КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/2870/16-к
Провадження № 1-кп/552/235/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дейнеківка Диканського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм ТОВ «Українське зерно», що в АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, освіта вища, працюючого в. о. головного інженера ТОВ «Еста Велл Сепвісез Україна», що в м. Полтаві по вул. Соборності (Жовтневій), 19, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:
07 грудня 2014 року близько 20 години ОСОБА_4 , знаходячись поряд з ТОВ «Полтавське управління механізації-2», що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Островського, 2/1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , шляхом кидання дерев`яної палиці, спричинив ОСОБА_8 закритий уламково-гвинтоподібний перелом середньо-нижньої третини лівого стегна зі зміщенням та кутовою деформацією, що кваліфікується як ушкодження середнього ступеню тяжкості. Після того, як ОСОБА_8 після отриманого тілесного пошкодження впав, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 нанесли потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів ногами у взутті по голові, чим спричинили останньому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, гематому м`яких тканин та садна шкіри обличчя, що кваліфікуються тільки у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав та пояснив, що 07.12.2014 року близько 20 години коли він хотів виїхати з території Бази ТОВ «ПУМ-2» на власному автомобілі, то між ним та охоронцем Бази ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої останній схопив металевий куток та почав на нього замахуватися. Коли ОСОБА_4 вибігши з території Бази почав тікати від ОСОБА_8 , то пробігши близько 50 метрів почув крик та озирнувшись побачив, що ОСОБА_8 послизнувся і впав. Тоді він підійшов до ОСОБА_8 та допоміг йому підвестися. Також до них підійшов ОСОБА_5 і вони вдвох завели ОСОБА_8 на територію Бази та повідомили керівництво по телефону про те, що сталося. Після чого на Базу приїхало керівництво. Наполягає на тому, що ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не наносив. Позовні вимоги потерпілого не визнає.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину не визнав та розповів, що коли він ввечері 07.12.2014 року під`їхав до Бази ТОВ «ПУМ-2» та почав заїжджати на її територію, то помітив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які стояли збоку від воріт і про щось розмовляли. Коли він заїхав на територію Бази і поставив свій вантажний автомобіль на стоянку, то побачив, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відбувається, щось схоже на бійку. Потім ОСОБА_4 вибіг через ворота за територію Бази, а за ним з металевим кутом у руках побіг ОСОБА_8 . Коли він вийшов за ними з території Бази, то побачив, як ОСОБА_8 впав. Тоді він та ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_8 і допомогли йому повернутися на Базу. Через деякий час приїхав їх керівник, який відвіз ОСОБА_8 до лікарні. Наполягає на тому, що ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не наносив. А лише допоміг йому підвестися та добратися на територію Бази. Позовні вимоги потерпілого не визнає.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх вина у вчинені кримінальних правопорушень підтверджується:

показаннями допитаного в суді потерпілого ОСОБА_8 , який розповів, що 7 грудня 2014 року він, працюючи охоронцем на базі ТОВ «Полтавське управління механізації-2», близько 19 год. 45 хв. приїхав на місце роботи та заступив на нічну зміну, змінивши свого батька. З території бази як раз виїжджали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також забрали його батька, щоб підвести до зупинки. Після чого ОСОБА_8 залишився на території бази один. Близько 20 години на територію бази повернувся ОСОБА_4 , який на його думку був у нетверезому стані, та без дозволу відкрив ворота на базу, щоб виїхати на своєму автомобілі. Коли ОСОБА_8 підійшов до відчинених воріт та зробив йому зауваження з приводу цього, оскільки лише він як охоронець може відчиняти ворота та випускати з території бази автомобілі, ОСОБА_4 почав його ображати нецензурною лайкою та погрожувати. Після чого ОСОБА_4 набрав керівника Бази та поговоривши з ним передав трубку ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 почав розповідати своєму керівнику, що сталося та повідомив про те, що ОСОБА_4 у нетверезому стані, останній схопив дубову палицю, що лежала біля воріт на кинув його у нього. ОСОБА_8 ухилився та на кілька метрів вийшов за межі території Бази. Тоді ОСОБА_4 знову схопив зазначену палицю та кинув йому по ногах. Палиця попала ОСОБА_8 по лівій нозі трохи вище коліна і від сильного болю він впав на землю. Він одразу ж набрав по телефону свою матір та повідомив про те, що на нього напали і попрохав її з батьком приїхати йому на допомогу. В цей момент до нього підбіг ОСОБА_4 та почав наносити йому удари ногами по голові. Потім до них підбіг ОСОБА_5 , якого він помітив на Базі, ще під час розмови з керівництвом по телефону, та також наніс йому два удари ногою по голові. ОСОБА_8 лежачи на животі намагався прикривати голову руками, але потім від ударів втратив свідомість. Він прийшов до тями коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 затягували його на територію Бази. Через незначний проміжок часу на Базу приїхали його батьки, а згодом також і директор із сином, які і відвезли його до лікарні, де його одразу ж госпіталізували. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить їх задовольнити;

показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю потерпілого та розповіла, що 07.12.2014 року її син близько 19 години пішов на роботу у нічну зміну, а вже на початку 21 години він зателефонував їй та повідомив, що на нього напали і вбивають. Тоді вона разом із батьком викликавши таксі поїхала на місце його роботи. ОСОБА_8 був у сторожці весь побитий, брудний та мокрий. Син розповів їй як ОСОБА_4 кинув йому по нозі палицю, а потім разом із ОСОБА_5 наносили йому удари по голові та тулубу. Коли вона спитала у ОСОБА_4 , який перебував разом із ОСОБА_5 неподалік сторожки, що вони накоїли, останній відповів, що йому ще треба добавити. Також на Базу приїхав керівник підприємства зі своїм сином. Біля входу на територію бази стояло кілька сторонніх людей, двоє з яких сказали, що бачили як все відбувалося. Потім ОСОБА_8 наклали на ногу шину і відвезли у лікарню. Після цих подій невдовзі помер її чоловік, батько ОСОБА_8 ;

показаннями допитаних в суді свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які розповіли, що 07.12.2014 року близько 20 години вони проходили повз територію Промбази, що по вул. Островського в м. Полтаві та бачили як з території зазначеної Бази вибіг чоловік та з криками про допомогу почав бігти в напрямку Київського залізничного вокзалу. За ним вибігло двоє чоловіків. Один із яких кинув палицю по чоловіку, що тікав та попав йому по нозі, від чого останній впав. Після чого ці двоє чоловіків підбігли до потерпілого та почали наносити йому удари по тулубу та голові ногами. Потім вони затягли потерпіло на Базу, а через деякий час на територію Бази заїхали якісь автомобілі.

Також вина обвинувачених у вчиненні злочинів підтверджується оголошеними та дослідженими в суді:

даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2014 року, згідно яких ОСОБА_8 подав усну заяву про те, що 07.12.2014 року близько 20 години на території ТОВ «ПУМ-2», що по вул. Остроквського, 2/1, де він працює охоронцем, отримав тілесні ушкодження від нафтовика, особові данні якого йому не відомі;

даними протоколу огляду місця події від 07.04.2015 року, згідно яких громадянин ОСОБА_10 в приміщенні Київського РВ ПМУ добровільно видав працівникам міліції поліетиленовий пакунок, в якому знаходилася дерев`яна палиця загальною довжиною близько 90 см діаметром з нижнього краю близько 9 см, з верхнього близько 7 см, на відстані близько 60 см від нижнього краю мається розходження в ще один стовбур довжиною близько 20 см;

висновком експерта № 531 від 23.04.2015 року, згідно якого у гр. ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді:

а) закритого уламково-гвинтоподібного перелому середньо-нижньої третини лівого стегна зі зміщенням та кутовою деформацією, який кваліфікується як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я;

б) закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин та саден шкіри обличчя, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

тілесне ушкодження групи «а)» утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і дерев`яна палиця (чи будь-який інший предмет з подібними характеристиками) при відносно фіксованій лівій стопі з елементами ротації лівого стегна навкруги довгої його вісі; тілесні ушкодження групи «б)» утворилися від дії тупого(их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті чи будь-який інший предмет з подібними характеристиками, в строк і за обставин вказаних вище і на які посилається підекспертний ОСОБА_8 ;

даними протоколу проведення слідчого експерименту 07.07.2015 року за участі потерпілого ОСОБА_8 з фототаблицею до нього, згідно яких останній розповів та показав на місці про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень 07.12.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

висновком експерта № 1129 від 07.08.2015 року, згідно якого покази ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, не протирічять об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_8 ;

даними протоколу проведення слідчого експерименту 25.07.2015 року за участі свідка ОСОБА_11 з фототаблицею до нього, згідно яких останній розповів та показав на місці про обставини нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 07.12.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

висновком експерта № 1196 від 25.08.2015 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту, не протирічять об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткових судово-медичних експертиз гр. ОСОБА_8 ;

даними протоколу проведення слідчого експерименту 20.10.2015 року за участі свідка ОСОБА_12 з фототаблицею до нього, згідно яких остання розповіла та показала на місці про обставини нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 07.12.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

висновком експерта № 1566 від 28.10.2015 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту, не протирічять об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткових судово-медичних експертиз гр. ОСОБА_8 ;

даними протоколу огляду місця події від 26.01.2016 року з фототаблицею до нього, згідно яких оглянуто вул. Островського в м. Полтаві;

висновком експерта № 387 від 16.03.2016 року, згідно якого тілесне ушкодження групи а) утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і дерев`яна палиця (чи будь-який інший предмет з подібними характеристиками) при відносно фіксованій лівій стопі з елементами ротації лівого стегна навкруги довгої його вісі (тобто ударна дія травмуючої сили в ділянку середньо-нижньої третини лівого стегна з подальшим поворотом лівого стегна та падінням)-удар-перелом-порушення координації з елементами ротації (поворот лівого стегна навкруги довгої його вісі)- падіння; тілесне ушкодження групи б) утворилися від дії тупого(их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті чи будь-який інший предмет з подібними характеристиками, тобто не характерні для утворення при падінні, в строк і за обставин вказаних вище і на які посилається підекспертний ОСОБА_8 ;

даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 04.04.2016 р. та від 12.04.2016 р., згідно яких свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених осіб вказав на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно, як на осіб, які наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 ;

оглянутим речовим доказом, а саме: дерев`яною палицею загальною довжиною близько 90 см діаметром з нижнього краю близько 9 см, з верхнього близько 7 см, на відстані близько 60 см від нижнього краю мається розходження в ще один стовбур довжиною близько 20 см. На яку потерпілий ОСОБА_8 вказав як на предмет, яким йому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток лівої ноги. Крім того, допитана в суді в якості свідка ОСОБА_13 , яка тривалий час працювала сторожем на території зазначеної Бази, вказала, що саме ця дерев`яна палиця тривалий час підпирала ворота Бази і зникла одразу ж після побиття ОСОБА_8 .

Суд приймає до уваги те, що органами досудового слідства не було своєчасно виконано ухвалу суду від 11.07.2016 року про проведення окремих слідчих дій в частині зняття інформації щодо вхідних-вихідних дзвінків телефонів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , але встановлення самого факту їх знайомства з потерпілим ОСОБА_8 до подій, що відбулися 07.12.2014 року, не може слугувати підставою для спростування їх свідчень у суді, оскільки останні попереджалися про кримінальну відповідальність, приводилися до присяги, їх свідчення є послідовними протягом як всього досудового слідства так і в суді, та не викликають сумніву у їх достовірності.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині того, що вони не наносили тілесних ушкоджень потерпілому, суд оцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки їх вина повністю доводиться зібраними у справі доказами.

Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В силу ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених відсутні.

В силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують їх покарання також відсутні.

Обвинувачені працездатні, лікування в примусовому порядку не потребують.

При обранні міри покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особу винних, які до кримінальної відповідальності притягаються вперше, мають постійне місце роботи, характеризуються виключно позитивно та мають на утриманні неповнолітніх дітей.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення їм покарання не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі.

Цивільний позов потерпілого підлягає до часткового задоволення, оскільки при визначенні завданої шкоди потерпілому, суд виходить із ступені тяжкості скоєного кримінального правопорушення кожним із обвинувачених окремо та з урахуванням того, чиїми саме діями завдано таких наслідків матеріальних збитків та моральних страждань потерпілому. Отже на користь потерпілого ОСОБА_8 з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 13864,1 грн., що підтверджується долучених до матеріалів кримінального провадження чеками, а також середній заробіток в розмірі 14620,7 грн., оскільки перебування ОСОБА_8 на лікуванні позбавляло його можливості працевлаштування.

Позов ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення частково, з врахуванням завданих йому фізичних та душевних страждань, порушення нормального перебігу його життєдіяльності, матеріального становища обвинувачених та ступені вини кожного з них.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України i призначити йому покарання два роки виправних робіт з відрахуванням в доход держави 10 % заробітної плати.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України i призначити йому покарання один рік виправних робіт з відрахуванням в доход держави 10 % заробітної плати.

Позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 28484 грн. 80 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 6000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Речовий доказ у вигляді дерев`яної палиці знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляцiйного суду Полтавської областi через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1