Дата документу 27.05.2016

Справа № 1-226/2002
Провадження № 1-в/334/162/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави,

встановив:

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2002 року (справа № 1-226-2002р.) ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України і йому призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком на два роки. Відповідно до ст.45 КК України /в редакції 1960 року/ покарання призначене умовно з іспитовим строком на два роки. Звільнений від покарання на підставі ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року.

Під час досудового слідства слідчим прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя постановою від 10.12.2000 року у якості застави було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого ЗАТ «Запорізький суднобудівельний-судноремонтний завод», виданого згідно з наказом від 04.11.1999 року № 265. Право власності на квартиру зареєстроване Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 03.02.2000 року, про що записано в реєстровій книзі за № 294/40678.

До теперішнього часу у Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна міститься відповідний запис про арешт квартири. Арешт зареєстровано 06.05.2005 року за № 1949097 реєстратором Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори.

Просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_2 .

Дослідивши в судовому засіданні матеріали клопотання, вирок Ленінського районного суду від 10.04.2002 року відносно ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні Положення» нового КПК України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому заява про скасування арешту з майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК, тобто в порядку КПК України 1960 року. Відповідно до ст. 248 КПК України при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

На підставі наведеного, керуючись п.9 розділу ХІ «Перехідні Положення» КПК України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року, ст. 248 КПК України в редакції 1960 року, суд -,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити. Скасувати арешт квартири АДРЕСА_2 .

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом 7 діб.
Суддя: ОСОБА_1