Справа 688/3662/16-к
№ 1-кс/688/506/16
Ухвала
іменем України
28 жовтня 2016 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУПН в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 28 березня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000651,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУПН в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 28 березня 2016 року про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги вказав, що 27.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000651 було внесено відомості за фактом спричинення йому 21.06.2015 року тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , кваліфіковане за ч. 1 ст. 125 КК України. 28.03.2016 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Просив скасувати постанову, оскільки слідчий прийняв рішення лише на підставі показів свідка ОСОБА_7 , які не є об`єктивними та не відповідають дійсності. Про напад на нього могли підтвердити свідки ОСОБА_8 , яка є лікарем Шепетівської ЦРЛ, його родичі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , працівники міліції. Спричинення йому тілесних ушкоджень підтверджується фотознімком, зробленим його сином ОСОБА_11 , який слідчий відмовився долучити до справи. В справі необхідно було провести слідчий експеримент, упевнитись в наявності припону, здійснити допит в присутності ОСОБА_6 . Крім того, слідчий не поставив на вирішення судово-медичної експертизи питання щодо механізму отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та чи могли вони бути отриманими при обставинах, на які вона вказувала, а також час спричинення вказаних ушкоджень. В постанові зазначено, що до його показів слід віднестись критично, оскільки він відразу не звернувся з відповідною заявою до міліції. Вказане не відповідає дійсності, оскільки він з 22 червня по 3 липня 2015 року перебував на лікуванні в Шепетівській центральній районній лікарні. В постанові також зазначено, що свідок ОСОБА_12 була допитана 18.11.2015 року і остання не бачила факту спричинення йому тілесних ушкоджень. Це не відповідає дійсності, оскільки в розмові з ним вона вказала, що її не допитували і вона ніяких протоколів не підписувала. Наведене свідчить, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Копію постанови про закриття кримінального провадження отримав 15.10.2016 року.

У судовому засіданні потерпілий скаргу підтримав з тих же підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження та надана їм належна правова оцінка.

Заслухавши думку потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно витягу із кримінального провадження №0000651 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 21.06.2015 року близько 6.30 год. ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Горького в с. Білокриниччя Шепетівського району на грунті особистих неприязних відносин умисно спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою слідчого СВ Шепетівського ВП ГУПН в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 28.03.2016 року кримінальне провадження № 0000651 за ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_6 .

В обгрунтування постанови слідчий послався на показання ОСОБА_6 про те, що вона ненавмисно подерла нігтями бороду ОСОБА_3 , відбиваючись та обороняючись від нього, оскільки ОСОБА_3 виражався на її адресу нецензурними словами, наніс їй ладонею удар в голову, приставив їй до грудей металевий припон гострою частиною та, натиснувши, спричинив їй фізичний біль та тілесні ушкодження, наніс їй ще один удар долонею руки по голові; висновок експерта № 301 від 21.07.2015 року про те, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості у вигляді струсу головного мозку, саден на поверхні грудної клітини справа; висновок експерта № 291 від 08.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості у вигляді подряпин на обличчі; показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_6 не схильна до бійок. Слідчий критично поставився до показів ОСОБА_3 , оскільки він під час опитування його працівниками міліції 21.06.2015 року не звернувся із заявою про вчинення злочину, а зробив це після того, як дізнався, що звернулася ОСОБА_6 і йому загрожує відповідальність. Слідчий дійшов висновку, що заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 вчинене ОСОБА_6 при необхідній обороні, тому не є кримінально караним.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі дослідження доказів, зібраних у кримінальному провадженні, слідчий ОСОБА_5 дійшов висновку, що ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 при необхідній обороні, захищаючись від нього, оскільки він є чоловіком, тому значно сильніший, вищий за зростом, міцнішій у тілобудові за ОСОБА_6 та, тримаючи в руках металевий припон, спричинив ним тілесні ушкодження останній.

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Враховуючи, що показання ОСОБА_6 про напад на неї та спричинення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_3 підтверджуються висновком експертизи № 301 від 21.07.2015 року, відсутність інших доказів на спростування цього, беручи до уваги, що тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_6 . ОСОБА_3 є більш легкими, ніж ті, що спричинені їй, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_3 у стані необхідної оборони та відсутності у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Посилання ОСОБА_3 на те, що про напад на нього з боку ОСОБА_6 можуть підтвердити свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , працівники лікарні та міліції, протоколи слідчого експерименту, очної ставки спростовуються його показаннями, та показаннями ОСОБА_6 , наданими на досудовому слідстві, про відстутність очевидців події. Факт заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ніким не оспорюється.

Твердження ОСОБА_3 про те, що слідчий не допитував його дружину ОСОБА_16 та сусідку ОСОБА_12 спростовуються протоколами допиту вказаних свідків, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає, що всі необхідні слідчі дії були проведені, постанова слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на дійсних обставинах кримінального провадження, у ній наведені достатні докази та мотиви з яких слідчий дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 94-97, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУПН в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 28 березня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000651 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1