У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву лікаря-психіатра КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_3 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2016 року щодо ОСОБА_7 , у зв?язку зі скоєнням у стані неосудності, спричиненої психічним захворюванням у формі психічного розладу - маніакальний епізод, маніакальний синдром, суспільно-небезпечного діяння - злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без усвідомленої згоди

19.07.2016 року до суду звернувся лікар-психіатр КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_3 із заявою про припинення надання ОСОБА_8 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у зв?язку з тим, що за період лікування у останнього сформувалось критичне ставлення до свого стану.

Суд, вислухавши доводи лікаря, міркування прокурора та захисника, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_9 були застосовані у зв?язку зі скоєнням останнім злочину у стані неосудності, спричиненої наявністю у останнього психічного захворювання у формі психічного розладу - маніакальний епізод, маніакальний синдром.

Амбулаторне примусове лікування останній проходив за місцем свого проживання без його усвідомленої згоди.

Згідно комісійного медичного висновку лікарів-психіатрів КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 19.07.2016 року ОСОБА_10 під час отримання амбулаторного примусового лікування регулярно відвідував дільничного лікаря-психіатра, постійно приймав підтримуюче лікування, антисоціальних намірів і тенденцій не виявляв. Останній працевлаштувався, у нього сформувалося критичне ставлення до свого стану.

Психічний стан хворого: Доступний мовному контакту. Вірно всебічно орієнтований. Спокійний. Настрій достатнього рівня. Мислення у звичайному темпі. Без продуктивної симптоматики при огляді.

Діагноз: емоційно нестійкий розлад особистості. Маніакальний епізод в анамнезі (24.09.2015 р. 02.11.2015 р.).

Продовження амбулаторного примусового лікування без усвідомленої згоди у лікаря-психіатра не потребує.

Наведені обставини свідчать про те, що за період лікування стан психічного здоров?я ОСОБА_9 суттєво покращився, і що у даний час потреба у наданні останньому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відпала.

А тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України та Законом України "Про психіатричну допомогу", суд -

У Х В А Л И В:
Надання ОСОБА_11 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його усвідомленої згоди припинити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1