Справа № 138/991/16-к
Провадження №:1-кп/138/72/16

ВИРОК
Іменем України
23 серпня 2016 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника
малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,
педагога ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області кримінальне провадження № 0000062 від 23.01.2016 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилева-Подільського Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.06.2011 вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2014 звільнений на невідбутий строк 7 місяців 8 днів згідно ст. 7 Закону України «Про амністію в 2014 році»,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 156 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.01.2016 приблизно о 02 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 , де проживав ОСОБА_12 зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та її малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після спільного розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, окрім малолітньої ОСОБА_7 , умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, оголив свій статевий орган, тим самим демонструючи його, і пропонував останній вступити з ним в статеві зносини та вчинив непристойні дотики щодо малолітньої ОСОБА_7 , чим розбещував останню.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи. Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Крім того, 20.11.2015 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_3 , з метою особистого незаконного збагачення вирішив заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , розуміючи, що повідомляє неправдиві відомості про те, що у нього онкохвора дружина, на лікування якої потрібні кошти, попросив в борг у ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 1000,00 грн.

ОСОБА_13 , не будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_5 та будучи введеним в оману останнім, передав у руки обвинуваченому 1000,00 грн., розраховуючи на те, що 10.12.2015 він їх поверне, так як ОСОБА_5 його в цьому запевнив та власноруч написав розписку про отримання ним грошових коштів.

21.11.2015, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_3 , використовуючи створені з останнім довірливі стосунки, з метою особистого незаконного збагачення вирішив заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , розуміючи, що повідомляє неправдиві відомості про те, що у нього онкохвора дружина, на лікування якої потрібні кошти, попросив в борг у ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 1000,00 грн.

ОСОБА_13 , не будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_5 та будучи введеним в оману останнім, передав у руки ОСОБА_5 1000,00 грн., розраховуючи на те, що 10.12.2015 він їх поверне, так як останній його в цьому запевнив. Про отримання ОСОБА_5 даних коштів у розмірі 1000,00 грн. дописано в розписці, даній ОСОБА_13 20.11.2015.

Грошовими коштами у загальній сумі 2000,00 грн. ОСОБА_5 незаконно заволодів, звернув їх на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському міськрайонного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружиною померлого ОСОБА_13 була ОСОБА_8 , яка визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2000,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Також 10.12.2015 приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 на території колгоспного ринку, що розташований по АДРЕСА_4 , з метою особистого незаконного збагачення вирішив шляхом обману заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , розуміючи, що своїми шахрайськими діями заволодіває чужим майном, попросив у свого знайомого ОСОБА_14 , який займається продажем мобільних телефонів, дати йому мобільний телефон у користування, пообіцявши розрахуватися за нього через 2 дні.

ОСОБА_14 , не будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_5 та будучи введеним в оману останнім, передав у руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung D 500», розраховуючи на те, що ОСОБА_5 через 2 дні розрахується грошовими коштами за вказаний телефон, так як останній його в цьому запевнив.

Однак, заволодівши майном шляхом обману, ОСОБА_5 з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, продавши мобільний телефон того ж самого дня своєму знайомому ОСОБА_15 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 172 від 24.02.2016 ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung D 500» станом на 10.12.2015 могла становити 199,02 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 199,02 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 190 КК України, а вину у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 156 КК України не визнав.

Відносно обставин вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, пояснив, що 20.11.2015 приблизно о 23 год. зустрів чоловіка, якого раніше трохи знав, а саме ОСОБА_13 . Він обманув останнього і сказав йому, що його дружина онкохвора і на її лікування потрібні гроші. ОСОБА_13 позичив йому 1000 грн., думаючи, що дає їх на лікування дружини ОСОБА_5 . Наступного дня він позичив у ОСОБА_13 ще 1000 грн., сказавши, що не вистачає на лікування і обіцявши їх повернути. Отримані кошти він витратив на власні потреби. Повертати гроші він не збирався, оскільки не мав з чого, однак думав безкоштовно зробити ОСОБА_13 в квартирі ремонт. До цього часу він кошти не повернув і ремонт також не зробив. Вину свою визнає повністю, у вчиненому щиро розкається.

Також 10.12.2015 приблизно об 11 год. 00 хв. на території Могилів-Подільського ринку він підійшов до свого знайомого ОСОБА_14 , який торгує мобільними телефонами, і сказав, що йому потрібний телефон. Він вибрав телефон марки «Samsung D 500» чорного кольору, що коштував 200 грн. ОСОБА_14 він сказав, що гроші за телефон віддасть наступного дня. Однак наступного дня він сказав, що грошей у нього немає. Даний телефон він продав 10.12.2015 своєму знайомому ОСОБА_15 приблизно за 60-80 грн. Завдану шкоду ОСОБА_14 він відшкодував і гроші за телефон йому вже повернув. Вину свою визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Відносно обставин вчинення злочину за ч. 2 ст. 156 КК України пояснив, що з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 він випадково познайомився приблизно 04.01.2016. Декілька разів він бував вдома у ОСОБА_12 . Малолітню ОСОБА_7 він раніше там не бачив. 22.01.2016 він зранку, приблизно о 10 год. 00 хв. зателефонував до ОСОБА_12 і прийшов до нього додому. Там знаходились також ОСОБА_9 та її дочка ОСОБА_16 . Разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_9 він розпивав спиртні напої, внаслідок чого він був в стані сильного алкогольного сп`яніння. В квартирі також був ще один чоловік за прізвиськом « ОСОБА_17 » та його дружина, яку той називав « ОСОБА_18 » та які є сусідами ОСОБА_12 .. Після 24 год. 00 хв., вже 23.01.2016, між ним та « ОСОБА_17 » виникла сварка, яка переросла у бійку, під час якої він добряче побив останнього. ОСОБА_12 вигнав «Карася» та його дружину. Вони залишилось вчотирьох: він, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 . Він з ОСОБА_12 ще випили. Потім він пішов в кімнату, щоб поставити на зарядку телефон. ОСОБА_9 та ОСОБА_16 разом були в ванній кімнаті. Він знову пішов на кухню і вони з ОСОБА_12 ще випили. Він подарував останньому свій ланцюжок. Ще раніше він пропонував ОСОБА_12 піти в якийсь заклад і там посидіти, але ОСОБА_9 та ОСОБА_16 кричали і не пускали його. Ще вдень він сказав, що подарував ОСОБА_16 свій мобільний телефон, але потім сказав, що пошуткував і забрав його назад. ОСОБА_12 пішов в кімнату, він покурив і також пішов в кімнату, щоб забрати свій телефон. В кімнаті він намагався розбудити ОСОБА_12 , який спав, щоб ще з ним випити. При виході з кімнати, в дверях, він зіштовхнувся з ОСОБА_16 , яка почала кричати. Він думав, що це «Карась» повернувся до квартири ОСОБА_12 , щоб помститись йому, а тому він вибіг у під`їзд, але там нікого не було і він повернувся у квартиру. В цей час на крик ОСОБА_16 вибігла ОСОБА_9 , яка почала наносити йому удари. При цьому вона кричала: «Як ти міг? Їй лише 7 років», однак він не звернув уваги на ці слова. ОСОБА_12 виніс йому куртку і вигнав з квартири, сказавши, що зараз приїде поліція. Він зрозумів слова ОСОБА_12 так, що поліція приїде через конфлікт із «Карасем». Оскільки він раніше судимий, то не хотів зустрічатись із поліцією. Зазначив, що ОСОБА_12 його не бив. Вказав, що взуття йому не віддав ОСОБА_12 і саме тому він був без нього. Також пояснив, що між тим, як пішов «Карась» із дружиною та тим, коли ОСОБА_12 сказав, що йому потрібно йти, минуло хвилин 30-40, це було після 02 год. 00 хв. 23.01.2016. Жодних непристойних дій по відношенню до ОСОБА_16 він не вчиняв, статевий орган не оголював і не пропонував останній вступити з ним в статеві відносини. Вважає, що потерпіла та її матір оговорюють його, але причини їх дій він не знає.

Малолітня потерпіла ОСОБА_7 в присутності свого законного представника ОСОБА_9 та педагога ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_5 зранку 22.01.2016 прийшов до них в гості. В цей день вона бачила обвинуваченого вперше. Дорослі випивали спиртні напої, а потім ОСОБА_5 пропонував ОСОБА_12 кудись піти. Вона не хотіла, щоб ОСОБА_12 кудись з ним йшов, оскільки переживала за ОСОБА_12 , бо він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, а також не знала, що за людина ОСОБА_5 . Також ОСОБА_5 запитав, чи вона хоче, щоб він подарував їй свій мобільний телефон. Вона відповіла, що хоче, і він сказав, що за це вона повинна з ним спати. Вона сказала мамі, що не хоче спати з ОСОБА_5 , і просила маму, щоб він не заходив до неї в кімнату один, а щоб мама заходила разом з ним. Пізніше, ввечері, мама пішла в ванну, а ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння спав у кімнаті, яка є одна в цій квартирі. ОСОБА_5 попросив її поставити на зарядку його телефон. Коли вона ставила телефон, обвинувачений взяв її за руку, оголив свій статевий орган та хотів доторкнутись до нього її рукою, при цьому казав, щоб вона йшла до нього. Вона почала кричати, а він застібнув штани і пішов на кухню. ОСОБА_5 робив вигляд, що нічого не сталось. Від її крику проснувся ОСОБА_12 і почав бити обвинуваченого, а потім і мама почала його бити та подряпала йому обличчя. ОСОБА_5 втік, навіть не встиг взути кросівки.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що в листопаді 2015 року вона з чоловіком поїхали отримувати пенсію. До автомобіля підійшов ОСОБА_5 і сказав її чоловіку, що в нього онкохвора дружина і їй потрібна операція, однак у нього немає грошей. Просив позичити йому 1000 грн., а він за це обіцяв зробити ремонт. Вона була проти того, щоб позичати ОСОБА_5 гроші, однак чоловік її не послухав. Вона винесла чоловіку гроші у сумі 1000 грн., а він передав їх ОСОБА_5 . Обвинувачений написав розписку про отримання коштів в сумі 1000,00 грн. Наступного дня він попросив ще 1000,00 грн., сказав, що не вистачає на операцію. Пояснив, що дружина візьме кредит і він поверне гроші. На прохання чоловіка вона особисто передала обвинуваченому кошти. Через деякий час він сказав, що не буде віддавати гроші, а ремонт робить іншим людям, які візьмуть кредит і віддадуть за нього позичені гроші. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер, а тому вона є потерпілою від даного злочину.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що приблизно 22.01.2016 ОСОБА_5 працював у неї вдома і робив двері. Йому хтось зателефонував і вона почула, як йому сказали, що є можливість повернути йому 2000,00 грн. Вона не хотіла його відпускати, але він пішов за грошима. Приблизно о 23 год. 15 хв. ОСОБА_5 повернувся в розірваному одязі, босий, з відмороженими ногами. Вона дала йому шкарпетки та взуття. Вранці він розповів їй, що у гостях, де він був напередодні, дитина його знайомих ОСОБА_16 чіплялась до нього, проводила пальцем по його нозі. В цей час мати дівчинки була в ванній кімнаті, а її співмешканець спав. Він зрозумів, що відбувається щось не те, і хотів тікати, але в цей час в кімнату зайшли мати дівчинки та її співмешканець. Останній його дуже сильно побив через ревнощі до своєї співмешканки і він не міг дійти до себе додому. Запаху алкоголю вона від ОСОБА_5 не чула. Грошей та телефону у нього також не було. Обвинувачений пояснив, що усі гроші витратив з ОСОБА_16 в магазині. 23.01.2016 йому зателефонували з поліції і сказали, щоб він прийшов розібратись відносно якогось ножа. ОСОБА_5 пішов і більше не повернувся.

Свідок ОСОБА_20 , яка є дружиною обвинуваченого, суду показала, що 22.01.2016 зранку чоловік пішов до свого друга і мав повернутись додому, однак не повернувся. Він не пояснював, до якого саме друга йшов. 23.01.2016 о 07 год. 00 хв. до них приїхала поліція і шукала чоловіка. Поліцейські пояснили, що чоловік продав на ринку раритетний ніж, а тому він їм потрібний. Пізніше, десь о 09 год. поліція знову приїхала і шукала її чоловіка, знову питали про ніж. Просили, щоб вона їм повідомила, коли з`явиться чоловік. Приблизно об 11 год. 30 хв. зателефонував ОСОБА_5 , сказав, що вже йде додому. Вона сказала, що його шукає поліція за ніж. Він сам зателефонував в поліцію і його забрали біля Шаргородського моста у відділення. Пояснила, що в її будинку проживає 5 онуків віком від 3 до 13 років. ОСОБА_5 вже більше 10 років проживає разом з нею. Відносини з дітьми у нього дуже добрі. Спиртними напоями він не зловживає, випиває лише на свята. Також пояснила, що вона не хворіє на онкологію. Гроші додому ОСОБА_5 не приносив. Їй відомо, що чоловік позичав у ОСОБА_8 гроші лише з дзвінка останньої. Це вже сталось в ході досудового розслідування. ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 позичив у її чоловіка 2000,00 грн., про що написав розписки. Про те, що ОСОБА_5 також взяв у ОСОБА_14 телефон, вона дізналась вже в суді. Вона віддала йому гроші за телефон.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що в грудні 2015 року він зайшов в кафе біля магазину «Український супермаркет» випити пива. Там був ОСОБА_5 , якого він знає вже десь 3 роки і з яким у нього дружні відносини. Обвинувачений запропонував йому купити у нього телефон марки «Samsung D 500». Він погодився і купив даний телефон десь за 50-80 грн. ОСОБА_5 пояснив, що телефон його. Потім телефон вилучили працівники поліції.

Потерпілий ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність через перебування його у частих відрядженнях. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має. Питання про обрання виду та міри покарання ОСОБА_5 залишає на розсуд суду (т. 1 а.с. 132).

Від допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 прокурор в судовому засіданні відмовився.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , вина ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2 КК України, підтверджується документами в матеріалах кримінального провадження:

-змістом рапортів Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 01.02.2016 та 04.02.2016;
-протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2016 та 04.02.2016;
-висновком експерта № 172 від 24.02.2016;
-постановами про визнання речовими доказами від 05.02.2016 та 08.02.2016;
-розпискою ОСОБА_5 від 20.11.2015.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину доведена встановленими в судовому засіданні обставинами, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими та оціненими судом в їх сукупності, зокрема: показами самої малолітньої потерпілої ОСОБА_7 . При цьому суд бере до уваги те, що неприязні відносини між обвинуваченим, потерпілою та її законним представником не склались, знайомі обвинувачений та ОСОБА_9 були досить мало, а малолітню потерпілу ОСОБА_5 вперше побачив 22.01.2016, що не заперечував і сам обвинувачений. Вказані обставини виключають сумніви суду щодо того, що потерпіла або її законний представник мали будь-які підстави оговорити ОСОБА_5 , підстав чи причин для чого не зміг пояснити і сам обвинувачений.
При цьому суд критично оцінює покази обвинуваченого, що він втік, бо думав, що поліція приїде через його бійку з сусідом ОСОБА_12 по прізвиську « ОСОБА_17 », оскільки як вказав сам обвинувачений, після того, як «Карась» пішов, він ще вживав спиртні напої із ОСОБА_12 близько 30-40 хв., не пояснивши чому не пішов одразу, хоча і допускав виклик «Карасем» поліції через бійку. Також суд бере до уваги покази самого обвинуваченого про те, що мати потерпілої ОСОБА_9 кричала йому: «Як ти міг? Їй лише 7 років». Не узгоджуються й покази обвинуваченого, що він пішов з квартири без взуття, бо йому його не віддав ОСОБА_12 , з його ж показами, що сам ОСОБА_12 віддав йому куртку. Також суд зважає на неузгодженості між показами обвинуваченого та показами свідка ОСОБА_19 про час, дату , місце та події, що відбувались в квартирі ОСОБА_12 22.01.2016, про які вона знає зі слів ОСОБА_5 .
Вказане в сукупності, на думку суду, доводить вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
При цьому суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 щодо не доведення винуватості ОСОБА_5 лише через те, що малолітня потерпіла не змогла назвати точний час вчинення злочину щодо неї та кількість виходів обвинуваченого з квартири, оскільки це не дає підстави для сумніву в показах потерпілої ОСОБА_7 щодо конкретних обставин вчинення злочину ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КК України.
Крім зазначеного, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України, підтверджується документами в матеріалах кримінального провадження:

-рапортом Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 23.01.2016, згідно якого 23.01.2016 о 05 год. 50 хв. ОСОБА_9 звернулась із заявою про те, що ОСОБА_5 схиляв до вступу у статеві зносини її малолітню дочку ОСОБА_7 та демонстрував їй свої статеві органи;

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2016, в якому вона заявила про вчинення ОСОБА_5 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_7 вказаного вище злочину;

-протоколом огляду місця події від 24.01.2016 та фототаблицею до нього, згідно яких місцем пригоди є квартира АДРЕСА_2 . Під час огляду даної квартири виявлено пару чоловічих кросівок чорного кольору з білими вставками з написом «Clasica», залишені в квартирі ОСОБА_5 ;

-висновком експерта № 21 від 24.01.2016, відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: дві подряпини в центрі лоба, розташовані в один ряд, подряпина в лобній дільниці справа на межі з волосистою частиною голови, дві подряпини біля основи носа, подряпина на нижній повіці правого ока, подряпина на підборідді від правого краю рота до низу, які виникли від дії предмета з загостреною травмуючою поверхнею, якими могли бути нігті пальців рук нападаючого, можливо, 23.01.2016, та належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, є тяжким злочином.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Також суд бере до уваги те, що матеріальна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_14 обвинуваченим повністю відшкодована. Крім того, суд зважає на стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на тяжке захворювання: ВДТБ (01.2016) обох легень.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ст. 156 ч. 2, 190 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, що відповідатиме меті покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, передбачене ст. 55 КК України, застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
Санкція ч. 2 ст. 156 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Однак враховуючи, що вчинення ОСОБА_5 злочину за даною статтею не пов`язано із зайняттям ним певної посади чи заняття певною діяльністю, підстав для його застосування немає.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 12, 63, 65-67, 70 ч. 1, 72 ч. 5, 156 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, ст.ст. 100, 368-370, 374, 376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 156 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 156 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 січня 2016 року по 23 серпня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 січня 2016 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану тримання під вартою.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 306 (триста шість) грн. 90 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung D 500», який знаходиться за зберігальною розпискою у ОСОБА_14 , - повернути законному володільцю ОСОБА_14 ; чоловічі кросівки чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в кімнаті для зберігання речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області, - повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; два аркуші паперу формату А4 (ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_5 та розписку про отримання грошових коштів), що зберігаються при кримінальному провадженні, - залишити при кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та надіслати потерпілим і законному представнику малолітньої потерпілої.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1