Справа № 216/4191/16-к
Провадження № 1-кп/216/503/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2016 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

с участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000088 від 04 липня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Шуурмак Тувінської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб не має, не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), поза штатом, у військовому званні солдата, учасника АТО та бойових дій не являється, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст . 407 ч. 4, ст. 185 ч. 1 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , в кінці грудня 2015 року, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 30.12.2015 року біля 10год. 00хв самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та направився до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

14.01.2016 року біля 09год. 00хв., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) і заявив про себе.

У подальшому в ніч з 18 на 19.06.2016 року ОСОБА_4 разом із військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації однієї з ним військової частини солдатом ОСОБА_5 перебував в палаті №6 медичного пункту військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 тоді ж, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, всупереч зазначених статутних вимог вирішив стати на злочинний шлях і таємно викрасти та обернути на свою користь належне ОСОБА_5 майно, після чого, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, повторно самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 19.06.2016 року біля 01год. 00хв., скориставшись тим, що в палаті окрім нього та ОСОБА_5 , який спав, більше нікого не було і належні останньому майно та особисті речі залишилися без нагляду, незаконно, безоплатно та непомітно, тобто таємно від ОСОБА_5 і поза волею останнього викрав та обернув на свою користь належні йому грошові кошти в національній валюті України в сумі 100грн., мобільний телефон марки Samsung GT-С3322І вартістю 1500грн. та банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , після чого одразу самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).

Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 і обернення його на свою користь, ОСОБА_4 , використовуючи викрадені у останнього банківську картку та мобільний телефон, того ж дня спочатку біля 01год. 30хв. через банкомат в будівлі крамниці «Товари для Вас» за адресою: 50046, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Всебратське 2, заволодів належними йому в національній валюті України коштами в сумі 2000грн., а біля 02 год. 00хв. через банкомат в будівлі ТОВ «Автолюкс» за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Карла Маркса (на даний час пр. Поштовий), 1 коштами в сумі 1000грн.

Всього у описаний спосіб ОСОБА_4 таємно викрав і обернув на свою користь належне ОСОБА_5 майно на загальну суму 4600грн., яким розпорядився на власний розсуд, заподіявши останньому своїми діями майнову шкоду, після чого направився до місця проживання свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

04.07.2016 року біля 09год. 00хв., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) і заявив про себе.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчинені кримінальних правопорушень передбаченого ст. 407 ч.4 та ст.. 185 ч. 1 КК України безперечно визнав, суду показав, що він був знервований тим, що дівчина з якою він зустрічався його покинула, не відповідала на телефонні звонки, він прийняв рішення відвідати її, однак,усвідомивши, що він неправомірно ухиляється від проходження військової служби він з`явився до військової частини. Щодо викрадення грошей та телефона, він все повернув потерпілому та вибачився перед ним.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченимйого вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченого, вірно, кваліфікували за: ч. 4 ст .407 КК України за ознаками самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), та за ст.185 ч.1 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, у вчиненому правопорушенні розкаюється, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, безперечно визнає свою вину, крім того активно сприяв проведенню досудового слідства.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання своєї вини обвинуваченим, сприяття органам досудового слідства у розкритті злочину, щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що сукупність обставин що пом`якшують покарання істотно знижують суспільну ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням особи винного, необхідно призначити підсудному ОСОБА_4 більш м`яке покарання, не вказане в санкції ст. 407 ч. 4 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4, ст.. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 407 ч. 4 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 6 (шість) місяців арешту;

за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно визначити покарання у 6 (шість) місяців арешту.

Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 .

Термін арешту рахувати з моменту затримання засудженого - 06.07.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 п. г ст.72 перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 06 липня 2016 року до дня винесення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з відбуттям призначенного покарання звільнити засудженого ОСОБА_4 з під варти в залі суду, негайно. .

Матеріали кримінального провадження № 0000088 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4191/16-к (1-кп/216/503/16).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст. 376 ч.3 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1