Ухвала іменем україни 27 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2016 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні, вирішено питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 24 год. 00 хв. 22 вересня 2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вищенаведену ухвалу, оскільки, скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як вбачається із змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її необґрунтованою та такою, що постановлена з грубим порушенням норм міжнародного законодавства, Конституції України та кримінального процесуального законодавства. Заслухавши доповідь судді, розглянувши наведені в касаційній скарзі доводи, дослідивши додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Так, положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Одночасно ч. 2 ст. 392 КПК України вказано, що ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Водночас згідно з положеннями ч. 4 ст. 314 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку може бути оскаржено ухвалу про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Як убачається із ухвали судді Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, захисником ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_5 , постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України, зазначена ухвала суду першої інстанції не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що зазначена ухвала місцевого суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає є правильним, у зв`язку з чим апеляційний суд обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника, належним чином мотивувавши своє рішення.
Таким чином, на підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року щодо останнього.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 Суржок