, вартістю 8 575 грн. 40 коп., склав їх у заздалегідь взятий мішок і залишив місце злочину.

Викрадене майно ОСОБА_7 в подальшому продав як металобрухт, а отримані гроші використав у власних потребах.

Таким чином, ОСОБА_7 05 червня 2015 року близько 04 год. 15 хв., діючи умисно, розуміючи про наслідки своїх протиправних дій в результаті викрадення одного трансформатора СОБС-2А, одного маятникового трансмітера МТ-1, одного маятникового трансмітера МТ-2 та одного випрямляча ВАК - 13 з релейної шафи переїзду 304 км перегону «Ворожба-Волфіно», спричинив пошкодження засобів сигналізації на вказаній ділянці та не спричинив, але міг спричинити аварію поїзду, оскільки переїзна сигналізація при наближенні поїзда до переїзду не працювала; спричинив порушення нормальної роботи транспорту, оскільки потяги прослідували переїзд зі зменшеною швидкістю, а також створив небезпеку для життя людей, оскільки переїзна сигналізація при наближенні поїзда до переїзду не працювала.

5. Також, 28 липня 2015 року приблизно о 12 год. у ОСОБА_9 виник умисел на викрадення обладнання СЦБ станції Білопілля Південної залізниці, яке належить відокремленому підрозділу Сумська дистанція сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Південна залізниця», з метою подальшого його продажу як металобрухту.

У цей же день, приблизно о 17 год. 10 хв., ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, взявши із собою знайдені вдома поліетиленовий пакет, бокорізи, пасатижі та молоток, пішки прибув до маневрового світлофора М-33 по станції Білопілля, де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно, за допомогою щебеню розбив два лінзових комплекти, але зрозумівши, що через дані отвори не зможе вийняти трансформатори, руками відігнув кріпильний гвинт та відкрив задню кришку світлофора, після чого за допомогою бокорізів, приблизно о 17 год. 25 хв. перекусив дроти пристроїв системи центрального блокування та скоїв крадіжку двох трансформаторів СТ-4, призначених для живлення світлофорів, вартістю 935 грн. 64 коп., склав їх у заздалегідь взятий поліетиленовий пакет і залишив місце злочину.

Викрадене майно ОСОБА_7 в подальшому продав як металобрухт, а отримані гроші використав у власних потребах.

6. Крім цього, 09 вересня 2015 року близько 13 год. у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення обладнання СЦБ релейної шафи із залізничної колії перегону «Ворожба-Тьоткіно», яке належить відокремленому підрозділу Конотопська дистанція сигналізації та зв`язку Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця», з метою подальшого його продажу як металобрухту.

У цей же день, приблизно о 20 год. 35 хв., ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, взявши із собою знайдені вдома тканевий мішок коричневого кольору, монтировку, бокорізи, пасатижі та ручну пилку по металу, пішки прибув до релейної шафи переїзду 239 км. перегону «Ворожба-Тьоткіно», де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно, за допомогою ручної ножівки по металу, перепиляв з`єднання гвинтового замка, після чого за допомогою монтировки відкрив металеві дверцята, які були замкнені на внутрішній замок-защіпку, після чого за допомогою бокорізів, близько 20 години 50 хвилин перекусив дроти пристроїв системи центрального блокування, та скоїв крадіжку одного трансформатора ПРТ-А та одного трансформатора СТ-4, вартістю 1 365 грн. 92 коп., склав їх у заздалегідь взятий мішок і залишив місце злочину.

09 вересня 2015 року о 20 год. 55 хв., на відстані приблизно 200 м від місця крадіжки, на ґрунтовій дорозі, яка проходить уздовж залізничної колії та лісосмуги, ОСОБА_7 був виявлений працівниками Київського загону воєнізованої охорони Південно-Західної залізниці з викраденим майном, яке у подальшому було вилучене співробітниками міліції.

Таким чином, ОСОБА_7 09 вересня 2015 року близько 20 год. 50 хв., діючи умисно, розуміючи про наслідки своїх протиправних дій в результаті викрадення одного трансформатора ПРТ-А та одного трансформатора СТ-4 з релейної шафи переїзду 239 км перегону «Ворожба-Тьоткіно», спричинив пошкодження засобів сигналізації на вказаній ділянці та не спричинив, але міг спричинити аварію поїзду, оскільки переїзна сигналізація при наближенні поїзда до переїзду не працювала, спричинив порушення нормальної роботи транспорту, оскільки потяги прослідували переїзд зі зменшеною швидкістю, а також створив небезпеку для життя людей, оскільки переїзна сигналізація при наближенні поїзда до переїзду не працювала.

Своїми вищевказаними протиправними корисливими діями ОСОБА_7 спричинив відокремленому підрозділу Конотопська дистанція сигналізації та зв`язку Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» матеріального збитку на загальну суму 48 203 грн., та відокремленому підрозділу Сумська дистанція сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Південна залізниця» на суму 935 грн. 64 коп.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 277 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців обмеження волі;

- за ч.1 ст.277 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з дня прибуття і постановлення на облік у виправному центрі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь:

- Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» 49 406 грн. 30 коп. матеріальної шкоди;

- відокремленого підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця» 1 942 грн. 35 коп. матеріальної шкоди.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що:

- суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання належним чином не врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, тривалий час не вживав заходів до працевлаштування, а існував за рахунок скоєних ним крадіжок, раніше вісім разів судимий за вчинення корисливих злочинів, менше ніж через рік після відбуття покарання за попереднім вироком знову вчинив корисливі злочини;

- не враховано судом, що ОСОБА_7 вчинено шість епізодів крадіжок чужого майна протягом нетривалого часу, що свідчить про систематичність і цілеспрямованість його дій;

- суд не надав належної оцінки наслідкам, що настали та могли настати внаслідок вчинених ОСОБА_7 пошкоджень майна Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", крім того, завдані протиправними діями збитки, обвинуваченим на даний час не відшкодовані.

- суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 двічі вже засуджувався за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 277 КК України, при цьому, в суді він також визнавав вину, цивільні позови, каявся, що було враховано, як пом`якшуючі його покарання обставини і йому надавалася можливість виправитися і перевиховатися без ізоляції від суспільства, але він таку можливість не використав, будь-яких висновків для себе не зробив і знову вчинив злочини, що призводять до аварійних ситуацій на залізниці, ставлять під загрозу життя людей.

Інші учасники кримінального провадження апеляційної скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, яка повністю підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, які в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі винного, внаслідок м`якості призначеного покарання, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Проте, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та призначив покарання, яке не можна визнати справедливим внаслідок його м`якості.

Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання за вчинення вказаного злочину у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкцією ч.1 ст.277 КК України передбачено покарання за вчинення вказаного злочину у виді штрафу від п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Так, суд першої інстанції, хоча і не вийшов за межі санкції вказаних статей, проте, належним чином не вмотивував своє рішення, чому призначення покарання у виді обмеження волі буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, при наявності того, що згідно довідки про судимість (а.п.65-66), останній вісім разів засуджувався за вчинення корисливих злочинів, має не зняті та не погашені судимості, проте, знову вчинив нові корисливі злочини, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, судом першої інстанції належним чином не враховано, що будучи працездатною особою, ОСОБА_7 суспільно-корисною працею не займається, не вживав заходів щодо працевлаштування, при наявності того, що майнова шкода, завдана протиправними діями обвинуваченого Державному територіально-галузевому об`єднанню «Південно-Західна залізниця» у розмірі 49 406 грн. 30 коп. та відокремленому підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця» у розмірі 1 942 грн. 35 коп. не відшкодована взагалі.

Також, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції належним чином не врахував того, що обвинувачений ОСОБА_7 двічі вже засуджувався за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 277 КК України.

При цьому, судом не враховано, що вказаний злочину хоча і є відповідно до ч. 12 КК України злочином невеликої тяжкості, проте, його небезпечність полягає у тому, що умисне руйнування або пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів порушує нормальне функціонування технічних систем залізничного транспорту, внаслідок чого транспорті засоби, які є джерелом підвищеної небезпеки, виходять з-під контролю і створюють загрозу настання катастрофи, аварії та інших тяжких наслідків.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що є обґрунтованими доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не дотримався принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та собі обвинуваченого і яке хоча не виходить за межі, встановлені 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, але за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість.

Тому, є обґрунтовані підстави для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку Білопільського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість (ст.414 КПК України) з ухваленням нового вироку в цій частині.

При ухвалення нового вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, відповідно до положень ст.65 КК України, враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 277 КК України є злочином невеликої тяжкості;

- кількість епізодів вчинених злочинів;

- особа обвинуваченого, який будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, в тому числі неодноразово і до позбавлення волі, маючи вісім непогашених судимостей, не зробив належних висновків та не став на шлях виправлення та знову вчинив злочини, що призводять до аварійних ситуацій на залізниці, ставлять під загрозу життя людей, будучи працездатною особою не займається суспільно корисною працею, за місцем проживання характеризується задовільно;

- що завдана протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_7 Державному територіально-галузевому об`єднанню «Південно-Західна залізниця» у розмірі 49 406 грн. 30 коп. та відокремленому підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця» у розмірі 1 942 грн. 35 коп., не відшкодована.

Поряд з цим, колегією суддів при винесенні вироку враховується відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих обставин, як то щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Тому, з урахуванням зазначеного, керуючись ч.2 ст. 409, ст. 414, п.2 ч.1 ст. 420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора та призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, однак з урахуванням пом`якшуючих обставин, на строк менший ніж про це просить прокурор, оскільки лише такий вид покарання, з урахуванням вищевказаних обставин, на думку колегії, є справедливим, доцільним та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, пояснення ОСОБА_7 надані ним в суді апеляційної інстанції про те, що він винний лише у вчиненні злочину по останньому епізоду, коли його затримали і не причетний до вчинення інших епізодів колегія суддів не може прийняти до уваги виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту звукозапису підготовчого судового засідання судом було з`ясовано чи не бажає ОСОБА_7 мати адвоката та роз`яснено, що він може скористатись безоплатною правовою допомогою, на що останній зазначив, що йому про це відомо і адвокат йому не потрібен. Під час розгляду справи по суті обвинувачений також заявив про те, що не потребує послуг адвоката.

Зі змісту звукозапису судового засіданні також вбачається, що ОСОБА_7 розповідаючи про обставини вчинення ним зазначених злочинів підтвердив, що у обвинувальному акті правильно зазначені всі фактичні обставини справи. На питання головуючого судді про те чи не попросили його визнати свою вину також зазначив, що в обвинувальному акті все відповідає дійсності і позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі.

З пропозицією прокурора про розгляд справи у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України (оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, визнав цивільні позови та розповів про обставини вчинення злочинів) ОСОБА_7 погодився.

Головуючим суддею у доступній формі було роз`яснено всім учасникам процесу, в тому числі і ОСОБА_7 про те, що якщо справа буде розглянута у такому порядку і хтось з учасників процесу буде не згоден з вироком суду, то можливо буде оскаржити лише міру покарання. При цьому, не можна буде оспорити фактичні обставини з посиланням на те, що не вчиняв крадіжок або ж те, що безпідставно обвинувачують у вчиненні певних епізодів або ж оспорювати суму позову.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає будь-яких порушень процесуальних прав обвинуваченого і приходить до висновку про те, що з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України відсутні обґрунтовані підстави для врахування вищезазначених пояснень ОСОБА_7 при винесенні даного вироку. При цьому, колегією також приймається до уваги, що обвинуваченим не подавалась апеляційна скарга на вирок суду з зазначених підстав.

Доводи обвинуваченого про те, що він не може працевлаштуватись оскільки у нього відсутній паспорт, на думку колегії також не заслуговують на увагу, оскільки він є повнолітньою, дієздатною особою і сам повинен вирішувати, у встановленому законом порядку, питання щодо відновлення паспорту та працевлаштування.

Із копій світоцтв про народження дітей ОСОБА_10 2005 р.н. та ОСОБА_11 2008 р.н. (а.п. 62,63) не вбачається, що ОСОБА_7 є їх батьком.

При винесенні вироку, судом першої інстанції обґрунтовано не було враховано доводи обвинуваченого про те, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох малолітніх синів співмешканки, молодший з яких хворіє на бронхіальну астму, оскільки на підтвердження зазначених обставин обвинувачений не надав належних доказів. З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

Вирішення клопотання державного територіального-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» щодо заміни сторони її правонаступником не є компетенцією апеляційного суду і виходить за межі наданих законом повноважень, про те зазначені обставини не перешкоджають позивачу вирішити дане клопотання у порядку виконання вироку.

На підставі викладеного відповідно до ст.65 КК України, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, ч. 2 ст. 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- за ч. 1 ст. 277 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок залишити без змін

На вирок апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.