Провадження № 1-кп/444/9/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква кримінальне провадження по обвинуваченні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Заболотів, Снятинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого, не працюючого, неодруженого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
15.09.2014 року в період часу з 00 годин 00 хвилин по 01 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Високий Замок» у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, застосовуючи насильство, яке проявилось у нанесенні ОСОБА_8 ударів рукою в обличчя, внаслідок чого потерпілій, згідно з висновком судово-медичної експертизи №1633, спричинено синці над лівою бровою та в ділянці нижньої щелепи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 марки «Nокіа» та навушниками до нього, заподіявши потерпілій збитків на загальну суму 245 гривень 00 копійок.

Окрім цього, 19 вересня 2014 року близько 05 години 30 хвилин ранку ОСОБА_3 , за попередньою змовою в групі із ОСОБА_9 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на польовій дорозі, околиці міста Дубляни Жовківського району Львівської області, куди разом із ОСОБА_7 приїхали належним ОСОБА_3 автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , де умисно, з корисливих мотивів та метою власного матеріального збагачення, погрожуючи насильством, небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у демонструванні зброї, а саме ножа, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме: портативним комп`ютером марки «Acer», із блоком живлення та маніпуляціним пристроєм (мишка), загальною вартістю 480 (чотириста вісімдесят) гривень, грошима в сумі 1100 (одна тисяча сто) доларів США (в еквіваленті 14767,526 гривень) та 1090 (одна тисяча дев`яносто) гривень, мобільним телефоном марки «Сіменс С-55», ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 120 (сто двадцять) гривень, із сім карткою «Київстар», № НОМЕР_3 , вартістю 20 (двадцять) гривень та карткою для виплат «Приватбанк», на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 2623 (дві тисячі шістсот двадцять гри) гривні та з місця події зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 , матеріальних збитків на загальну суму 19100,526 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що буде давати покази тільки в тому випадку, коли будуть допитані всі учасники суду. По одному епізоду по ч.2 ст.186 КК України вину визнав частково. З потерпілою ОСОБА_8 він не мав можливості примиритися, бо не бачив її, а потерпілий ОСОБА_7 не бажав розмовляти. У потерпілих матеріальних претензій до нього немає. По ч.2 ст. 187 КК України вину не визнав повністю, хоча можливо у чомусь винуватий, тобто не визнав кваліфікації. Вказав, що щодо ОСОБА_8 вчинив раптово.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні надала наступні показання. В той вечір вона мала з собою мобільний телефон. Там була ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , всі разом вживали алкогольні напої. Вказала, що вона повністю підтверджує покази, які вона давала на досудовому слідстві. Це сталося біля джерела, куди вона відійшла з ОСОБА_13 . Софія та ОСОБА_10 цього не бачили. Підтвердила, що ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вдарив її в лице та забрав у неї мобільний телефон. Вона розгубилася, пішла шукати людей, які допомогли їй викликати міліцію. Телефон ОСОБА_15 взяла ОСОБА_10 і сказала ОСОБА_15 , що це вона взяла цей телефон. Вона сказала ОСОБА_15 , що не брала його телефону. ОСОБА_15 їй не повірив і забрав її телефон. Це було раптово.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав наступні показання. З четверга на п`ятницю 15 вересня 2014 року о 02 годині 48 хвилин до нього підійшли дві особи і запропонували підвезти за гроші. Коли він сідав у автомобіль ВАЗ, йому запропонували сумку з ноутбуком покласти в багажник. За кермом був ОСОБА_13 , ОСОБА_9 ззаду. Потім вони заїхали на заправку. Коли заїжджали в ОСОБА_16 , повернули в другий бік і сказали, що це коротша дорога. Потім заїхали на грунтову дорогу. ОСОБА_13 запропонував віддати всі цінні речі, на що він відмовився. Другий ззаду штовхнув його, він впав, відчув, що йому ззаду відрізали шлейку від сумки, сіли в автомобіль і поїхали. Він викликав міліцію. В той вечір він затримався на роботі, бо з товаришами випив пива і не встиг на останню маршрутку, тому вирішив переночувати у ОСОБА_17 . Присів на лавку, де закуняв. Відвезти запропонував ОСОБА_13 . Крім цього в автомобілі була жінка з дитиною і ОСОБА_9 . Сумка була при ньому, він дав ОСОБА_13 100 гривень. Йому в наказовому порядку наказали вийти з автомобіля. ОСОБА_13 стояв з ножем, він чітко бачив ніж при світлі фар. Лезо було довжиною приблизно 9 см. ОСОБА_9 стояв позаду. ОСОБА_13 все витягнув з кишені, а ОСОБА_9 ззаду його штовхнув, і він відчув, що шлейку від сумки було відрізано. В кишені був мобільний телефон, 1100 гривень і 100 доларів США. 1100 доларів США були в сумці і ще приблизно 200 гривень в іншій кишені. Він вживав алкоголь, приблизно один літр пива, з візуально знайомими особами. З бару вийшов приблизно о 23 годині 30 хвилин і пішов в напрямку готелю «Львів» до зупинки маршрутки. Запізнившись на маршрутку, повернувся до економічного факультету, де присів на лавочці з метою перечекати до ранку. Йому запропонували підвезти його за гроші. Викрадені речі йому повернули.

Свідок ОСОБА_9 надав наступні показання. Вони познайомилися з потерпілим, сіли в автомобіль і поїхали. Потерпілий віддав йому сумку на вулиці, де залишився, а вони поїхали. Він вийшов на вулицю і сказав потерпілому, щоб той віддав сумку. ОСОБА_13 в той час сидів в автомобілі. З ОСОБА_13 він ні про що не домовлявся. Ніяких знарядь ні в нього, ні в ОСОБА_13 не було. ОСОБА_18 сумці вони виявили ноутбук і мишку до ноутбука, грошових коштів не було. З місця події вони поїхали центр міста, ноутбук залишився в автомобілі. Більше тих речей він не бачив. Ноутбук був зламаний. На попередньому суді він говорив так, як було потрібно оперативникам, бо йому так сказали в КПЗ. Насправді він з потерпілим спілкувався сам. На поле в ОСОБА_16 заїхали, бо туди казав їхати потерпілий. ОСОБА_18 сумці ще була картка. З банківської картки гроші знімав він, а ОСОБА_13 стояв біля нього. Пін-код від картки був записаний в телефоні. Чи бачив ОСОБА_13 звідки картка, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_19 надала наступні показання. До неї подзвонили посеред ночі і сказали, щоб вона приїхала в міліцію. Вона приїхала і їй розказали, що сталося з її дочкою. Вона була у слідчої під час допиту Христини. Як їй стало відомо, у Христини було відібрано телефон Нокія синього кольору. В Христини було побито лице і брудна подерта одежа.

У судовому засіданні було досліджено:
- висновок експерта № 1633 від 15.09.2014 року, з якого вбачається, що у неповнолітньої ОСОБА_8 виявлено: синці над лівою бровою, в ділянці нижньої щелепи зліва, садно в ділянці правого колінного суглобу, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 15 вересня 2014р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження. У неповнолітньої ОСОБА_8 цілісність дівочої пліви порушена. Є розриви дівочої пліви, давність виникнення яких більше 3-х тижнів до моменту судово-медичного огляду. Для відповіді на дане питання необхідно представити результати обстеження лікарем гінекологом та результати ультразвукового дослідження внутрішніх статевих органів. Результати обстежень лікарем венерологом не надано. Будь-яких ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів не виявлено. На момент проведення судово-медичної експертизи виявлено садно в ділянці заднього проходу, яке утворилось від дії тупого предмета, могло виникнути за 1-2 доби до огляду та відносяться до легкового тілесного ушкодження. У неповнолітньої ОСОБА_20 у вмісті піхви, у вмісті ротової порожнини, у вмісті ампули прямої кишки при судово-імунологічному дослідженні сперматозоїди не знайдені (т.3 а.п. 18-19);

- висновок № 000878 від 15.09.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_19 на момент огляду твереза (т.3 а.п. 20);

- дошпитальний протокол № 28726 від 15.09.2014 року з якого вбачається, що ОСОБА_19 поставлено діагноз тупа травма живота (т.3 а.п. 21);

- виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 12128, з якої вбачається, що повний діагноз ОСОБА_8 - забій передньої черевної стінки, забій привушно-щелепної ділянки зліва, брівної ділянки зліва (т.3 а.п. 22);

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.10.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_3 розповів про події, що відбулися з 14.09.2014 року по 15.09.2014 року на території парку «Високий Замок» (т.3 а.п. 40-48);

- протокол огляду предмету від 16.10.2014 року з фототаблицею до нього, яким оглянуто мобільний телефон марки «Nокіа 1280» синього кольору (т.3 а.п. 49-51);

- постанова про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 16.10.2014 року, з якої вбачається, що мобільний телефон марки «Nокіа 1280» визнано речовим доказом (т.3 а.п. 52);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 15.09.2014 року, застосовуючи насильство відкрито заволоділа її мобільним телефоном та навушниками до нього (т.3 а.п. 53-58);

- вимога про судимість, згідно яких ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягувався (т.3 а.п.74-76, т.2 а.п. 71-72);

- копія вироку Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді: - за ч.2 ст. 186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; - за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357 КК України обмеження волі на строк 2 роки; - за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з часу його фактичного затримання 23.09.2014 року (т.3 а.п. 78-80);

- довідки від 29.10.2014 року, 02.10.2014 року, видані Снятинською центральною районною лікарнею, з яких вбачається, що ОСОБА_3 за медичною допомогою в психоневрологічний кабінет не звертався (т.3 а.п. 82, т.2 а.п. 89);

- довідки від 29.10.2014 року, 02.10.2014 року, видані Снятинською центральною районною лікарнею, з яких вбачається, що ОСОБА_3 за медичною допомогою в наркологічний кабінет не звертався (т.3 а.п. 84, т.2 а.п. 88);

- характеристика № 210/0119 від 21.10.2014 року, видана Заболотівською селищною радою, згідно якої ОСОБА_3 характеризується негативно (т.3 а.п. 86);

- протокол огляду місця події від 19.09.2014 року, під час якого оглянуто ділянку польової дороги неподалік м. Дубляни Жовківського району Львівської області (т.2 а.п. 11-13);

- протокол огляду предмета від 22.09.2014 року, під час якого оглянуто картонну коробку оранжевого кольору із написом SIEMENS C55 та розпізнавальним наклеюванням на боковій частині даної коробки, на якому зазначено ІМЕІ НОМЕР_2 ; п`ять буклетів користувача мобільного телефону марки Сіменс та не заповнений гарантійний талон (т.2 а.п. 23);

- постанова про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 22.09.2014 року, згідно якої картонну коробку оранжевого кольору із написом SIEMENS C55 та розпізнавальним наклеюванням на боковій частині даної коробки, на якому зазначено ІМЕІ НОМЕР_2 ; п`ять буклетів користувача мобільного телефону марки Сіменс та не заповнений гарантійний талон визнано речовими доказами (т.2 а.п. 24);

- протокол огляду місця події від 23.09.2014 року, під час якого оглянуто автомобіль ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_3 , в багажному відділенні якого виявлено ноутбук марки «Acer», кришка сріблястого кольору, в лівій частині клавіатури відсутня клавіша Enter, зарядний пристрій марки «Acer», корпус якого з одного боку перемотаний прозорою клейкою стрічкою, комп`ютерну мишу марки «Genius» із штекером зеленого кольору, в салоні автомобіля виявлено мобільний телефон марки «НТС», корпус білого кольору, мобільний телефон марки Нокіа-2690 (т.2 а.п. 30-32);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.09.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка його пограбувала (т.2 а.п. 47-52);

- протокол огляду предмету від 24.09.2014 року, під час якого оглянуто автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 (т.2 а.п. 56);

- постанова про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 24.09.2014 року, згідно якої автомобіль марки ВАЗ 2101, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , № кузова (шасі) НОМЕР_5 визнано речовим доказом (т.2 а.п. 57);

- протокол огляду предмету від 24.09.2014 року, під час якого оглянуто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 (т.2 а.п. 58);

- постанова про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 24.09.2014 року, згідно якої свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 , серії НОМЕР_6 , видане ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області 14.12.2006 року, на ім`я ОСОБА_21 та страховий поліс серії АС № 5720776, видане ВАТ «Оранта» 01.11.2013 року на ім`я ОСОБА_21 визнано речовими доказами (т.2 а.п. 59);

- протокол огляду предмету від 24.09.2014 року, під час якого оглянуто мобільний телефон марки «НТС», мобільний телефон марки Нокіа-2690 (т.2 а.п. 61);

- постанова про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 24.09.2014 року, згідно якої мобільний телефон марки «НТС», білого із елементами сірого та чорного кольорів, ІМЕІ НОМЕР_7 із сім картою № НОМЕР_8 та мобільний телефон марки «Nокіа»-2690, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_9 , із акумуляторною батареєю «BL-4с» № НОМЕР_10 , та сім карткою «МТС», серійний номер НОМЕР_11 визнано речовими доказами (т.2 а.п. 62);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ноутбук марки «Acer» (т.2 а.п. 64-65);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав зарядний пристрій марки «Acer» (т.2 а.п. 66-67);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав оптичну дротову мишку з двома кнопками торгової марки «Genius» (т.2 а.п. 68-69);

- копія вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.09.2009 року (т.2 а.п. 76-80);

- характеристика № 212/0119 від 27.10.2014 року, видана Заболотівською селищною радою, згідно якої ОСОБА_3 характеризується негативно (т.2 а.п. 85);

- висновок експерта № 9/384 від 07.11.2014 року з якого вбачається, що загальна ринкова вартість представленого на дослідження ноутбука торгової марки «Асеr» моделі «MS 2109», зарядного пристрою до нього та маніпулятора типу «миша» торгової марки «Genius», з умовою, що на момент викрадення вони знаходилися у справному та придатному, за прямим функціонуванням стані, становила 480,00 грн. (т.2 а.п. 121-124);

- висновок експерта № 81 від 08.11.2014 року з таблицею-ілюстрацією, конвертом та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що чотири сліди пальців рук перекопійовані на чотири відрізки прозорої липкої стрічки 52x48мм, 27x24мм, 29x48мм, та 31x24мм, вилучені під час огляду автомобіля марки ВАЗ-2101 під керуванням підозрюваного ОСОБА_3 від 23.09.2014р у м. Львів по пр. Шевченка 23, придатні для ідентифікації особи. Слід долоні руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №1 розмірами 52x48мм., залишений відбитком долоні лівої руки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Слід пальця руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №2 розмірами 27x24мм., залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Слід пальця руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №3 розмірами 29x24мм.. залишений відбитком великого пальця правої руки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Слід пальця руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №4 розмірами 31x24мм., залишений відбитком безіменного пальця лівої руки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.п. 130-138);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.10.2014 року з фототаблицею, під час якого ОСОБА_3 показав, як відбувалися події 19.09.2014 року (т.2 а.п. 139-151);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2014 року з довідкою до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, зображену на фотознімку № 2 як особу, котра погрожувала йому ножем та заволоділа його сумкою із ноутбуком та грошима (т.2 а.п. 156-159);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.10.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_7 показав, як відбувалася подія вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.п. 161-173);

- довідка Державного ощадного банку України від 03.11.2014 року № 496, з якої вбачається, що курс НБУ долара США відносно української гривні з 14.00 год. 18.09.2014 року становив 13,425024 грн. за 1 долар США та з 14.00 год. 19.09.2014 року становив 13,434133 грн. за 1 долар США (т.2 а.п. 185);

- протокол огляду предмета від 10.11.2014 року, під час якого оглянуто ноутбук торгової марки «Асеr» модель «MS 2109», зарядний пристрій до нього та маніпулятор типу «миша» торгової марки «Genius» (т.2 а.п. 200);

- постанова про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 10.11.2014 року, згідно якої ноутбук торгової марки «Асеr» модель «MS 2109», зарядний пристрій до нього та маніпулятор типу «миша» торгової марки «Genius» визнано речовими доказами (т.2 а.п. 201);

- вирок Жовківського районного суду Львівської області від 26.05.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України за злочин, вчинений за попередньою змовою в групі із ОСОБА_3 , та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна (т.4 а.п. 115-118).

Згідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Згідно протоколу огляду предмету від 24.09.2014 року було оглянуто автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 (т.2 а.п. 56). Суд не вбачає підстав для визнання цього доказу недопустимим, позаяк матеріали кримінального провадження містять добровільну згоду ОСОБА_3 (т. 2 а.п. 29).

Суд не вбачає підстав для визнання речових доказів, документів, висновків експертів недопустимими, позаяк такі, відповідно до ст.87 КПК України, не містять істотних порушень прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України.

Суд не враховує показання свідка ОСОБА_9 , оскільки останній був співучасником злочину, що підтверджується вироком Жовківського районного суду Львівської області від 26.05.2015 року.

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_19 , які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України - тобто розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставини, яка обтяжує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, із конфіскацією майна. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України - тобто грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді: - за ч.2 ст. 186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; - за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357 КК України обмеження волі на строк 2 роки; - за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з часу його фактичного затримання 23.09.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України запобіжний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, а у випадку оскарження вироку - на строк, що не перевищує два місяці.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 6 (шістьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_3 в строк покарання, остаточно призначеного цим вироком, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 23 вересня 2014 року (т. 2 а.п. 53).

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази: картонну коробку оранжевого кольору із написом SIEMENS C55 та розпізнавальним наклеюванням на боковій частині даної коробки, на якому зазначено ІМЕІ НОМЕР_2 ; п`ять буклетів користувача мобільного телефону марки Сіменс та не заповнений гарантійний талон (т.2 а.п. 24); ноутбук торгової марки Асеr модель MS 2109, зарядний пристрій до нього та маніпулятор типу миша торгової марки Genius (т.2 а.п. 201) - повернути ОСОБА_7 .

мобільний телефон марки «НТС», білого із елементами сірого та чорного кольорів, ІМЕІ НОМЕР_7 із сім картою № НОМЕР_8 та мобільний телефон марки «Nокіа»-2690, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_9 , із акумуляторною батареєю «BL-4с» № НОМЕР_10 , та сім карткою «МТС», серійний номер НОМЕР_11 (т.2 а.п. 62) - конфіскувати;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 , серії НОМЕР_6 , видане ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області 14.12.2006 року, на ім`я ОСОБА_21 та страховий поліс серії АС № 5720776, видане ВАТ «Оранта» 01.11.2013 року на ім`я ОСОБА_21 (т.2 а.п. 59); автомобіль марки ВАЗ 2101, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , № кузова (шасі) НОМЕР_5 (т.2 а.п. 57) повернути ОСОБА_21 ;

мобільний телефон марки «Nокіа 1280» (т.3 а.п. 52) повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 1179,36 грн. за проведення експертиз (т.2 а.п.120, 129) в користь держави.

ОСОБА_3 запобіжний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, а у випадку оскарження вироку - на строк, що не перевищує два місяці, тобто до 20 червня 2016 року включно.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1