Справа №: 272/1048/16-к
Провадження № 1-кп/272/99/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 м.Андрушівка матеріали кримінального

провадження № 0000326 від 21.07.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Іванків Андрушівського району Житомирської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого,не одруженого,проживаючого : АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст. 194 ч.2 КК України, -
встановив:
20 липня 2016 року,близько 16 години 00 хвилин,в будинку домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин виникла словесна суперечка між ОСОБА_5 та її сином - ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В ході даної суперечки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисного знищення та пошкодження майна, шляхом підпалу.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного знищення майна, шляхом підпалу, перебуваючи у вище вказаному місці, день та час, ОСОБА_4 взяв у приміщенні сіней житлового будинку оберемок сіна, який заніс до середини приміщення кімнати будинку,розклав його поряд з металевим ліжком та постіллю, за допомогою сірників умисно підпали його. Внаслідок пожежі було умисно знищено металеве ліжко розміром 1,95 м. х 90 см. вартістю 275 гривень, два матраца ліжка розміром 1,80 м. х 90 см. вартістю 300 гривень, одіяло розміром 2 м. х 1,50 м. вартістю 100 гривень, подушку розміром 90 см. х 90 см. вартістю 70 гривень, два паласи розміром 1,50 м. х 2 м. та 1,50 х 1 м. вартістю 350 гривень, односпальну постіль, а саме простинні вартістю 60 гривень, підодіяльник вартістю 120 гривень, наволочку вартістю 30 гривень, що призвело до повної втрати цінності вище переліченого майна, чим заподіяв матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1455 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений,підтвердивши вищевказані обставини, свою вину визнав в повному обсязі та пояснив,що 20 липня 2016 року,близько 16 години 00 хвилин,в він перебував в будинку матері. В нього з нею виникла сварка та він взяв у приміщенні сіней житлового будинку оберемок сіна, який заніс до середини приміщення кімнати будинку,розклав його поряд з металевим ліжком та постіллю, за допомогою сірників умисно підпалив його.В подальшому потушив цю пожежу. В скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

В судове засідання потерпіла не з`явилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність за станом здоров`я,підтвердила вищевказані обставини,не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та вважає правильним кваліфікацію його навмисних дії за ст.194 ч.2 КК України, оскільки він умисно знищив майно ОСОБА_5 шляхом підпалу,

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно 66 КК України є щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні покарання обвинуваченому суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень,особу обвинуваченого,який повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому,виключно позитивно характеризується по місцю проживання,тому вважає за можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, тому обирає покарання у вигляді мінімальної санкції ст. 194 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з випробування з застосуванням ст.75 КК України з обранням іспитового строку 1 рік 6 місяців ,з покладенням обов`язків,передбачених п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Речових доказів та судових витрат не має.Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців.

Зобов?язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно засудженого до набрання вироком чинності не обирати.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку,з врахуванням обмежень,встановлених ч.3 ст.349 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому,потерпілій, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1