Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Рівне кримінальне провадження № 0000181 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду від 22 грудня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Мощаниця, Здолбунівського району, зареєстрований в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз 13.12 2012 року Здолбунівським районним судом за ч.3 ст.357, ч.2 ст.297, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.304 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2015 року, звільнений 12 березня 2015 року від відбування покарання з Райківської ВК №73, відповідно до ст.2 ЗУ від 8 квітня 2014 року „Про амністію ,

засуджений:

-за ч.3 ст.187 КК України на 8 років та 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві власності.

Цивільний позов прокурора задоволено та стягнено з обвинуваченого ОСОБА_6 1762,10 грн. на відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди заподіяної злочином задоволено повністю та стягнуто 1141 грн. 37 коп. майнової шкоди та 12000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 974 грн. 40 коп.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

За вироком суду, 20 березня 2015 року, приблизно о 20 годині 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно проник в приміщення будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, вчинив напад на потерпілу, під час якого застосував до ОСОБА_9 насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та полягало в тому, що він умисно наніс для ОСОБА_9 не менше трьох ударів в голову, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 3000 гривень.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинуваченим подано апеляційну скаргу в якій він вважає вирок суду незаконним та не обґрунтованим. Зазначає, що суд першої інстанції брав до уваги лише показання потерпілої, свідків та висновок судово-медичної експертизи, який є сумнівним, а його показання про непричетність до вчинення даного злочину залишив поза увагою. Висновок судово-медичної експертизи, є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки проведений лише за медичними документами, без огляду потерпілої. Під час проведення відтворення обстановки та обставин події, він розповідав про мехенізм вчинення данного злочину, але це було за вказівкою працівників міліції. Просить вирок суду скасувати, а його виправдати за недоведеністю участі у вчинені данного злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника на підтримання поданої апеляції, думку прокурора та представника потерпілої про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів.

Як вбачається з показань потерпілої обвинувачений напав на неї коли вона перебувала у коридорі будинку та почав дуже сильно бити в голову, а коли вона впала бив ногами в різні частини тіла. Згодом заволік в хату, сильним ударом в голову збив з ніг, потім підняв, посадив на ліжко і став погрожувати, що задушить та вимагав гроші. Не маючи виходу вона погодилася на вимогу нападника та віддала ОСОБА_6 3000 грн. Отримавши гроші обвинувачений пригрозив її розправою у випадку коли вона комусь про це розповість та залишив будинок. Вона почали телефонувати доньці та замкнула вхідні двері будинку з середини. Згодом ОСОБА_6 знову почав бити вікна та намагався проникнути в будинок, але був затриманий донькою та її чоловіком.

Свої показання потерпіла повністю підтвердила під час проведення слідчого експерименту (т.1, а.с.28-29).

Факт проникнення ОСОБА_6 в будинок потерпілої не заперечується самим обвинуваченим. Так, згідно показань обвинуваченого, даних ним у суді першої інстанції, він розбивши вікно, проник в приміщення будинку потерпілої, яка побачивши його почала втікати, а він випадково наступив на її ногу від чого та впала.

Водночас пояснення ОСОБА_6 про те, що потерпіла йому добровільно віддала гроші колегія судді оцінює критично, оскільки такі заперечуються наступними доказами.

Згідно показань свідків ОСОБА_10 , (доньки потерпілої ОСОБА_9 ) та її чоловіка ОСОБА_11 вбачається, що приблизно о 20 год. 20 березня 2015 року їй зателефонувала мама ОСОБА_9 та повідомила що на неї напали. Через деякий час, вона з чоловіком та сусідом ОСОБА_12 затримали обвинуваченого в будинку мами на місці вчинення злочину. При цьому обвинувачений погрожував їм розправою. Оглянувши потерпілу вони виявили у неї чисельні тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що приблизно о 20 год. 20 березня 2015 року до нього прибіг ОСОБА_11 та повідомив що вчинено напад на його тещу ОСОБА_9 і потрібна його допомога.. Згодом, в будинку потерпілої ними був затриманий обвинувачений, який вів себе зухвало та погрожував їм розправою. Оглянувши потерпілу він побачив що обличчя в неї було в крові, а на голові була велика гематома.

На наявність тілесних ушкоджень у потерпілої, 20 березня 2015 року, а саме закривавленого обличчя, ствердив свідок ОСОБА_13 , який був присутнім на той час під час проведення слідчих дій.

Крім того винність обвинуваченого у вчиненні даного злочину стверджується зібраними у справі письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2015 року, згідно якого потерпіла повідомила про вчинений обвинуваченим щодо неї злочин (т.1, а.с.9);

-протоколом огляду місця події від 20.03.2015 року на якому зафіксовано обстановку в будинку потерпілої після вчинення злочину ( т.1, а.с.12-15);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_6 повідомив що 20.03 2015 року приблизно о 20 год. він розбивши віконне скло проник в будинок потерпілої та відкрито заволодів її грошима в сумі 3000 грн. (т.1 , а.с.41).

- протоколом затримання особи згідно якого ОСОБА_6 був затриманий як особа, яка підозрюється у вчиненні даного злочину (т.1, а.с.44 -46).

Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений, в присутності свого захисника, добровільно розповів та показав на місці про механізм вчинення ним даного злочину, а саме, як розбив скло та проник в будинок та як наносив удари по голові потерпілої. Хід даної слідчої дії зафіксований у протоколі та фото таблиці Жодних зауважень, щодо проведення даної слідчої дії ні обвинувачений ні його захисник не висловлювали ( т.1, а.с.98-100). Відтак, твердження обвинуваченого, про те, що він себе оговорив під час проведення даної слідчої діє є голослівними і колегія суддів їх до уваги не бере.

За висновком судово-медичного експерта, виявлені на тілі потерпілої тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, могли бути заподіяні 20 березня 2015 року, внаслідок не менше трьох травматичних дій (ударів) тупими предметами. Отримання даних тілесних ушкоджень при само падінні є малоймовірним. (т.1, а.с.31-32). Висновок експерта є повним та обґрунтованим і сумнівів щодо його достовірності у колегії суддів не викликає. Твердження апелянта про незаконність висновку даного експерта є необґрунтованими.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_6 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відтак у зазначеному порядку обвинуваченому необхідно зарахувати строк його затримання з 21 по 24 березня 2015 року та тримання під вартою з 20 липня 2015 року по 2 березня 2016 року.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА
Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 21.03. по 24 03 2015 року та з 20 липня 2015 року по 2 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленя волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3