490/1683/16-к 15.03.2016
н/п 1-в/490/182/2016
Справа № 490/1683/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, українця, громадянина України, неодруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

представник КВІ ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_3

встановив:
25.02.2016р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (далі КВІ), про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, оскільки засуджений не виконує обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Вислухавши пояснення представника КВІ на підтримку клопотання, пояснення засудженого ОСОБА_3 , який визнає про порушення обов`язків покладених на нього судом, думку прокурора, який вважає необхідним задовольнити клопотання, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі, у відповідності до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

Засуджений ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився, про зміну місця свого проживання не повідомив.

25.06.2015р. Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області відносно ОСОБА_3 заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук». 06.08.2015р. місцезнаходження останнього встановлено, відібрано пояснення та зобов`язання з`явитися за викликом до КВІ.

03.09.2015р. інспектором Центрального РП Центрального МВ КВІ була проведена бесіда за телефоном № НОМЕР_1 з засудженим ОСОБА_3 , в ході якої було встановлено, що останній не проживає по АДРЕСА_1 , мешкає зі своєю співмешканкою у районі 5-Слобідської, в м. Миколаєві та зобов`язався з`явитися до КВІ 04.09.2015р. о 10.00 год.

Проте 04.09.2015р. засуджений до КВІ не з`явився, на дзвінки не відповідав. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

21.01.2016р. співробітниками Центрального ВП ГУ НП місцезнаходження ОСОБА_3 було встановлено та відібрано у нього підписку про ознайомлення з порядком відбуття покарання з випробуванням.

25.01.2016р. ОСОБА_3 з`явився до кримінально-виконавчої інспекції, ознайомився з умовами відбування покарання, та наслідками ухилення від виконання покладених судом обов`язків.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 25.01.2016р., засудженому ОСОБА_3 було встановлено дні явки для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції у перший, другий, третій та четвертий четвер кожного місяця з 08-00 по 12-00 год.

Проте, ОСОБА_3 покладені на нього судом обов`язки не виконує, за час перебування на обліку в Центральному РВ КВІ УДПтС у Миколаївській області відповідно до листка реєстрації з 04.02.2016р. жодного разу не з`являвся на реєстрацію без поважних причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Виходячи із цих положень закону, роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п.п. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_3 і направлення його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.539 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання Центрального РВ КВІ УДПтС України у Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_3 і направити його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2015 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1