Дата документу Справа № 320/6185/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/6185/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/690/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0005060 від 24 вересня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міловіце Чехословакії, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, працюючого заливником металу ТОВ «Біол», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25 червня 2010 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 29 травня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 2 місця 15 днів,

до 23 грудня 2016 року.

Строк дії ухвали встановлено до 23 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України за наступних обставин.

23 вересня 2016 року приблизно о 12.00 годині, знаходячись в кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , маючи умисел на вбивство з корисливих мотивів для заволодіння майном, що належить потерпілій ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою вбивства наніс ОСОБА_11 декілька ударів руками в голову. Від отриманих ударів ОСОБА_11 впала на підлогу та ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне вбивство, всім тілом навалився на потерпілу та ліктем із застосуванням фізичної сили здавив шию, тим самим почав душити ОСОБА_11 , що призвело до розвитку механічної асфіксії, від чого настала смерть потерпілої на місці вчинення злочину, тим самим умисно вбив ОСОБА_11 . Відразу після цього ОСОБА_7 заволодів майном ОСОБА_11 , а саме: ланцюгом із золота 585 проби, вагою 7,6 грам, вартістю 8000 грн.; браслетом із золота 585 проби вагою 7 грам, вартістю 7000 грн., грошовими коштами в сумі 300 грн.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2016 року клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 було задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного під вартою до 23 грудня 2016 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що 24 вересня 2016 року було розпочате кримінальне провадження № 0005060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК країни, яке було перекваліфіковане на п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

25 вересня 2016 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_7 . Того ж дня ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а в наступному, того ж дня повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

27 вересня 2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 23 листопада 2016 року.

14 листопада 2016 року постановою керівника Мелітопольської місцевої прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України є обґрунтованою, а дані про особу ОСОБА_7 , які свідчать що він працює та задовільно характеризується за місцем проживання, однак міцних соціальних зв`язків не має, раніше був судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі й корисливих, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про те, що ОСОБА_7 намагався сховати труп, вчинив активні дії з метою приховування слідів та обставин скоєного злочину, з метою уникнення відповідальності зник з місця вчинення злочину та залишив місце свого проживання, дають підстави вважати високими ризики втечі підозрюваного, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що досудове слідство з об`єктивних причин закінчити протягом двох місяців неможливо, а ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного, але в межах строку досудового розслідування.

В апеляційні скарзі із доповненням підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно нього інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підозру вважає необґрунтованою, оскільки злочин цей він не вчиняв. Досудове розслідування проводиться однобічно. Було порушено його право на захист, оскільки затримано його було о 00.00 годині, а захисника надали о 17.30 годині. Вважає, що досудове розслідування проводиться неефективно, оскільки потрібні експертизи досі не проведені. Зазначає, що з місця злочину він не втікав, оскільки під час вчинення злочину він знаходився в іншому місті. Вважає, що слідчим суддею було порушено вимоги ст. 331 КПК України та строк тримання під вартою перевищує 11 днів.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що ризики, встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 існувати не перестали та не зменшились, тому інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного крім того, пояснив що продовження строку тримання під вартою зумовлено об`єктивними причинами неможливості завершення досудового розслідування, оскільки у провадженні призначено, але ще не проведено ряд судових експертиз, висновки яких мають істотне доказове значення, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 24 вересня 2016 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005060 за заявою потерпілого ОСОБА_12 від 23 вересня 2016 року за фактом вбивства ОСОБА_11

25 вересня 2016 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , якого того ж дня о 13.30 в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В наступному, того ж дня - 25 вересня 2016 року о 16.40 години в присутності захисника ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

27 вересня 2016 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області відносно підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого був встановлений до 23 листопада 2016 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наявного в матеріалах судового провадження клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що слідчим виконані в повній мірі вимоги ст.ст. 184, 199 КПК України під час звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді, так у клопотанні наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які можуть настати у разі зміни чи припинення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та об`єктивні причини, через які досудове розслідування за час тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 завершити було неможливо.

На час розгляду клопотання слідчим суддею ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Постановою керівника Мелітопольської місцевої прокуратури від 14 листопад 2016 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 було продовжено до 3 місяців, тобто до 25 грудня 2016 року.

В своєму клопотанні слідчий просив продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 3 місяців, а саме до 23 грудня 2016 року і визначений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 23 грудня 2016 року не виходить за межі строків проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , зробив належну оцінку доводам слідчого, через які завершити проведення досудового розслідування в межах строку досудового розслідування до 25 листопада 2016 року провести було неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Доводи підозрюваного, викладені в його апеляційній скарзі, щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України спростовані дослідженими слідчим суддею матеріалами, доданими слідчим до клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Фактичні обставини провадження свідчать про те, що ризики переховування підозрюваним від органів досудового слідства та суду, а також незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, вчинення нового злочину враховані слідчим суддею при застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а тому вони обґрунтовано взяті до уваги слідчим суддею при продовженні строку тримання підозрюваного під вартою.

Що стосується доводів підозрюваного про порушення його права на захист, то матеріалами провадження вони також спростовані, оскільки адвокату ОСОБА_8 за повідомленням Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області 25 вересня 2016 року о 11.42 було видано доручення забезпечити надання правової допомоги ОСОБА_7 та прибути 25 вересня 2016 року о 12.42 годині. Згідно протоколу затримано ОСОБА_7 було 25 вересня 2016 року о 12.40 годині. Протокол цей підписаний підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_8 був без зауважень. Письмові повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри від 25 вересня 2016 року підозрюваним та його захисником також підписані без зауважень.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного про неефективність проведення досудового розслідування з огляду на непроведення необхідних, на його думку, судових експертиз на обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення не впливають також, оскільки необхідність отримання висновків вже призначених у кримінальному провадженні судових експертиз, в тому числі і було підставою для продовження строку досудового розслідування.

Що стосується доводів підозрюваного про відсутність обґрунтованої підозри у чиненні ним кримінального правопорушення, то судова колегія з ними не погоджується, оскільки на його причетність до вчинення кримінального правопорушення вказують потерпіла ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Свідок ОСОБА_13 прямо вказала на ОСОБА_7 , як на особу, яку вона підозрює у вбивстві її доньку ОСОБА_11 . При цьому слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра» згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йде мова, могла вчинити правопорушення. Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент застосування запобіжного заходу у органу досудового розслідування були читки докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Не є обґрунтованими доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо порушення слідчим суддею вимог ст. 331 КПК України та постановлення ухвали, якою строк тримання під вартою встановлений з перевищенням 11 днів, оскільки під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя на стадії досудового розслідування керується вимогами ст.ст. 193 -199 КПК України, а не ст. 331 КПК України, і строк тримання під вартою, встановлений ухвалою слідчого судді від 14 листопада 20916 року до 23 грудня 2016 року не виходить як за межі строку досудового розслідування, який згідно постанови прокурора продовжений до 25 грудня 2016 року, так і за межі строку на який просив продовжити дію запобіжного заходу слідчий у своєму клопотанні. Строк тримання під вартою слідчим суддею визначений з дотриманням вимог ст. 197 КПК України, якою встановлено, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Скупний строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину не повинен перевищувати 12 місяців.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованою, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги підозрюваного колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 194, 197, 199, 404, 407, 419, 422 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2016 року, якою продовжено строк тримання підозрюваного у кримінальному провадженні № 0005060 від 24 вересня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_7 до 23 грудня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4