АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/152/15 Справа № 215/395/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про конфіскацію майна,

ВСТАНОВИЛА:

05 лютого 2015 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 , в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді як необґрунтовану та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог. Розгляд справи здійснити без присутності представника апелянта.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням вимог ст. 102 КПК України, наказу ДПтС України від 25 грудня 2003 року № 275, при цьому суд на вказав жодного доводу, на підставі якого відмовив установі в клопотання про конфіскацію в дохід держави майна, вилученого у засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 , окрім посилання на зміни, внесені до Закону України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів від 08 квітня 2014року. Вказує, що оскільки Криворізька установа виконання покарань УДПС України в Дніпропетровській області (№ 3) відноситься до установ максимального рівня безпеки, засуджені не мають право зберігати при собі мобільні телефони. Адміністрація установи згідно з чинним законодавством та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 .

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що за допомогою металошукача у засудженого ОСОБА_7 , було знайдено та вилучено мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , акумуляторна батарея до мобільного телефону та саморобний зарядний пристрій. Заборона користування та зберігання мобільними телефонами для засудженого встановлена Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25 грудня 2003 року № 275.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали за клопотанням та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга начальника КУВП № 3 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання представника КУВП № 3 про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна, вилученого у засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 , обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VІІІ Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до Акту № 844 про вилучення заборонених предметів від 28 грудня 2014 року та рапортів співробітників установи від 28 грудня 2014 року Криворізькою установою виконання покарань було вилучено мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , акумуляторна батарея до мобільного телефону та саморобний зарядний пристрій у засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 .

Криворізька установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) звернулась до слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про конфіскацію майна, вилучено у засудженого ОСОБА_7 , у задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, виходячи із наступного.

Із наданих матеріалів вбачається, що мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , акумуляторна батарея до мобільного телефону та саморобний зарядний пристрій, були вилучені у засудженого ОСОБА_7 відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів від 08.04.2014 року засудженим дозволено вести телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, тобто Законом, який має вищу юридичну силу над Правилами, засудженим не заборонено користуватись мобільними телефонами.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

У зв`язку з наведеним, з метою адаптації національного законодавства до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Верховна Рада 08 квітня прийняла ряд змін до Кримінально виконавчого кодексу України.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України від 1993 року Про міжнародні договори України в разі, коли таким договором, укладення якого відбулося у формі Закону, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені національним законодавством України застосовуються норми міжнародних договорів.

За таких обставин слідчим суддею правильно застосовано норми Кримінально-виконавчого кодексу України із змінами, внесеними Законом України від 08 квітня 2014 року, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається апелянт і які були прийняті до внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України і не підлягають застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу начальника КУВП №3 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4