Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 березня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001158, щодо
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України,
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою загальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого Сарненським районним судом Рівненської області 25.06.2012 року за ч.1 ст.122 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, 5.06.2013 року за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у сумі 600 грн.,
обвинуваченого за ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України,
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою загальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України,
на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2016 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6
- ОСОБА_7
- ОСОБА_8
захисника обвинувачених - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 9 лютого 2016 року відмовлено у затвердженні угод від 26 січня 2016 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001158, укладених між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 та обвинуваченими: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та матеріали кримінального провадження повернути в прокуратуру Рівненської області для продовження досудового розслідування.
Згідно ухвали суду, суд встановив, що відповідно до наданих угод сторонами узгоджена доля речових доказів (вилучений в якості речового доказу автомобіль ГАЗ 66 р.н.з. НОМЕР_1 повинен бути переданий законному володільцю ОСОБА_10 ), що суперечить вимогам КПК України. Так, ст.472 КПК України містить вичерпний перелік питань, які узгоджуються сторонами кримінального провадження, серед яких відсутня можливість узгодження долі речових доказів. Крім цього, з наданих суду матеріалів провадження, - вказаний в угоді автомобіль ГАЗ 66 р.н.з. НОМЕР_1 належить СГПП «Абердин», інтереси якого порушуються в даному випадку.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди суперечать вимогам КПК в частині вирішення долі речових доказів та порушують інтереси законного володільця транспортного засобу, який є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Не погодившись з вироком суду прокурор, що брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 оскаржила його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі вона, вважаючи ухвалене судом рішення незаконним та винесеним з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що висновки, викладені в ухвалі Сарненського районного суду від 09.02.2016 року, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що суд всупереч вимогам п.5 ч.3 ст.314 КПК України не призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності з приписами ст.291 КПК України. Також вказує, що обвинувачені у ході підготовчого засідання підтвердили своє повне визнання вини в інкримінованому їм злочині, а тому не призначення судового розгляду, на думку прокурора ОСОБА_5 , буде затягувати притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданої нею апеляційної скарги, думку захисника та обвинувачених, які не заперечували щодо скасування оскаржуваної ухвали суду та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції згідно вимог апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, судові рішення першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та (або) закону (п.1); умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб (п.3). У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відмовляючи у затвердженні угод, суд першої інстанції послався на те, що можливість узгодження долі речових доказів, котра наявна в угодах про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими не входить у передбачений положеннями ст.472 КПК України вичерпний перелік питань, які узгоджуються сторонами кримінального провадження.

Так, відповідно до наданих суду угод сторонами узгоджена доля речових доказів. Зокрема, згідно вищезазначених угод про визнання винуватості, вилучений в якості речового доказу автомобіль марки «ГАЗ-66» р.н.з. НОМЕР_1 повинен бути переданий законному володільцю ОСОБА_10 .

Суд дійшов до висновку, що надані угоди в цій частині суперечать вимогам КПК України.

З таким рішенням суду колегія суддів погоджується.

Водночас, суд помилково повернув прокурору матеріали провадження для продовження досудового розслідування, оскільки в матеріалах справи наявний затверджений обвинувальний акт, а тому підстави для продовження досудового розслідування в загальному порядку відсутні. Юридично вірним рішенням в контексті положень ч.7 ст.474 КПК України, у даному випадку є призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, на що обґрунтовано покликається у апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 .

Так, відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Разом з цим, згідно оскаржуваної ухвали суд у підготовчому судовому засіданні повертає матеріали кримінального провадження та разом з ними іобвинувальний акт для проведення досудового розслідування. Водночас, судом помилково не взято до уваги, що в ході досудового розслідування, у відповідності з вимогами ст.ст.84, 91 КПК України, у кримінальному провадженні доведено всі обставини, які підлягають доказуванню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України, на підставі яких складено та направлено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування до суду.

Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено відповідно до вимог ст.291 КПК України. Проте, суд всупереч вимогам п.5 ч.3 ст.314 КПК України не призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Отже, покликання прокурора ОСОБА_5 заслуговують на увагу та є обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду на підставі обвинувального акту в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2016 року про відмову у затвердженні угод від 26 січня 2016 року по кримінальному провадженню №0001158 про визнання винуватості, укладених між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та повернення прокурору матеріалів кримінального провадження №0001158 для продовження досудового розслідування скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001158 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України- повернути на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3