Справа № 502/2899/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2016 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000676 від 19.09.2015 р. відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Кілійського району Одеської області, українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-02.11.2004 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим стоком 1 рік;

-06.07.2005 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-08.06.2010 року Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

-02.03.2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна повторно за наступних обставин.

Починаючи з 23.08.2015 року, та в наступному 30.08.2015 року та 31.08.2015 року у денний час (більш точні дати та час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлені) ОСОБА_6 шляхом вільного доступу через отвір в огорожі з території господарського двору будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , виконуючи тотожні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з одного і того ж місця, одним і тим же способом, таємно викрав: 10 металевих пластин розмірами 100?25?3 міліметрів, вартістю 115 гривень за одну пластину, на загальну суму 2300 гривень; металевий лист розмірами 280?300?8 міліметрів, вартістю 2680 гривень; 20 металевих угольників розмірами 200?70?8 міліметрів, вартістю 375 гривень за один угольник, на загальну суму 7500 гривень; 6 металевих пластин розмірами 220?90?8 міліметрів, вартістю 187 гривень за одну пластину, на загальну суму 1122 гривні, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 13 602 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання, відповідно до яких він через город скориставшись відсутністю огорожі у денний час пройшов на господарський двір ОСОБА_4 , який проживає неподалік від нього, з метою знайти ручку для лопати, та побачив металеві вироби, що лежали у даному дворі. Після цього ОСОБА_6 протягом 3-х днів до 31.08.2015 р. переніс вказані металеві вироби до свого двору та в подальшому на велосипеді перевіз їх до декількох приймальних пунктів металобрухту в м. Кілія, де здав їх як металобрухт. Цивільний позов потерпілого визнає частково, оскільки металеві вироби були не нові та мали на собі сліди іржі, в зв`язку з чим вони не можуть мати вартість нових аналогічних металевих виробів.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом в ході судового розгляду доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , згідно яких він працює на Кілійському суднобудівельно-судноремонтному заводі судозбірником і через відповідне підприємство за радянських часів придбав металеві вироби для будівельних потреб. Вказані металеві вироби були новими та оброблені від корозії, тому могли зберігатись тривалий час без погіршення своїх якостей. 31.08.2015 року, коли він повернувся з роботи та пройшов на територію господарського двору, то побачив, що зникли металеві пластини та угольники. У їх крадіжці він одразу запідозрив ОСОБА_6 та через деякий час від сусідів дізнався, що той зі своєю співмешканкою здавали металобрухт. Після цього він об`їхав декілька приймальних пунктів металобрухту, розташованих на території м. Кілія та на одному з них на території колишнього Будівельно-монтажного управління № 16 виявив частину викрадених у нього металевих угольників, де приймальник металобрухту вказав, що їх здав ОСОБА_6 . Оскільки жодного з викрадених металевих виробів йому до цього часу не повернуто, в своєму цивільному позові просить стягнути з обвинуваченого при ухваленні вироку відшкодування матеріальної шкоди у розмірі вартості викрадених металевих виробів, що складає 13 602 гривні та 3000 гривень відшкодування спричиненої йому злочинними діями обвинуваченого моральної шкоди.

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 від 18.09.2015 р. до Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області в якій він просить вжити заходів до невідомих осіб, які 31.08.2015 р. в денний час викрали з його присадибної ділянки металеві вироби /а.с. 97/.

- протоколом огляду місці події від 18.09.2015 р. з фототаблицею будинку АДРЕСА_3 , з території господарського двору якого було викрадено належні потерпілому металеві вироби /а.с.98-107/.

- заявами ОСОБА_6 від 18.09.2015 р. до Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області, в яких він зазначає про вчинення ним протягом 24, 30, та 31 серпня 2015 року крадіжки металевих виробів з земельної ділянки будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 /а.с. 108-110/.

- довідкою, виданою СПД ОСОБА_7 , згідно якої станом на 30 серпня 2015 року вартість металевого виробу пластини, розмірами 1500 мм?50 мм?3 мм складає 57 гривень /а.с. 111/.

- довідкою, виданою СПД ОСОБА_7 , згідно якої станом на 31 серпня 2015 року вартість металевого виробу листа, розмірами 2800 мм?300 мм?8 мм складає 2680 гривень /а.с. 112/.

- довідкою, виданою СПД ОСОБА_7 , згідно якої станом на 01 вересня 2015 року вартість металевого виробу угольника, розмірами 2500 мм?70 мм?8 мм складає 375 гривень /а.с. 113/.

- протоколом огляду предметів від 09.10.2015 року: 8 металевих угольників розмірами 200?70?8; 6 металевих пластин розмірами 100?25?3; 2 металевих листів розмірами 220?90?8, які видані ОСОБА_8 , що придбала їх у ОСОБА_6 /а.с. 115-117/.

- розпискою ОСОБА_8 про отримання на зберігання угольників, пластин та арматури, а також металевого листа, які вона придбала на загальну суму 450 гривень у мешканців міста: чоловіка на ім`я ОСОБА_9 та його дружини 23.08.2015 року та 31.08.2015 року /а.с. 119/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для підтвердження вини обвинуваченого.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:
Обставину, яка обтяжує покарання /ст. 67 КК України/: рецидив злочинів.

Відсутність обставин, які пом`якшують покарання /ст. 66 КК України/.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу обвинуваченого /а.с. 120-132/, його ставлення до вчиненого діяння.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а також у відповідності з положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки обвинуваченим відповідне кримінальне правопорушення вчинене до постановлення попереднього вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 р. згідно якого ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

При цьому у строк покарання, остаточно призначеного обвинуваченому за сукупністю злочинів підлягає зарахуванню покарання частково відбуте за попереднім вироком суду, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, а саме:

- в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 квітня 2014 року по 26 березня 2015 року, а також з 06 жовтня 2015 року до дня набрання вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області законної сили, тобто до 04.04.2016 року виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- враховуючи що до обвинуваченого ОСОБА_6 під час розгляду даного кримінального провадження в Кілійському районному суді Одеської області запобіжний захід не застосовувався, увесь строк його отримання під вартою на підставі вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року, починаючи з дня набрання ним законної сили - 04.04.2016 року до дня приведення даного вироку Кілійського районного суду Одеської області до виконання, підлягає зарахуванню до строку відбутого покарання з розрахунку день за день.

Цивільний позов потерпілого підлягає вирішенню з урахуванням відповідних норм діючого законодавства:
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України - матеріальна та моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України та п. п . 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, зазнаних позивачем та інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що протиправними діями обвинуваченого потерпілому спричинено матеріальну шкоду у вигляді вартості викрадених металевих виробів на загальну суму 13 602 гривні.

Разом з тим, оскільки в ході досудового розслідування виявлено частину майна, належного потерпілому та яке за правилами ст. 100 КПК України підлягає передачі йому, як законному володільцю, а саме: 8 металевих угольників розмірами 200?70?8, вартістю 375 гривень за один угольник, на загальну суму 3000 гривень; 6 металевих пластин розмірами 100?25?3, вартістю 115 гривень за одну пластину, на загальну суму 690 гривень; 2 металевих пластини (листи) розмірами 220?90?8, вартістю 187 гривень за пластину, на загальну суму 375 гривні; всього на суму 4064 гривні, - суд приходить до висновку, що до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає різниця між загальною вартістю викраденого майна та вартістю виявленого майна, тобто прямі збитки від кримінального правопорушення: 13 602-4064 = 9538 гривень.

Також суд вважає доведеним факт спричинення потерпілому протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди, що виразилась у душевних переживаннях потерпілого з приводу позбавлення його у протиправний спосіб права власності на викрадене майно. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково на суму 1500 гривень, яка, на думку суду, буде достатньою для відшкодування потерпілому моральних страждань, спричинених протиправними діями обвинуваченого.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову потерпілого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

У відповідності до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року, яким обвинуваченого було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

У строк покарання, остаточно призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 за сукупністю злочинів зарахувати покарання частково відбуте за попереднім вироком суду, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, а саме:

- в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 квітня 2014 року по 26 березня 2015 року, а також з 06 жовтня 2015 року до дня набрання вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області законної сили, тобто до 04.04.2016 року виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- враховуючи що до обвинуваченого ОСОБА_6 під час розгляду даного кримінального провадження в Кілійському районному суді Одеської області запобіжний захід не застосовувався, увесь строк його отримання під вартою на підставі вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року, починаючи з дня набрання ним законної сили - 04.04.2016 року до дня приведення даного вироку Кілійського районного суду Одеської області до виконання, підлягає зарахуванню до строку відбутого покарання з розрахунку день за день.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути с ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в АДРЕСА_3 , - 9538 гривень відшкодування матеріальної шкоди та 1500 гривень відшкодування моральної шкоди, всього 11038 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, які передані на зберігання ОСОБА_8 згідно розписки від 09.10.2015 р. /а.с. 119/ - повернути потерпілому ОСОБА_4 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1