№ 207/1509/16-к
№ 1-кп/207/293/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження

№ 0000346 за звинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, місця реєстрації не має, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.02.2013року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч 2 ст. 263 КК України - до 120 годин громадських робіт,-

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська вироком від 11.02.2013 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, до 120 годин громадських робіт. 19.03.2013 року начальником Баглійського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції міста Дніпродзержинська ОСОБА_6 направлено ОСОБА_4 на відпрацювання громадських робіт до адміністрації Баглійського району міста Дніпродзержинська. Згідно наказу адміністрації Баглійського району міста Дніпродзержинська від 20.03.2013 року № 42 «ОД» засудженому ОСОБА_4 затверджений вид робіт: прибирання території та підготовка кабінетів до ремонту. Складений і затверджений графік виходу на роботу з 20.03.2013 р. по 29.03.2013 р., з яким засуджений ознайомлений під підпис.

Засуджений ОСОБА_4 , до якого застосовано покарання у вигляді громадських робіт, маючи умисел на ухилення від відбування покарання без поважних причин, відповідно до табелів виходу за 2013 рік на громадські роботи, не вийшов на громадські роботи:

- 20.03.2013 р., 25.03.2013р., 26.03.2013 р., 27.03.2013 р., 28.03.2013 р., 29.03.2013 р. Таким чином, ОСОБА_4 у березні 2013 р. відпрацював 6 годин з призначених за графіком 32 годин.

Після чого ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбування громадських робіт змінив місце свого мешкання, та почав переховуватися від працівників Баглійського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Дніпродзержинська. ОСОБА_4 працівників Баглійського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Дніпродзержинська не попередив про зміну свого місця мешкання, та за місцем відбування громадських робіт не з`являвся. У зв`язку з чим 06.02.2015 року працівниками Баглійського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Дніпродзержинська ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Таким чином, на 16.05.2016 р. засуджений ОСОБА_4 без поважних причин не відбув 111 годин громадських робіт із призначених йому Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 120 годин громадських робіт, тобто ОСОБА_4 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному та пояснив, що був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, не приходив до кримінально-виконавчої інспекції, оскільки йому запропонували роботу в іншому місті та йому довелось виїхати. Розуміє, що таким чином ухилився від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт. Шкодує про свій вчинок, на даний час відбув повністю усі години встановлених йому громадських робіт, про що видано довідку органом кримінально-виконавчої інспекції, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє надалі не вчиняти протиправних діянь і просить не призначати йому покарання у вигляді арешту, оскільки відчуває страх опинитись в умовах ізоляції від суспільства, на даний час він працює в м.Дніпропетровську, але не офіційно; просить призначити йому покарання зі звільненням від його відбування з іспитовим строком, який обіцяє витримати та виконати усі покладені судом обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, згідно довідки головного лікаря 1-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, обставиною, котра обтяжує його покарання є рецидив злочину. 14.07.2016 року і станом на час ухвалення вироку обвинувачений повністю відбув призначене вироком суду від 11.02.2013 року покарання, що підтверджується довідкою, виданою Баглійським РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Дніпропетровській області, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді одного року обмеження волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 371, 373- 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік він не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - особисте зобов`язання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1