10.02.2016 Справа № 490/78/16-к
н/п 1-кс/490/362/2016
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
заявника - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4
слідчого - ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
Крім того, 15.01.2016 року старший слідчий військової прокуратури Миколаївського гарнізону звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого у ОСОБА_6 майна.
28.01.2016 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно.
03.02.2016 року ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Миколаївської області скасована ухвала судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.01.2016 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Таким чином, станом на час звернення із скаргою, на перелічене вище тимчасово вилучене майно арешт не накладено, зазначені речі ОСОБА_6 слідчим не повернуто. Зазначене вище майно було тимчасово вилучене 12.01.2016 року та крайній строк звернення слідчого до суду з клопотанням вважається 13.01.2016 року. Станом на 04.02.2016 року арешт на тимчасово вилучене майно не накладено.
Заявник просив суд забов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуків 12.01.2016 року кабінету ОСОБА_6 , розташованого за адресою м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 1-а, під час проведення обшуку у автомобілі "ВАЗ 2121", державний номер НОМЕР_1 , під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 майно.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги викладені в скарзі, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що на теперішній час арешт на майно скасовано Апеляційним судом Миколаївської області, нового клопотання слідчим не подано, а тому усе майно, зазначене у скарзі підлягає поверненню ОСОБА_6 .
Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити.
Слідчий зазначив, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки вказане майно є тимчасово вилученим, а при скасуванні арешту майна Апеляційним судом Миколаївської області справу направлено на новий розгляд, а тому підстави для повернення майна відсутні. Разом із тим, слідчий звернув увагу суду, що визначені у скарзі грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 6 штук належать потерпілому ОСОБА_7 , про що свідчать матеріали кримінального провадження. Крім того, слідчий пояснив, що усе майно, зазначене у скарзі належить ОСОБА_6 , у якого воно було вилученого, окрім грошових коштів у сумі 3000 гривень, купюрами по 500 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 .
Суд, заслухавши доводи заявника, прокурора, слідчого, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогамист. 169 КПК України.
Згідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
28.01.2016 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно.
03.02.2016 року ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Миколаївської області скасована ухвала слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.01.2016 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а матеріали направлено на новий судовий розгляд, що не передбачено вимогами ч. 3 ст. 407 КПК України.
Разом із тим, при вивчені матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що 11.01.2016 року ОСОБА_7 в надав добровільно грошові кошти для проведення необхідних слідчих дій, а саме купюра номіналом 500 грн. ЗБ0273392, 500грн. МБ 4427675; купюра номіналом 500 грн. ЛГ6331600; купюра номіналом 500 грн. ЛБ2179400; купюра номіналом 500 грн. ВБ5474562, ВТ 5696280.
Вказаний факт підтверджується протоколами про огляд, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 12.01.2016 року та результати контролю за вчиненням злочину від 13.01ю2016 року.
Таким чином, судом встановлено, що грошові кошти, а саме: купюра номіналом 500 грн. ЗБ0273392, 500грн. МБ 4427675; купюра номіналом 500 грн. ЛГ6331600; купюра номіналом 500 грн. ЛБ2179400, підозрюваному ОСОБА_6 не належать, а тому поверненню підозрюваному не підлягають.
відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 169 КПК України суд, -
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити часитково.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя Центрального районного суду
м. Миколаєва ОСОБА_1