154/1519/16
1-кп/154/196/16
ВИРОК
іменем України
09 червня 2016 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ганівка Корецького району Рівненської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,-
13 травня 2016 року, близько 12 години 30 хвилин. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти два дорожні знаки: «Дати дорогу», вартістю 295 грн., «Кінець головної дороги», вартістю 456,32 грн. та металеву трубу, довжиною 4 м., діаметром 6 см., вартістю 400 грн., до якої кріпилися ці знаки, котрі знаходились на перехресті вулиць Соломії Крушельницької та Ніла Хасевича, в м. Володимир-Волинському, Волинської області, що належить комунальному підприємству «Полігон» виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, чим завдав вказаному підприємству майнову шкоду на загальну суму 1151,32 грн., виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий випадковими перехожими.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він 13 травня 2016 року, близько 12 години 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, намагався таємно викрасти два дорожні знаки розміщені на металевій трубі, котрі знаходились на перехресті вулиць Соломії Крушельницької та Ніла Хасевича, в м. Володимир-Волинському, Волинської області, а гроші виручені від їх здачі на металобрухт витратити на продукти, однак не зміг довести свої дії до кінця, оскільки його затримали перехожі та викликали працівників поліції. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений характеризується посередньо, раніше вчиняв злочини та був судимий, представник потерпілого подав суду заяву про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_4 та не наполягає на суворому покаранні, а тому суд призначає йому основне покарання в межах санкції закону, за яким обвинувачений притягується до відповідальності, у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Речові докази металеву трубу, два дорожні знаки: «Дати дорогу» та «Кінець головної дороги», вважати повернутими їх власнику, Володимир-Волинському КП «Полігон».
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1