Провадження № 1-в/317/1073/2016
Справа № 317/2911/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16.10.2012 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строк на 1 рік;

2) 25.12.2012 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

засудженого 06.08.2013 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 УДПтС України в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, ОСОБА_5 засуджений 06.08.2013 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Початок строку: 20 вересня 2013 року

Кінець строку: 20 жовтня 2017 року.

Станом на 17.06.2016 року відбув більш як 3/4 строку покарання. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.09.2013 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізікій області стягнень та заохочень не мав. В Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області № 99 відбуває покарання з 26.11.2013 року. За період відбування покарання допустив два порушення режиму відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 1 заохочення правами начальника відділення СПС та 1 заохочення правами начальника колонії. На виробництві установи працевлаштований різноробочим на дільниці «Графіту». До праці ставиться сумлінно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботах по благоустрою місця позбавлення волі, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично-виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відносинах із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Суспільно-корисні зв`язки з рідними підтримує. Провину у скоєному злочині визнає.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області №99 ОСОБА_4 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у поданні. Також зазначив, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований в промисловій зоні з лютого 2016 року, до цього виконував обов`язки днювального.

Засуджений ОСОБА_5 також підтримав подання, зазначив, що він розкаюється, усвідомлює свою провину.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність задоволення подання, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що в поданні слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної в.о. начальника відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, ОСОБА_5 покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області відбуває з 23.09.2013 р., допустив два порушення вимог режиму відбування покарання, які виразились у палінні у невстановленому місці, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення, всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має одне заохочення правами начальника відділення СПС та одне заохочення правами начальника установи. На виробництві працевлаштований на ділянці «Графіт» різноробочим, до праці ставиться сумлінно. Приймає участь у проведенні ремонтних робіт в приміщенні виробництва установи, також приймає участь у роботах по благоустрою місця позбавлення волі. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Приймає особисту участь в організації виховних заходів, програмах диференційованого виховного впливу. На заходи індивідуально-виховного впливу реагує позитивно. Прагне підвищення свого освітнього та професійного рівня, у 2014 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 і здобув професію «Стропальник» 2-го розряду, у 2016 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 і здобув професію «Електрозварювальник» 2-го розряду.

12.05.2015 р. комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення.

15.10.2015 р. комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким за заявою засудженого.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має два заохочення, що безпосередньо передують поданню про умовно-дострокове звільнення, мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення в період з 26.11.2013 по 05.04.2016 р.р. та мав два стягнення. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 лише з лютого 2016 року працевлаштований. До цього більш ніж два роки не працював, пояснивши це у судовому засіданні це тим, що про роботу не було розмов.

Характеристика від 09.02.2015 р. відносно ОСОБА_5 є посередньою.

Згідно характеристики від 25.09.2015 р. ОСОБА_5 характеризується негативно, на виробництві чи господарській обслузі не працевлаштований, не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, належного догляду за ними не здійснює, може використовувати не за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги лише під наглядом, роботи із самообслуговування виконує лише під контролем персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безвідповідально. Допускає порушення вимог пожежної безпеки. Участі в організації виховних заходів у відділенні СПС не сприймає.

Посилання у поданні, що ОСОБА_5 у 2014 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 і здобув професію «Стропальник» 2-го розряду, у 2016 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 і здобув професію «Електрозварювальник» 2-го розряду не знайшли свого підтвердження у матеріалах особової справи. Більше того, матеріали особової справи містять заяву директора школи ОСОБА_6 , в якій він просив притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 за негативне ставлення до навчання, постійне не відвідування школи, ухилення від виконання програм диференційованого впливу.

Суд не може не врахувати, що у судовому засіданні представник адміністрації ОСОБА_4 зазначив, що поведінка засудженого дійсно не була стабільно позитивною протягом усього часу відбування покарання.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст.107, ст. 118 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження адміністрації колонії про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1