АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1650/16 Справа № 199/1587/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Дніпро

6 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000018 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень із спеціальною конфіскацією у власність держави 4000 гривень, які належать ОСОБА_7 .

На зазначений вирок заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначення покарання, виключивши з вироку суду призначення покарання з спеціальною конфіскацією, вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, та вирішити долю речових доказів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме у застосуванні закону, який не підлягав застосуванню. В апеляції зазначається, що ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення у період з 17.02.2015 по 18.02.2015 тобто до набрання чинності Закону України № 1019-VIII від 18.02.2016 відповідно до якого були внесені зміни до статті 96-1 КК України «Спеціальна конфіскація». Однак, за твердженням прокурора, судом першої інстанції не взято до уваги вказані зміни до закону та при ухваленні

Провадження № 11-кп/774/1650/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 369 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
вироку відносно ОСОБА_7 призначено покарання із спеціальною конфіскацією, що в свою чергу суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 КК України відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, тим самим застосував закон який не підлягав застосуванню.

Вироком суду встановлено, що 18 лютого 2015 року приблизно о 18:30-18:55 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в кабінеті 3 Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за обставин і у спосіб, відображені у вироку, з метою не вчинення службовою особою - працівником міліції оперуповноваженим СБНОН Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , дій щодо не реєстрації факту виявлення у останнього наркотичного засобу, надав службовій особі, наведеному вище оперуповноваженому, неправомірну вигоду у розмірі 4000 гривень.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Вислухавши прокурора, яка підтримала апеляцію, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі.

Редакція статті 96-1 КК України, на яку послався місцевий суд, приймаючи рішення про спеціальну конфіскацію грошових коштів, неодноразово змінювалась, починаючи з 2014 року, а в її останній редакції, затвердженій Законом України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року спеціальна конфіскація на ст. 369 КК України не поширюється.

Отже, суд застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Разом з тим, грошові кошти в сумі 4000 гривень, на підставі ст. 100 ч. 9 п. 5 КПК України, які були предметом кримінального правопорушення, підлягають конфіскації в дохід держави.

Відповідно до ст. 413 КПК України, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити, виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про спеціальну конфіскацію у власність держави 4 000 гривень.

Речові докази, а саме грошові кошти в сумі 4000 гривень, які були предметом кримінального правопорушення, конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області