Справа № 760/5617/16-к
Провадження № 1-кс/760/3875/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 - про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000054 від 26.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК Ураїни,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000054 від 26.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого . 4 ст. 368 КК Ураїни.

Детектив в поданому клопотанні просив слідчого суддю накласти арешт на майно, а саме: мотоцикл SUZUKI V STORM DL650, д.р.н. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, причепа до легкового автомобілю WESTFALIA, д.р.н. НОМЕР_2 , 1990 року випуску та причеп до легкового автомобілю ОДАЗ 8144 Одисей, д.р.н. НОМЕР_3 , 1994 року випуску, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні детектив клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення детектива, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК Ураїни.

Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 26.02.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданої їй влади.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2016 року до громадянки ОСОБА_6 звернувся її знайомий ОСОБА_7 із проханням надати йому безоплатну юридичну допомогу стосовно стягнення суми заборгованості за розпискою, на що ОСОБА_6 погодилася.

В подальшому, після ознайомлення з усіма наявними документами, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7 , що для написання цивільного позову їй необхідна допомога більш досвідченого юриста, оскільки сама ОСОБА_6 не знає певних юридичних особливостей та не має достатнього досвіду роботи в юридичній сфері, при цьому вона не відмовляється здійснювати представництво його інтересів у суді.

18.02.2016 ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 номер мобільного телефону досвідченого юриста ОСОБА_8 , для надання останній юридичної допомоги, а також нотаріально посвідчену довіреність на представлення його інтересів в усіх судових інстанціях.

Того ж дня, ОСОБА_6 зустрілася із ОСОБА_8 у кафе, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена, та надала останньому чорновий варіант позовної заяви до Малиновського районного суду м. Одеси за розпискою із додатками, щоб останній вказав на недоліки, які вона допустила.

ОСОБА_8 , ознайомившись із наданими йому документами вказав, що зможе допомогти написати позов та позитивно вирішити цю справу в суді, при цьому діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, висунув ОСОБА_6 вимогу про передачу йому та суддям Малиновського районного суду м. Одеси неправомірну вигоду у великому розмірі 500 000,00 гривень.

ОСОБА_6 переконавшись про наявні дружні стосунки ОСОБА_8 із суддями Малиновського районного суду м. Одеси, зокрема заступником голови цього суду ОСОБА_9 та суддею ОСОБА_5 , розуміючи, що без надання неправомірної вигоди цим суддям та ОСОБА_8 , не зможе реалізувати своє право на справедливий суд, передбачене ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», побоюючись настання негативних наслідків у вигляді незаконного прийняття рішення вказаним судом за позовом ОСОБА_7 , на неправомірну вимогу ОСОБА_8 змушена була погодитись.

У подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_5 розробили злочинний план отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, згідно з яким сума неправомірної вигоди становить 500 000,00 гривень.

Відповідно до розробленого злочинного плану, неправомірну вигоду повинні отримати суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , який виконував роль посередника у отриманні неправомірної вигоди, оскільки зазначений суддя побоюючись бути викритими правоохоронними органами у своїй протиправній діяльності, доручив йому отримати грошові кошти, за необхідності приховати предмет злочину та надавав поради з метою усування перешкод, які б заважали вчинити злочин, отримати неправомірну вигоду у великому розмірі.

18.02.2016 ОСОБА_8 під час зустрічі з ОСОБА_6 розповів останній про механізм передачі їм неправомірної вигоди у великому розмірі, який полягав у передчі неправомірної вигоди частинами. Першу частину неправомірної вигоди у розмірі 100 000,00 гривень, потрібно їм передати для безперешкодного отримання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси про відкриття провадження у справі, після цього, наступні 100 000,00 гривень необхідно передати після прийняття рішення цим судом на користь ОСОБА_7 , та остання частина неправомірної вигоди у розмірі 300 000,00 гривень повинна бути передана їм, після того, як рішення суду набере законної сили.

В подальшому, 21.02.2016 ОСОБА_8 діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, зателефонував ОСОБА_6 і підтвердив про свою злочинну змову із суддею Малиновського районного суду ОСОБА_5 та заступником голови цього суду ОСОБА_9 , спрямовану на отримання раніше обумовленої ним неправомірної вигоди за позитивне вирішення питання у цивільній справи на користь ОСОБА_7 , в доказ чого зазначив, що ОСОБА_9 підтвердив про те, що він, як заступник голови суду, самостійно буде контролювати хід розгляду цієї справи, та забезпечить її розподіл на суддю ОСОБА_5 .

22.02.2016 ОСОБА_8 продовжуючи діяти за попередньою змовою із суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , зустрівся біля адміністративної будівлі даного суду за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1-а, із ОСОБА_6 та провів її до канцелярії суду, де остання здала позовну заяву про стягнення боргу за розпискою в інтересах ОСОБА_7 , яка була зареєстрована за вх. № 9036 від 22.02.2016.

В той же час, ОСОБА_8 повторно наголосив ОСОБА_6 , що він діє за попередньою змовою із заступником голови Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 та суддею ОСОБА_5 , і повторно поставив вимогу надати їм неправомірну вигоду у великому розмірі 500 000,00 гривень.

ОСОБА_8 діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення, 25.02.2016 зателефонував ОСОБА_6 та в підтвердження попередньої змови із ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , призначив їй зустріч разом із останнім.

25.02.2016 приблизно о 15 годині за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1-а, відбулася зустріч між ОСОБА_6 та суддею ОСОБА_5 , під час якої останній підтвердив про свої злочинні домовленості між ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо отримання раніше обумовленої неправомірної вигоди у великому розмірі 500 000,00 гривень за позитивне вирішення цивільної справи зареєстрованої 22.02.2016 в інтересах ОСОБА_7 , та побоюючись бути викритим у своїй протиправній діяльності правоохоронними органами, не бажаючи особисто отримувати кошти від ОСОБА_6 , вказав останній, щоб вона всі дії відносно надання неправомірної вигоди узгоджувала із ОСОБА_8 .

Того ж дня, 25.02.2016 ввечері ОСОБА_8 продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, діючи за попередньою змовою із суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_6 та повторно поставив їй вимогу надати їм 29.02.2016 першу частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 100 000 гривень, загальна сума якої становить 500 000,00 гривень.

04.03.2016 об 11 годині ОСОБА_6 , на вимогу судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у кафе «Клумба», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-а, передала останньому першу частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 100 000,00 гривень.

15.03.2016 об 14 годині ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_8 повторно зустрілася з ним у кафе «Клумба», що розташоване за вищевказаною адресою, де ОСОБА_8 надавав ОСОБА_6 поради, як їй потрібно себе поводити у засіданні Малиновського районного суду під головуванням ОСОБА_5 , під час попереднього розгляду ним цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11 , яке призначене на 16.03.2016. При цьому ОСОБА_8 під час цієї зустрічі наголосив, що вказані ним поради узгодженні із суддею ОСОБА_5 , згідно з якими відповідач повинен підтвердити всі обставини, які викладені у позовній заяві від 22.02.2016. Також, ОСОБА_8 надав ОСОБА_6 вказівку підготувати попередній проект рішення за підписом ОСОБА_5 про задоволення позову ОСОБА_7 ..

Продовжуючи діяти умисно, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , у невстановленому слідством місці і час, домовився змінити механізм отримання неправомірної вигоди, та під час цієї зустрічі поставив ОСОБА_6 вимогу надати 50 000,00 гривень неправомірної вигоди до отриманих ними 04.03.2016 100 000,00 гривень, за винесення ухвали про відкриття провадження, на що остання вимушена була погодитись з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

16.03.2016 об 11 год. 20 хв., у приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1-а, ОСОБА_8 повторно вказав ОСОБА_6 надіслати йому на електронну адресу проект рішення за результатами розгляду цивільної справи, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11 , при цьому побоюючись бути викритим правоохоронним органами у своїй злочинній діяльності, просив не вказувати персональні данні судді ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, узгоджуючи всі свої злочинні дії із ОСОБА_5 , 22.03.2016 призначив зустріч ОСОБА_6 у кафе «Експрес сандвіч», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Щорса, 127, де о 12 годині надав їй вказівку переробити описову частину цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11 , на що остання вимушена була погодитись.

Цього ж дня, ОСОБА_8 продовжуючи діяти умисно, маючи на меті особисте незаконне збагачення, в підтвердження своїх злочинних дій, разом із ОСОБА_6 поїхав до судді Малиновського районного суду ОСОБА_5 , де в його службовому кабінеті ОСОБА_8 усунув перешкоди, які заважали ОСОБА_5 прийняти обіцяне ним рішення у короткі строки, при цьому останній побоюючись бути викритим у своїй злочинній діяльності правоохоронними органами, до кабінету ОСОБА_6 не запросив.

Після чого, 22.03.2016 за подвір`ям Малиновського районного суду, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1-а, ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на особисте незаконне збагачення, діючи умисно та з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_6 наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 50 000 00 гривень, загальна сама якої становить 500 000 грн.

22.03.2016 суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , займаючи відповідальне становище, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, провів судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11 та ПП «Смартком», відповідно до розробленого та узгодженого злочинного плану із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , згідно з описовою частиною проекту судового рішення заздалегідь підготовленого ОСОБА_6 .

По завершенню судового засідання по вказаному цивільному позову суддя Малиновського районного суду ОСОБА_5 , на запитання ОСОБА_6 чи буде задоволений позов, кивнув згодою, при цьому побоюючись бути викритим у своїй злочинній діяльності правоохоронними органами відразу припинив спілкування.

Після чого, на подвір`ї Малиновського районного суду, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1-а, ОСОБА_8 повторно запевнив ОСОБА_6 , що він діє узгоджено із суддями ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , і цивільний позов буде задоволено.

При цьому, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , який займає відповідальне становище, повідомив, що ОСОБА_5 прийме остаточне рішення у цивільній справі 28.03.2016 о 10 год., 15 хв., відповідно до наданого на його прохання ОСОБА_6 судового рішення в електронному вигляді.

ОСОБА_8 , переконуючи ОСОБА_6 у своїй злочинній змові із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , шляхом забезпечення останнім розподілу цивільної справи на ОСОБА_5 , 22.03.2016 поставив вимогу ОСОБА_6 надати йому 28.03.2016 грошові кошти в розмірі 150 000,00 гривень, перед судовим засіданням, і решту неправомірної вигоди в розмірі 200 000,00 гривень, після того, як рішення суду набере законної сили.

28.03.2016, приблизно о 12.00 годині ОСОБА_6 передала Граніну неправомірну вигоду в сумі 100 000,00 гривень для передачі її судді Малиновського районного суду

м. Одеси ОСОБА_5 .

У подальшому, цього ж дня, відбулося судове засідання у цивільній справі

№ 521/4110/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11 та ПП «Смартком» про стягнення боргу. За результатами судового засідання, суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 постановлено судове рішення про повне задоволення позовних вимог позивача та стягнення боргу в сумі 62 000,00 доларів США.

Після постановлення даного рішення, 29.03.2016, приблизно о 17.00 година, діючи відповідно до раніше висунутої ОСОБА_8 вимоги, ОСОБА_6 передала йому грошові в сумі 250 тис. гривень, тобто решту неправомірної вигоди, загальна сума якої становила 500 000,00 гривень.

Після одержання вказаної частини неправомірної вигоди ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

30.03.2016 судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Вина ОСОБА_12 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами досудового розслідування, а зокрема:

- заявою ОСОБА_6 від 26.02.2016;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 26.02.16, 16.03.2016, 22.03.2016, 28.03.2016;

- протоколом огляду диктофона ОСОБА_6 від 01.03.2016;

- протоколами огляду та вручення грошових коштів від 04.03.2016, 22.03.2016, 28.03.2016, 29.03.2016;

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 29.03.2016;

- протоколом обшуку житла ОСОБА_12 від 29.03.2016;

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності ОСОБА_12 знаходяться наступні транспортні засоби:

-Мотоцикл SUZUKI V STORM DL650, д.р.н. НОМЕР_1 , 2009 року випуску;

-Причеп до легкового автомобілю WESTFALIA, д.р.н. НОМЕР_2 , 1990 року випуску;

-Причеп до легкового автомобілю ОДАЗ 8144 Одисей, д.р.н. НОМЕР_3 , 1994 року випуску;

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Незастосування на даному етапі арешту майна, буде нести ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В зв`язку із зазначеним детектив просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Зважаючи на викладене вище, з ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки детективом було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: мотоцикл SUZUKI V STORM DL650, д.р.н. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, причеп до легкового автомобілю WESTFALIA, д.р.н. НОМЕР_2 , 1990 року випуску та причеп до легкового автомобілю ОДАЗ 8144 Одисей, д.р.н. НОМЕР_3 , 1994 року випуску, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1