АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП України в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП України в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки ОСОБА_6 при зверненні з даною скаргою не довів, що він дійсно являється заявником і може у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України звертатися до суду з відповідною скаргою.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що 08 лютого 2016 року у відповідності до вимог ст. ст. 60, 214 КПК України він повідомив про кримінальне правопорушення до ГУ НП у м. Києві телефоном за № 102, проте передбачених законом дій за вказаним повідомленням компетентними посадовими особами ГУ НП у м. Києві вчинено не було, чим порушено його законні інтереси на правову охорону.

Повертаючи скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП України в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя, на думку апелянта, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та безпідставно повернув скаргу без розгляду по суті. Апелянт вважає, що слідчий суддя повернув скаргу не з передбачених законом підстав, оскільки докази досліджуються і подаються в суді, а на підтвердження факту закон подання доказів не вимагає. Крім того, ОСОБА_6 наполягає на тому, що в своїй скарзі вказав всі необхідні реквізити, а саме: дату та спосіб повідомлення, зазначив необхідність витребування доказів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Згідно з ухвалою слідчого судді від 22 лютого 2016 року скарга ОСОБА_6 була повернута на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

При цьому в ухвалі слідчого судді вказано, що до скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП України в м. Києві не долучено матеріалів, які б підтверджували дані про подання ним заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, протокол усної заяви про злочин, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до висновку про те, що скаржником адвокатом ОСОБА_6 при зверненні зі скаргою до суду не доведено, що він дійсно є заявником, і може у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України звертатись до суду з відповідною скаргою.
З такими висновками, викладеними в ухвалі слідчого судді, погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального закону.
Так, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено певних вимог до скарг, які подаються до суду, на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання доказів на підтвердження обставин, викладених у скарзі.
Разом з тим, у слідчого судді не було підстав для висновку про те, що скарга ОСОБА_6 підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки для такого висновку необхідно встановити, що скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, а в даному випадку слідчий суддя виходив лише з того, що ОСОБА_6 не довів того, що він може бути заявником та звертатись до суду у відповідності з п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Отже, висновок, викладений в ухвалі слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України є передчасним, тому колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції, вважає, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП України в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/982/2016 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7
Доповідач ОСОБА_1