печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4382/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на незаконність дій виконувача обов`язків прокурора м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення ,зобов`язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати виконувача обов`язків прокурора м. Києві внести відомості до ЄРДР згідно поданої ним заяви від 25 грудня 2015 року. Скарга обґрунтована тим, 25 грудня 2015 року заявник звернувся до Генеральної прокуратури України із депутатським зверненням стосовно перешкоджання діяльності народного депутата України, відповідальність за яке передбачена ч1 ст.351 КК України , яка була направлена для вирішення до прокуратури м. Києва . При цьому у встановлений строк вказана заява до ЄРДР внесена не була, а згідно листа від 21 січня 2016 року відмовлено у внесенні відомостей.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 двічі не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Заступник начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 направив пояснення, згідно яких просив відмовити у задоволення скарги, з огляду на те, що відомості викладені у заяві не містили достатніх відомостей про наявність ознак кримінального правопорушення.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, до Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_3 від 25 грудня 2015 року про кримінальні правопорушення, яка 31 грудня 2015 року направлена до прокуратури м. Києва для розгляду в порядку ст. 214 КПК України.

Листом від 21 січня 2016 року виконувач обов`язків прокурора м. Києва Корж повідомив заявника ОСОБА_3 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, з огляду на відсутність об`єктивних даних, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, згідно ч5 ст.214 КПК України.

Вирішуючи подану скаргу слід виходити з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) на слідчого, прокурора, іншу службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення покладається обов`язок їх прийняти та зареєструвати, а також внести відповідні відомості до ЄРДР.

Водночас кримінальним процесуальним законодавством України не встановлюється порядок і зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях, тому законом не обмежується зміст і не встановлюється форма даних щодо повідомлень фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК серед відомостей, які вносяться до ЄРДР, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Тобто внесенню в ЄРДР підлягають відомості не з будь-яких заяв, а із заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, зміст яких має відповідати вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому положення частин 4, 5 ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України (КК), згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, і саме ТОМУ наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину , є невід`ємною складовою заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз пунктів 3,5,10,13,19 ч1 ст. 3, ст.91 КПК України свідчить, що доказування всіх елементів складу кримінального правопорушення перед визнанням діяння злочином покладається на сторону обвинувачення лише з початку кримінального провадження, стадією якого є досудове розслідування.

Крім того, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить публічність.

Так, ст. 25 КПК передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З огляду на викладене, визначена ч. 4 ст. 214 КПК пряма заборона на відмову у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не стосується заяв (повідомлень) про вчинення кримінального правопорушення, в яких відсутні фактичні дані, що вказують на ознаки складу злочину, передбаченого КК, як підстави внесення відомостей до ЄРДР.

Імперативно встановленим ст. 25, ч. 4 ст. 214 КПК обов`язкам кореспондує обов`язок повідомити заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, визначене складом злочину в ст. 383 КК.

Так, п. 1.4. розділу П Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Вивчивши зміст поданої ОСОБА_3 заяви від 25 грудня 2015 року слід зазначити про те, що остання фактично не містить виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення прокуратурою м. Києва вимог ст. 214 КПК України, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на незаконність дій виконувача обов`язків прокурора м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення ,зобов`язання вчинити дії , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1