УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою, відповідно до вимог якої просить визнати відмову слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , оформлену листом від 09.08.2016 року про невизнання ОСОБА_3 потерпілим неправомірною; зобов`язати слідчого винести постанову, якою визнати ОСОБА_3 потерпілою стороною у кримінальному провадженні.

Скаргу мотивовано тим, що 11 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Шевченківського УП ГУНП у м. Києві із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000289 за ч.1 ст. 382 КК України.

09.08.2016 року скаржник отримав лист з Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким його повідомлено про відмову у визнанні потерпілим.

З даним рішенням скаржник не згоден, так як вважає, що у зв`язку з невиконанням рішенням суду, яким його поновлено на роботі, він не може приступити до роботи та отримувати заробітну плату.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся на лежним чином, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутність.

Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слідчим суддею встановлено, що 11 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000289.

Як вбачається з матеріалів, долучених скаржником до скарги, слідчий СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 листом від 09 серпня 2016 року повідомив ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим.

Відповідно до ч. 5 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчий суддя приходить до висновку про скасування рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, як такого, що винесено слідчим передчасно, та в порушення вимог ч.5 ст. КПК України, оскільки рішення є немотивованим та необґрунтованим відповідно до положень ч. 5 ст. 110 КПК України, а також рішення не оформлено у вигляді постанови відповідно до вимог КПК України.

Між тим, згідно положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Винесення слідчим суддею будь-яких інших рішень за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування чинним КПК України не передбачено.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги в частині скасування рішення слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та зобов`язання слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000289 від 06.11.2015 року, визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000289 від 06.11.2015 року.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Рішення слідчого УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000289 від 06.11.2015 року - скасувати.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000289 від 06.11.2015 року, визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000289 від 06.11.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1