Справа № 542/573/16-к
Провадження № 1-кп/542/86/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисників, адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області, кримінальне провадження № 0000064 від 07.02.2016 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, місце навчання: студент 2 курсу Українського Державного університету, факультет Залізничного транспорту, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 скоїв злочин проти життя та здоров`я особи.

Судом доведено, що 07.02.2016 року близько 02 години 30 хвилин перебуваючи біля кафе-бару «Престиж» в смт. Нові Санжари по вул. Леніна Новосанжарського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання ОСОБА_5 , наніс один удар правою рукою зжатою в кулак ОСОБА_6 в область лівої нижньої частини щелепи, від якого ОСОБА_6 присів, та відразу почав підводитись на ноги, але ОСОБА_5 в свою чергу наніс ще три удари руками зжатими в кулак ОСОБА_6 в область обличчя, чим потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази представлені стороною обвинувачення та захисту, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у даному кримінальному провадженні знайшло своє підтвердження, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, не визнав. Зокрема, він пояснив, що винним себе не вважає. Тієї ночі, 07.02.2016 року відпочиваючи, проводив вільний час в кафе-барі «Престиж» в смт. Нові Санжари, але у будь-яку сварку чи суперечку із ОСОБА_6 він не вступав, будь-яких тілесних ушкоджень йому не наносив.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_5 щодо цього, вважає їх неправдивими та надуманими, оскільки жодних доказів щодо цього ним не надано і, крім того, такі його твердження спростовуються матеріалами справи в їх сукупності, які є належними та допустимими доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, його винність повністю знайшла своє підтвердження зібраними у справі доказами, в їх сукупності, дослідженими у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 07.02.2016 року близько 02 години 30 хвилин перебував в кафе-барі «Престиж» в смт. Нові Санжари. Приблизно через 20 хвилин, він разом з ОСОБА_9 вирішив їхати додому, та виходячи з приміщення, де знаходиться барна стійка, до коридору, відкриваючи двері випадково зачепив ними ОСОБА_10 , який є приятелем ОСОБА_5 . ОСОБА_10 відреагував агресивно, в свою чергу ОСОБА_6 вибачився перед ним та вийшов зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на вулицю. Майже відразу до них підійшов ОСОБА_5 зі своїми знайомими, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_5 запропонував відійти в бік, на що потерпілий відмовився, тоді ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відвели його в бік на декілька метрів. Після цього ОСОБА_5 , стоячи навпроти, правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар в область лівої частини щелепи. Внаслідок чого він відчув сильний різкий біль та присів, потім піднявся та відчув ще три удари руками в обличчя.

Показання потерпілого узгоджуються з висновками експертизи.

Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 .

Показання цього свідка можливо прийняти до уваги та покласти в основу вироку. В судовому засіданні ОСОБА_9 детально повідомив про події які мали місце 07.02.2016 року близько 02 години 30 хвилин, а саме вказав, що конфлікт виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через непорозуміння з товаришем ОСОБА_5 , ОСОБА_10 на виході з кафе. Крім того, вказав яким чином ОСОБА_5 наносив удари кулаком в обличчя потерпілого. Показання свідка також підтверджуються матеріалами кримінальної справи, та не суперечать показанням потерпілого.

У обвинувальному акті слідчий СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 посилався на висновок судово-медичної експертизи № 48 від 16.02.2015 року. Однак висновок експертизи ідентичний висновку експерта № 40 від 08.02.2016 року, який прокурор надав у судовому засіданні до матеріалів кримінальної справи.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_16 підтвердив, що висновок експерта № 40 від 08.02.2016 року відповідає обставинам, згідно яких тілесні ушкодження отримані потерпілим ОСОБА_6 07.02.2016 року відповідають дійсності.

Таким чином, суд вважає, що до уваги слід приймати висновок експерта № 40 від 08.02.2016 року, а в обвинувальному акті слідчим допущена помилка номера та дати проведення експертизи.

Згідно висновку експерта № 40 від 08.02.2016 року за вказаних потерпілим ОСОБА_6 обставин, йому були спричинені тілесні ушкодження - «двобічний ангулярний перелом нижньої щелепи без зміщення, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синець в навколо очній області справа, синець в виличній області справа, забій м`яких тканин в проекції лівої вилиці, припухлість м`яких тканин та синець в проекції гілки нижньої щелепи зліва утворились в результаті дій тупих предметів, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, і у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я».

В ході проведення 22.03.2016 року слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 на місці події, останні підтвердили, яким саме чином були вчинені злочинні дії ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_6 .

Суд не може прийняти до уваги допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , так як вони знаходяться в дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_5 . Крім того, що він не бив потерпілого, пояснити другого нічого не можуть. Тому, суд розцінює їх показання, як бажання пом`якшити відповідальність ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, оцінивши докази у своїй сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило довготривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, раніше не судимого, характеристику обвинуваченого за місцем проживання. На обліку у лікаря психіатра, та лікаря-нарколога обвинувачений не перебуває.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і запобігання вчинення нових злочинів обвинуваченим є покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті із застосуванням випробування у виді іспитового строку, передбаченого статтею 75 КК України.

При вирішенні заявлених потерпілим позовних вимог суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 8973,50 грн., суд дійшов висновку, що він в частині матеріального збитку підлягає повному задоволенню, оскільки підтверджується наданими квитанціями, чеками і іншими доказами. Таким чином, з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути витрати, тобто матеріальні збитки витрачені на лікування в розмірі 8973, 50 грн.

Розглядаючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд вважає, позов підлягає, частковому задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 23 ч. 2 п. 1 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової шкоди " № 4 від 31 березня 1995 року, де вказано, що розмір моральної /немайнової/ шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру і об`єму, заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідку тілесних ушкоджень. Достовірність вимушених змін в його життєвих стосунках.

Моральні страждання, які потерпілий зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого відносно його. Тому відповідальність має бути покладена на винну особу, яка скоїла злочин, тобто на ОСОБА_5 , з якого і необхідного стягнути моральну шкоду.

Виходячи з наданих потерпілим доводів і встановлених судом обставин, суд вважає суму грошових компенсації завищеною, оскільки доводів того, що страждання потерпілого ОСОБА_6 необхідно оцінити в 20000 грн. не представлено. Проте, судом враховується тяжкість вчиненого злочину, також те, що у потерпілого був порушений його звичайний життєвий уклад.

На підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, суд повинен керуватися принципами розумності, зваженості і справедливості, а тому суд вважає, що вказані обставини дають підстави до зменшення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 до 5 000 грн. При цьому суд керується принципами розумності, зваженості і справедливості.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню. З ОСОБА_5 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського за відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину слід стягнути 3390,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він в період 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 8973 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського 3390 (три тисячі триста дев`яносто) грн. 39 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Відповідає оригіналу.

Суддя ОСОБА_1