Справа №443/1946/15-к Провадження №1-кп/443/8/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року м.Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 від 01.11.2015 року стосовно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, такого, що не має судимості відповідно до ст.89 КК України, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,
з участю сторін:

обвинувачення:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 , -

встановив:
ОСОБА_3 на грунті неприязних відносин, які склались між ним та ОСОБА_8 , попередньо неодноразово погрожуючи останньому вбивством, 31 жовтня 2015 року приблизно о 17.00 год. у м.Ходорові Жидачівського району Львівської області, на реалізацію своєї погрози, підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився на прилеглій території до кафе "Гостинна хата" на відстань приблизно 30 м., вийняв із поліетиленового пакета одну із трьох скляних пляшок ємкістю 0,33л., які він перед цим за місцем свого проживання наповнив бензином, закрив горловину пляшок тканиною із футболки, запалив тканину запальничкою та кинув одну пляшку в сторону ОСОБА_8 .. Внаслідок падіння на бетонне покриття вказана пляшка розбилась та спалахнула полум"ям. Продовжуючи свої протиправні дії під час підготовки до запалювання наступної пляшки ОСОБА_3 був затриманий працівником поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України визнав повністю, щиро розкаявся; детально пояснив суду про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та показав, що на грунті неприязних відносин, які у нього склалилися з потерпілим, чинив погрози ОСОБА_10 , хоч не мав наміру заподіяти йому тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що факт скоєння кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочинних дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 незважаючи на повне визнання своєї винуватості обвинуваченим, стверджуються наступними доказами.

Відповідно до норм ст.56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 існують неприязні відносини з приводу того, що останній пошкодив його майно(вікна у автомобілі) , а також чіплявся до його дружини та з цього приводу він звернувся із відповідною заявою у поліцію. 31 жовтня 2015 року він разом із двома працівниками поліції- ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходився у м.Ходорові на території поблизу кафе "Гостинна хата" та неподалік них знаходився ОСОБА_3 .. Бачив, як останній, витягнув із пакета пляшку, запалив тканину, якою була закрита горловина та кинув пляшку в його сторону. Пляшка впала за 1-2 м. від нього та загорілась. Після цього до ОСОБА_14 підбіг ОСОБА_15 та відібрав у нього пакет, в якому виявились ще дві пляшки, які були наповнені бензином. Лученчина затримали та доставили в Жидачів. При призначенні покарання покладається на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює показань потерпілого, повністю погоджується із їх правдивістю.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, т.я. подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, також стверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які були очевидцями вказаних подій.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України стверджується протоколом огляду місця події від 31.10.2015 року, відповідно до якого у м.Ходорові Жидачівського району Львівської області на території, яка прилягає до кафе "Гостинна хата", було виявлено уламки скла, які покриті нагаром і від яких чути різкий запах бензину, а також пляшку ємкістю 0,33 л. із етикеткою "Пепсі", яка наповнена рідиною жовтого кольору із різким запахом бензину, горловина, якої закрита тканиною. Також неподалік від місця виявлення цієї пляшки, було виявлено поліетиленовий пакет, в якому виявлена ще одна пляшка. Вказані речі були вилучені із місця події до долучені до матеріалів провадження в якості речових доказів.

Суд, оцінивши наведені докази, обставини справи, не вбачає правових підстав для визнання доказів недопустими в порядку ст.89 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України, оскільки він здійснив погрозу вбивством за умов, що давали реальні підстави побоюватися її здійснення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості; обставини, що обтяжують покарання - суд не встановив; обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; потерпілий при призначенні покарання покладається на думку суду.

З врахуванням наведеного, обставин справи, особи винного, суд приходить до висновку, що покарання слід призначити необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України - у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає його виправлення та перевиховання можливим без ізоляції від суспільства.

Даних про застосування в справі заходів забезпечення кримінального провадження суду не представлено, а тому підстав для прийняття рішення щодо таких заходів у суду не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373,374, 376, 497 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік.

Згідно із ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов"язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу проголошення вироку.

Речові докази:

- дві пляшки, які заповнені рідиною із запахом бензину та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області - знищити;
- мобільний телефон "Нокіа 1280", який переданий ОСОБА_3 для зберігання, залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ______________________
06.04.2016