Справа №487/3404/16-к 27.10.2016
Провадження: № 11-сс/784/453/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Верхній Рогачик Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03 грудня 2016 року.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання або домашній арешт.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вказує, що, обгрунтовуючи підозру, слідчий суддя не мав права посилатися на показання потерпілої ОСОБА_10 , протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками, протокол огляду предмета та протокол огляду місця події.
Сверджує про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вважає, що прокурор не довів необхідність застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке 03 липня 2016 року внесені до ЄРДР під № 0003071, за яким ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 02 липня 2016 року близько 20 години 30 хвилин, знаходячись в ліфті 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , погрожуючи ОСОБА_10 застосуванням фізичної сили, яка є небезпечною для життя та здоров`я, заволодів ювелірними виробами останньої, чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 13 000 грн., тим самим вчинивши злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2016 року у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 03.09.2016 року. Ухвалою слідчого судді цього ж суду від 31.08.2016 року строк запобіжного заходу продовжено до 05.10.2016 року.
Матеріали клопотання слідчого від 29.09.2016 року про продовження строку тримання під вартою містять посилання на аргументованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, наявність ризиків, неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Задовольняючи клопотання слідчого, та, продовжуючи строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились і виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Крім того, слідчим суддею враховано, що постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_11 від 04.10.2016 року строк досудового розслідування по данному кримінальному провадженню продовжено до 05.12.2016 року у зв`язку з необхідністю проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003071 від 03.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , продовжено заступником прокурора Миколаївської області до п`яти місяців, а саме до 05.12.2016 року у зв`язку з необхідністю проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 , складення та затвердження обвинувального акта, виконання вимог ст. 290 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2016 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів терміном до 03 вересня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2016 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 05 жовтня 2016 року.
30 вересня 2016 року старший слідчий СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_12 , подав слідчому судді Заводського районного суду м. Миколаєва клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 05 грудня 2016 року, посилаючись на неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, вчинення низки слідчих дій, в т.ч. проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 .
Зазначене клопотання подане в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, а його зміст відповідає вимогам ч. 3 вказаної статті.
За результатами розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі належним чином підтвердив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі наданих доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 02.07.2016 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.07.2016 року, протоколом огляду предмета від 04.07.2016 року, протоколом огляду місця події від 05.07.2016 року.
На переконання апеляційного суду здобуті під час досудового розслідування вищевказані докази в повній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння та є достатніми у сенсі положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Також, слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про незменшення на даний час раніше заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інший злочин.
Виходячи з обставин кримінального провадження, вагомості наявних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, відсутність офіційного законного джерела доходів, посередню характеристику з місця проживання, апеляційний суд визнає, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час дійсно не зменшився.
За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про неможливість зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання.
Продовження строку тримання під вартою до 03.12.2016 року не суперечить вимогам ч. 3 ст. 197 КПК України.
Доводи апелянта з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недоведеності необхідність продовження строку найсуворішого запобіжного заходу спростовуються вищевикладеними обставинами.
Законодавцем визначено, що при вирішенні питання про застосування відносно конкретної особи будь-якого виду запобіжного заходу слідчий суддя має обов`язок дослідити відповідні матеріали провадження на обгрунтування доводів такого клопотання, вивчити здобуті під час досудового розслідування докази для того, щоби недопустити необгрунтоване застосування запобіжного заходу, неправильний його вибір, а також не допустити безпідставної відмови у його скасуванні, коли в ньому відпала подальша необхідність.

Цим спростовується твердження апелянта про незаконність посилання в оскаржуваній ухвалі на такі письмові докази, як протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками тощо.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: