Справа № 351/101/16-к
Провадження № 1-кп/351/19/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятин матеріали кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 04.10.2013 р., відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,

за ст.122 ч.1, ст.125 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.10.2013 р., близько 18:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на польовій дорозі по вул. Молодіжній в с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_9 , підійшов з бензопилою в руках до останньої, та запустивши двигун бензопили, робочою частиною пили двічі провів нею позаду ділянки колінного суглобу лівої ноги ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді рваної рани лівого колінного суглобу з пошкодженням зовнішньої колатеральної зв`язки, посттравматичної невралгії малогомілкового нерва, яке відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись на польовій дорозі в с. Стецева Снятинського району неподалік господарства ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті неприязних відносин, під час суперечки з ОСОБА_10 , який прибіг на допомогу до своєї дружини ОСОБА_9 , піднявши із землі камінь, кинув ним в ОСОБА_10 та влучив у праву скроневу ділянку, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця правого ока, саден правої надбрівної дуги, тім`яної ділянки голови, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Потерпілі заявили цивільні позова, якими просили стягнути із обвинуваченого кошти на відшкодування шкоди, завданої злочином у сумі 2494,07 грн. у користь ОСОБА_9 та стягнути із обвинуваченого моральну шкоду завдану злочином: у користь ОСОБА_9 у розмірі 85000,00 грн., а у користь ОСОБА_10 у розмірі 40000,00 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав частково, визнав лише, що спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , проте вказав, що жодних ушкоджень ОСОБА_10 не наносив. По суті справи вказав, що 03.10.2013 р. пішов до сусідів, щоб забрати відходи від буряків, які наступного дня потерпіла вирішила забрати, внаслідок чого виник конфлікт, потерпіла викликала міліцію, проте вони не помирились, а на наступний день на фоні недоброзичливих відносин його запаморочило та під рукою у нього була бензопила, і так сталось, що потягнув потерпілу пилою по нозі, після чого прибіг чоловік потерпілої, в якого обвинувачений кинув грудку землі, лише зачепивши поверху. Після чого, взявши пилу із собою, пішов у сад у сусіднє село, де і переночував. На наступний день продав бензопилу і 06.10.2013 р. поїхав у Росію з метою переховування, оскільки знав, що його розшукують. Розкаявся у вчиненому щодо спричинення ушкоджень ОСОБА_9 . Цивільний позов ОСОБА_9 визнав частково: щодо стягнення матеріальної шкоди визнав повністю та частково щодо моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Цивільний позов ОСОБА_10 визнав частково, а саме щодо стягнення 500 грн. моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні вказала, що 03.10.2013 р. у неї із ОСОБА_12 виник конфлікт, який вона йому пробачила, проте 04.10.2013 р., коли вона пішла на город, де він пилив дрова, вони разом пішли з городу, обвинувачений йшов попереду, він завів пилу і вдарив її по нозі, підбіг чоловік потерпілої і, взявши вила, заступився за неї, тоді обвинувачений кинув у її чоловіка камінь чи грудку землі. Вказала, що ніхто у неї пробачення не просив, завдану шкоду не компенсував. Просила суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_6 . Цивільний позов підтримує повністю, оскільки стала інвалідом, калікою, втратила функції згинання у нозі, не може себе обслуговувати, та є залежною від чоловіка і рідних, потребує постійного протезування, придбання лангети.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні вказав, що 04.10.2013 р. близько 18:00 год. вони із дружиною копали картоплю. А обвинувачений ОСОБА_6 в той час різав дрова у сусідів. Коли вони йшли, він йшов попереду, а жінка трохи позаду, почувши крик жінки, він підбіг до неї і побачив її у крові, а поруч ОСОБА_6 , який тримав у руках працюючу бензопилу, тоді він взяв вила і став захищати жінку, а обвинувачений взяв камінь чи грудку землі і кинув у нього, попавши в обличчя над лівим оком. Просив суворо покарати обвинуваченого. Цивільний позов підтримує повністю, оскільки втратив можливість працювати і заробляти гроші, так як має доглядати за травмованою жінкою.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його вина доводиться:

-показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , дочки потерпілих, яка вказала, що все почалося ще 03.10.2013 р., її мати - потерпіла ОСОБА_9 пішла до сусідки, а повернувшись сказала, що її вдарив ОСОБА_14 , через конфлікт з городом, внаслідок чого вони викликали міліцію. Ввечері 03.10.2013 р. ОСОБА_9 поїхала писати заяву в міліцію на ОСОБА_6 , проте не написала, оскільки їй сказали приїхати в понеділок, тому вона в той день повернулась. ОСОБА_15 була вдома із дитиною, коли прибіг її чоловік та сказав, що ОСОБА_6 відрубав матері ногу. Вона побігла до матері і побачила її лежачу в крові і батька з розбитим обличчям, який боронився від ОСОБА_6 вилами. В цей час проїжджав автомобіль, водій зупинився і допоміг відтягнути потерпілу ОСОБА_9 та поїхали в лікарню, де лікар надав потерпілій медичну допомогу;

-показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 04.10.2013р. він був на городі разом із тестем і тещею. Тесть пішов наперед, теща йшла додому, коли назустріч вийшов обвинувачений, який образив її нецензурними словами та порізав їй бензопилою ноги. Він підбіг та штовхнув обвинуваченого, від чого злетів ланцюг на бензопилі. Потім підбіг тесть, який почав боронитися вилами та відтягнув тещу. Свідок ОСОБА_16 повернувся, повалив ОСОБА_6 на землю, а дружина обвинуваченого забрала бензопилу, після чого разом із обвинуваченим втекли. В той час як тесть боровся із ОСОБА_6 , останній кинув у нього каменем;

-показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який показав, що їхав автомобілем, коли його зупинили, десь приблизно в другій половині дня. Побачив на дорозі ОСОБА_9 , яка лежала, бо в неї була кров на нозі. Побачив, що два чоловіки сперечались на відстані, що саме вони робили, він не пам`ятає, бо жінка дуже кричала. Пояснив жінці, що в родині у нього є хвора жінка і завтра весілля, тому сказав, щоб зупиняли іншу машину;

-показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який показав, що зупинився біля будинку потерпілої, у неї були травми, допоміг занести її на подвір`я. Бачив сутичку між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .. Будь-яких предметів він не пам`ятає. Потерпіла пояснювала, що обвинувачений порізав їй ногу пилою, пилу бачив у руках ОСОБА_6 .. Йому відомо, що потерпілому також нанесені тілесні ушкодження;

-свідок ОСОБА_19 показів, що стосуються кримінального провадження, не надала;

-даними протоколу обшуку від 12.01.2016р., відповідно до якого проведено обшук в господарстві за адресою АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих та власника господарства ОСОБА_20 , яка заявила, що не володіє інформацією про місце знаходження її чоловіка ОСОБА_6 , який протягом двох років додому не приїжджає. В ході обшуку у кімнаті житлового будинку під ліжком було знайдено та затримано обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.01.2016р., відповідно до якого підозрюваному ОСОБА_6 вручено копію ухвали слідчого-судді від 23.10.2015р. про затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а також роз`яснено права та обов`язки;

-даними протоколу огляду місця події від 23.12.2013р., відповідно до якого було проведено огляд господарства в АДРЕСА_1 ;

-даними протоколу огляду місця події від 23.12.2013р. з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто та описано ділянку дороги біля господарства ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_10 вказав на місце нанесення йому та його дружині тілесних ушкоджень;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.01.2016р. з фототаблицями, в якому детально описано та зафіксовано обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим;

-даними протоколу огляду від 15.10.2013р., яким зафіксовано передачу потерпілою та детально описано одяг потерпілої, в якому вона була в момент нанесення їй тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи від 09.10.2013 № 204, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця правого ока, саден правої надбрівної дуги, тім`яної ділянки голови, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими можуть бути камінь, можуть відповідати терміну, вказаному в обстеженні та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- висновком судово-медичної експертизи від 23.10.2013 № 217, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рваної рани лівого колінного суглобу з пошкодженням зовнішньої колатеральної зв`язки, посттравматичної невралгії малогомілкового нерва, які утворились від дії твердих тупих предметів, якими може бути бензопила, може відповідати терміну, вказаному в постанові та відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями, які виразились в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КК України, а також своїми діями, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи, оцінивши покази обвинуваченого, потерпілих і свідків даних в суді, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження. Кваліфікація його дій за ст.122 ч.1 та за ст.125 ч.1 КК України правильна.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, пенсіонер, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, депутатом не являється, на утриманні нікого не має, по місцю проживання характеризується позитивно, в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тривалий період переховувався від органів досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд, вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України, а зважаючи на те, що обвинувачений є пенсіонером, відповідно до ст.ст.57, 61 КК України, можливим є призначення покарання у виді позбавлення волі

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст. 125 ч.1 КК України, а зважаючи на те, що обвинувачений є пенсіонером, відповідно до ст.ст.56, 57 КК України, можливим є призначення покарання у виді штрафу.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

ОСОБА_6 остаточне покарання слід призначити відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням.

Зважаючи на те, що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності, та обставинами, які негативно характеризують обвинуваченого є те, що він в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, підстав для звільнення від відбування покарання з випробовуванням за ст. 75 КК України суд не вбачає.

Клопотання захисника обвинуваченого та громади с. Стецева Снятинського району про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, у зв`язку з передачею його на поруки згідно ст. 47 КК України є безпідставним, виходячи з наступного. Суд, розглянувши кримінальне провадження, не вбачає, що виправлення обвинуваченого є можливим без застосування до нього заходів кримінального покарання. Обвинувачений не є працівником чи службовцем. Також, відповідно до ст. 47 КК України, особа може бути передана на поруки виключно колективу підприємства, установи чи організації, чим не є громада с. Стецева. Органи місцевого самоврядування, зокрема, місцева рада або її виконавчий комітет рішень про передачу обвинуваченого на поруки не приймали.

Суд, при розгляді цивільних позовів, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.127 КПК України, Постановою пленуму ВС України від 31.03.1995 р. №4, враховуючи доведений характери та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , глибину моральних страждань, зокрема втрату функції згинання у стопі потерпілої, необхідність носіння лангети та обтяження вільного пересування, позбавлення її, яка є матір`ю героїнею можливості піклуватися та допомагати дітям і онукам та обставини вчинення злочину та визнання обвинуваченим позову в частині матеріальної та моральної шкоди, приходить до переконання, що цивільний позов ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, а тому із обвинуваченого слід стягнути на користь ОСОБА_9 2 494, 07 грн. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди.
Враховуючи доведений характери та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , глибину моральних страждань, які пов`язані з необхідністю постійного догляду та супроводу при ходьбі та пересуванні його дружини ОСОБА_9 , суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, тому, з ОСОБА_6 слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід обвинуваченому слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1, ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн..

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 продовжити до моменту набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів, тобто до 15 серпня 2016р., заборонивши йому залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з «22» год. «00» хв. до «06» год. «00» хв. кожного дня. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: не відлучатися із с. Стецева Снятинського району Івано Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або місця перебування; прибувати до слідчого, прокурора чи суд за першою вимогою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання ним вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 2494,07 грн. матеріальної шкоди та 30000,00 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 5000,00 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Речові докази спортивні штани та колготи повернути ОСОБА_9 ..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1 .