Справа № 165/281/16-к
Провадження № 1-кп/165/57/16

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей немає,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України,-
встановив:
Приблизно в кінці 2013 року на початку 2014 року, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб здобув та в подальшому з метою несанкціонованого збуту зберігав на жорсткому диску власного ноутбука «НР-6820S», серійного номеру СNU8111VPX інформацію щодо імпортно-експортних операцій учасників зовнішньоекономічної діяльності України, яка зберігається виключно у базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної фіскальної служби України, є конфіденційною, тобто інформацією з обмеженим доступом.
Для покращення можливості використання наявної інформації з обмеженим доступом та створення умов її несанкціонованого збуту, ОСОБА_4 , володіючи спеціальними знаннями, використовуючи вказаний ноутбук, створив програму «1C: Еnterprise - Украина. Анализ импорт - экспорт», якою здійснювалось зберігання та оброблення несанкціоновано отриманої ним конфіденційної інформації, з можливістю її постійного оновлення. При цьому, ОСОБА_4 , здійснив захист даної програми, яка містить, інформацію з обмеженим доступом, шляхом необхідності використання відомого лише йому паролю для її інсталяції покупцями на власному персональному комп`ютері та іншого додаткового паролю необхідного для авторизації при безпосередньому використанні програми.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.361-2 КК України, тобто несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.
На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду, разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 27.01.2016 року, укладена між заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, потерпілі відсутні. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.361-2 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Оскільки Законом України № 770-VIII від 10.11.2015 року внесені зміни і виключено в абзаці другому частин першої та другої статті 361-2 Кримінального кодексу України слова "з конфіскацією програмних або технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанціоновані збут або розповсюдження інформації з обмеженим доступом, які є власністю винної особи", то суд не застосовує конфіскацію ноутбука «НР-6820S», серійний номер СNU8111VPX, який є власністю ОСОБА_4 .
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Речові докази: ноутбук «НР-6820S», серійний номер СNU8111VPX, мобільний телефон марки "Nokia-2330c-2" imei: НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку "Київстар" № НОМЕР_3 ; флеш-карту пам`яті на 8 Гб; шість DVD-дисків, що знаходяться в камері схову речових доказів СУ ГУНП у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_4 (а.п.106).
Керуючись ст.314, ст.373, ст.374, ст.468, ст.472, ст.474, ст.475 КПК України, суд,-
засудив:
Речові докази: ноутбук «НР-6820S», серійний номер СNU8111VPX, мобільний телефон марки "Nokia-2330c-2" imei: НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку "Київстар" № НОМЕР_3 ; флеш-карту пам`яті на 8 Гб; шість DVD-дисків, що знаходяться в камері схову речових доказів СУ ГУНП у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1