Дата документу 29.12.2014

Провадження № 1-кп/334/767/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі головуючої -судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, маючого неповну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

17.04.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

25.01.2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до штрафу на суму 850 грн.;

20.08.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

08.01.2013 року Запорізьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився з Софіївської ВК Запорізької області 23.06.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію 2014 року»,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, українки, не одруженої, маючої середню освіту, зареєстрованій та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:

12.12.2005 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання строком на 1 рік;

12.11.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

06.03.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

31.03.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

30.08.2010 року Орджонікідзевьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 850 грн.;

18.11.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання строком на 3 роки;

11.07.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнилася з Селезньовської ВК Луганської області 30.06.2014 року,

за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимі за скоєння умисних злочинів, судимість за які не знята та непогашена в встановлений законом термін, на шлях виправлення не стали та після звільнення з місць позбавлення волі, скоїли корисливі кримінальні правопорушення .

Так, 08.11.2014 року, приблизно о 02 годині, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , яка спостерігала за обстановкою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 65 по вул. Кремлівській в м. Запоріжжя, таємно викрав акумулятор Ista з автомобілю «ВАЗ 2106», держномер НОМЕР_1 , вартістю 850 гривень, який належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 850 грн

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 08.11.2014 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , яка спостерігала за обстановкою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 65 по вул. Кремлівській в м. Запоріжжя, шляхом злому замка на дверях водія автомобілю «ВАЗ 2101», держномер НОМЕР_2 , проник до його салону, звідки таємно викрав хурму «Шарон» у кількості 10 кілограмів, вартістю 300 грн., акумуляторну батарею електронних терезів, вартістю 100 грн., замок запалювання з ключем, вартістю 100 грн., відкрив капот автомобілю та проник в моторний відсік, де таємно викрав акумулятор «Kinetic», вартістю 400 гривень, що належить ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 900 грн.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , розробили злочинний план, відповідно до якого, ОСОБА_5 повинна була знаходитися в декількох метрах від автомобілів та спостерігати за приближенням сторонніх осіб та у разі їх наближення повідомляти ОСОБА_8 , який повинен був викрадати акумулятори та інші майнові цінності з автомобілів.

Так, 08.11.2014 року, приблизно о 03 годині, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , яка спостерігала за обстановкою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 77 по вул. Кремлівській в м. Запоріжжя, шляхом злому замка на дверях водія автомобілю «ВАЗ 2106», держномер НОМЕР_3 , проник в моторний відсік, де таємно намагався викрасти акумулятор «Varta», вартістю 800 гривень, який належить ОСОБА_9 , але не зміг довести свій злочинний намір до кінця через незалежні від нього причини.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому органами досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, визнав повністю, розкаявся у вчиненому , підтвердив, що обставини злочинів вірно викладені в обвинувальному акті . Викрадене майно повернуто потерпілим.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях , визнала повністю, розкаялась у вчиненому, пояснила обставини .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ч.3 ст.349 КК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив обвинуваченим, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 за епізодом викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєні злочини суд ураховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, а також особистість обвинуваченого, який раніше був засуджений за скоєння злочинів проти власності, 23.06.2014 року звільнився з ВК на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію 2014 року»; висновків для себе не зробив, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за скоєні злочини суд ураховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, а також ту обтяжуючу обставину, що ОСОБА_5 30.06.2014 року звільнилась з місць позбавлення волі, однак , суд враховує щире каяття ОСОБА_5 , її роль у скоєнні злочинів, тому вважає, що її виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільні позови не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370,373-374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання :

за. 2 ст. ст.185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою, заарештувавши в залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 29 грудня 2014 року.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання :

за. 2 ст. ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на три роки.

В порядку ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази - акумулятор «Ista» з автомобілю «ВАЗ 2106», держномер НОМЕР_1 залишити в користуванні ОСОБА_6 ; хурму «Шарон» та акумулятор «Kinetic» залишити в користуванні ОСОБА_7 ; медичний скальпель, ножиці, розвідний ключ та рукавицю- передані на відповідальне зберігання в камеру сховище Ленінського РВ-знищити .

На вирок може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який утримується під вартою протягом 30 днів з дня отримання копії вироку в умовах СІЗО.

Суддя: ОСОБА_1