печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна відповідно до ст.174 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.
Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 16.05.2014 за фактом заволодіння невстановленими особами правом власності на земельні ділянки загальною площею понад 80 га на території Києво-Святошинського району Київської області шляхом обману в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2014 у справі № 757/20658/14-к в порядку забезпечення заходів вищевказаного кримінального провадження, серед інших земельних ділянок, накладено арешт на належні заявникам земельні ділянки на території Софіївсько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що мають кадастрові номери: №:02:001:5013, № :02:001:5014, № :02:001:5015, № :02:001:5017, № :02:002:5074 (власник ОСОБА_4 ); № :02:001:5016, № :02:002:5075, № :02:002:5076, № :02:002:5077, № :02:002:5078 (власник ОСОБА_6 ); № :02:002:5079, № :02:002:5080, № :02:002:5081, № :02:002:5082, № :02:002:5083 (власник ОСОБА_5 ). Однак, як зазначено в клопотанні адвоката, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є добросовісними набувачами вказаних земельних ділянок, не могли знати про те, що на момент їх придбання в 2013 році земельні ділянки могли відповідати будь-якій з ознак, зазначених в пунктах 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ст. 167 КПК України, не мають жодного відношення до обставин вчинення ймовірного злочину, про підозру їм не оголошено, цивільний позов до них не пред`явлено. Зазначене в своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2014 у справі № 757/20658/14-к в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 16.05.2014, серед інших земельних ділянок, накладено арешт на належні заявникам земельні ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що мають кадастрові номери: №:02:001:5013, № :02:001:5014, № :02:001:5015, № :02:001:5017, № :02:002:5074 (власник ОСОБА_4 ); № :02:001:5016, № :02:002:5075, № :02:002:5076, № :02:002:5077, № :02:002:5078 (власник ОСОБА_6 ); № :02:002:5079, № :02:002:5080, № :02:002:5081, № :02:002:5082, № :02:002:5083 (власник ОСОБА_5 ).
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2014 при накладенні арешту на земельні ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області слідчий суддя виходив з доводів клопотання органу досудового розслідування, що вони відповідають критеріям, визначеним ст. 167 КПК України, а саме можуть містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває з травня 2014 року, а арешт на майно накладено 28.07.2014, жодній особі про підозру у вчиненні злочину не оголошено, а версія органу досудового розслідування про те, що земельні ділянки є предметом вчинення злочинів належним чином не досліджена.
Окрім того, за твердженням адвоката, підтвердженого відповідними документами (договорами купівлі-продажу, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є добросовісними набувачами земельних ділянок на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а згідно з п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Даних про те, що вищевказані земельні ділянки визнані у справі речовими доками слідчому судді при розгляді даного клопотання не представлено.
Окрім того, оцінюючи підстави для арешту майна та/або його скасування слідчий суддя у будь-якому випадку зобов`язаний враховувати завдання арешту, якими у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування , зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Оскільки, в клопотанні йдеться про нерухоме майно у вигляді земельних ділянок і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є їх добросовісними набувачами, стверджувати про те, що внаслідок скасування арешту майна можуть наставити наслідки, визначені ч. 2 ст. 170 КПК України, що перешкодять кримінальному провадженню, не надається можливим.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном та обумовлювали арешт майна, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скасувати арешт, накладений Ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/20658/14-к від 28 липня 2014 року на земельні ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, які належать на праві власності ОСОБА_4 , що мають кадастрові номери:
№:02:001:5013, № :02:001:5014, № :02:001:5015, № :02:001:5017, № :02:002:5074.
Скасувати арешт, накладений Ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/20658/14-к від 28 липня 2014 року на земельні ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, які належать на праві власності ОСОБА_6 , що мають кадастрові номери
№ :02:001:5016, № :02:002:5075, № :02:002:5076, № :02:002:5077, № :02:002:5078.
Скасувати арешт, накладений Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 757/20658/14-к від 28 липня 2014 року на земельні ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, які належать на праві власності ОСОБА_5 , що мають кадастрові номери:
№ :02:002:5079, № :02:002:5080, № :02:002:5081, № :02:002:5082, № :02:002:5083.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1