УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представник скаржника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0007362 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування скарги вказував, що 20.10.2016 року він рухався на належному йому на праві власності транспортному засобі марки «Ауді А6», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шассі) НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Як наслідок, його такий транспортний засіб було вилучено даними правоохоронцями, оскільки за наявною у них інформацією в такому автомобілі є підробленим номер кузова (шассі). Вказаний транспортний засіб був оглянутий та вилучений протоколом огляду місця події від 20.10.2016 року та поміщений на штраф-майданчик м. Рівного.

01.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 про повернення вказаного тимчасового майна. Однак, таке його прохання слідчим було проігноровано.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній обставини.
Слідчий СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Проте, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0007362 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
З пояснень наданих в суді представником заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено, що 20.10.2016 року ОСОБА_4 рухався на належному йому на праві власності транспортному засобі марки «Ауді А6», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шассі) НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Як наслідок, такий транспортний засіб було вилучено працівниками поліції, оскільки за наявною у них інформацією в такому автомобілі є підробленим номер кузова (шассі). Вказаний транспортний засіб був оглянутий та вилучений протоколом огляду місця події від 20.10.2016 року та поміщений на штраф-майданчик м. Рівного.

Як вбачається із справи, 01.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 про повернення тимчасового майна, а саме наведеного транспортного засобу. Однак, таке прохання ОСОБА_4 слідчий проігнорував. Відповіді на заяву заявника не надав.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасово вилученого майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2)за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Як вбачається із даного спірного випадку, зазначене в ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено або власнику такого майна.

На сьогодні ОСОБА_4 , як особа, що керувала спірним транспортним засобом, підозрюваним не визнався. Належний йому транспортний засіб у спосіб передбачений законом арештований не був. Тому він безпідставно разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу перебуває в слідчого.

Окрім того, ч. 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Керуючись ст.ст. 100, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Задовольнити скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Зобов`язати слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене у нього майно, а саме транспортний засіб марки «Ауді А6», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шассі) НОМЕР_2 і свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1