Дата документу Справа № 326/2044/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/763/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 326/2044/15-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 286 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, дистанційно в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Приморська Запорізької області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком, 02.10.2015р. приблизно о 23.30 годині, в темний час доби, ОСОБА_7 , в порушення вимог підпункту а) пункту п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306: згідно якого водію забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Fiat Linea» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 . При цьому у якості пасажирів в салоні вказаного автомобіля перебували: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_13 - на передньому пасажирському сидінні.

Здійснюючи рух по автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14) - Приморськ» в напрямку від автодороги М-14 у бік м.Приморську Запорізької області в районі 6 км + 600 метрів, ОСОБА_7 проявив необережність, яка виразилась у злочинній недбалості, не виконав вимоги Правил дорожнього руху п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та згідно висновку судової автотехнічної експертизи №614/15 від 29.10.2015р., допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на ліве узбіччя, де сталося перевертання автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження, від яких вона померла у КП «Приморська ЦРЛ» 07.10.2015р.

Невиконання ОСОБА_7 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Під час дорожньо-транспортної події пасажиру ОСОБА_13 згідно висновку судово-медичної експертизи №325 від 08.10.2015р. Бердянського MB ЗОБ СМЕ були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

а) в області голови: закрита внутрішньочерепна травма: крововилив в м`яких тканинах лівої тім`яно-скроневої області; крововилив під твердою та м`якою оболонками головного мозку; вогнище забиття речовини головного мозку в правій лобній долі;

б) в області лівої нижньої кінцівки закритий перелам лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням; крововилив в м`яких тканинах навколо переламу.

Всі ушкодження зажиттєвого характеру, виникли незадовго до часу надходження потерпілої в стаціонар.

Травма голови виникла від травматичної дії тупого предмета (предметів), з точкою прикладення в ліву тем`яно-скроневу область волосяної частини голови в направлені вниз, з лівої сторони в праву.

Закритий перелам правої стегнової кістки виник від травматичної дії тупого предмета з направленням травмуючої сили вздовж поздовжньої вісі кістки, з точкою прикладення в область колінного суглоба.

Таким чином, комплекс ушкоджень, який виявлений на трупі міг виникнути від ударів о тупі конструкції салону автомобіля при умові надходження на пасажирському сидінні в умовах ДТП.

Травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Травма нижньої кінцівки у живих осіб кваліфікується по завершенню лікування, однак не менше ніж тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, в причинному зв`язку зі смертю не перебуває, але як додатковий фактор сприяло настанню смерті.

Смерть ОСОБА_13 настала від закритої внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку, із забоєм правої лобної долі головного мозку, при явищах наростаючого набряку-набухання рідини головного мозку, що підтверджується виявленням перелічених ушкоджень в області голови, характером та проявленням набряку-набуханням рідини головного мозку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Приморського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року та призначити йому покарання з іспитовим строком. Вказує, що вину визнав, внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, є інвалідом 2 групи.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, потерпілу, які вважали, що судове рішення необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину ґрунтується на показаннях самого обвинуваченого, даних, що містяться в досліджених судом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.10.2015 року, протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , висновку судово-медичної експертизи, висновку судової автотехнічної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги, тобто в частині призначеного покарання.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003р. № 7, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого. В якості обставини, що пом`якшує покарання, суд врахував відсутність судимостей, щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд врахував вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Фактор погіршення стану здоров`я обвинуваченого судова колегія не враховує як таке що пом`якшує провину, так як є наслідком його злочинних дій з обтяжуючими провину обставинами.

Таким чином всі обставини, що пом`якшують покарання, судом першої інстанції зазначено у вироку і належним чином враховані.

Колегія суддів вважає, що вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого стала смерть особи, виключають можливість застосування ст. 75 КК України або призначення іншого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Апеляційна скарга не містить посилань на обставини, які не врахував суд першої інстанції при призначенні покарання та які б свідчили про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які, відповідно до ст. ст. 412 КПК України тягнуть скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, призначене покарання колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення винного і таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4