АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/4028/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1155/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7

розглянула в судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 8 липня 2016 р.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 21 квітня 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000058.

Це кримінальне провадження було розпочато 1 жовтня 2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України на підставі відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 щодо неправомірних дій працівників міліції, які, як зазначав ОСОБА_7 , 18 лютого 2015 р. безпідставно затримали його та доставили до Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, де неправомірно утримували, та застосовуючи заходи фізичного та психічного впливу, змусили зізнатися у вчиненні злочину.

Закриваючи кримінальне провадження постановою від 21 квітня 2016 р. слідчий послався на те, що ствердження ОСОБА_7 про вчинення щодо нього протиправних дій з боку працівників міліції, не знайшло свого підтвердження в процесі досудового розслідування.

Погодившись з таким висновком слідчого, слідчий суддя зазначив, що перевірка заяви ОСОБА_7 була проведена органом досудового слідства повно та неупереджено, внаслідок чого закриття кримінального провадження не викликає сумніву у своїй об`єктивності.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, а досудову перевірку обставин, викладених в його заяві про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, поновити, наполягаючи на тому, що її було проведено без належної повноти дослідження наведених в заяві фактів, з ігноруванням клопотань, заявлених ним в забезпечення об`єктивності досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення та перевіривши ствердження ОСОБА_7 на обґрунтування апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав до її задоволення, виходячи з наступного.

Перевірка стверджень ОСОБА_7 щодо застосування до нього протиправних насильницьких дій з боку працівників карного розшуку проводилась в межах кримінального провадження № 000058, розпочатого за заявою ОСОБА_7 про те, що 18 лютого 2015 р. він був протиправно затриманий разом з його знайомим ОСОБА_9 , після чого до нього застосувалися тортури, під впливом яких він вимушено обумовив себе в крадіжках, яких не вчиняв та відмовився від послуг захисника.

В процесі досудового розслідування було встановлено, що супроводження ОСОБА_7 та ОСОБА_9 18 лютого 2015 р. до Ленінського райвідділу міліції за підозрою у вчиненні квартирних крадіжок здійснювали працівники карного розшуку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що саме вони супроводжували цих осіб до райвідділу міліції, однак протиправного насильства, про яке йдеться в заяві ОСОБА_7 , до них не застосовували.

На перевірку стверджень ОСОБА_7 щодо застосування до нього такого насильства, йому були пред`явлені для впізнання ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з дотриманням вимог ст. 228 КПК України однак не були ним опізнані.

Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що до ОСОБА_7 дійсно застосовувався спецзасіб кайданки, але відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України «Про міліцію», під час проведення 18 лютого 2016 р. слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , оскільки ця слідча дія проводилася в житловому домі потерпілого, а ОСОБА_7 напередодні поводив себе нахабно та зухвало.

Застосування до ОСОБА_7 інших заходів незаконного впливу на ОСОБА_7 під час проведення даної слідчої дії свідок ОСОБА_13 заперечував.

Заперечували це і оперуповноважені Ленінського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що здійснювали супроводження даної слідчої дії.

З пояснень понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вбачається, що при проведенні слідчого експерименту, ОСОБА_7 показання давав самостійно, без застосування до нього заходів примусу з боку працівників міліції.

За результатами проведеної щодо ОСОБА_7 судово медичної експертизи, будь яких тілесних ушкоджень, які могли бути спричинені в строк 18 лютого 2015 р. та при обставинах, на які він посилається, на тілі ОСОБА_7 або за даними медичної документації не встановлено.

Прокурор ОСОБА_18 (процесуальний керівник у кримінальному провадженні за фактом крадіжки майна ОСОБА_19 ) пояснила, що в її присутності, напередодні проведення вищезазначеного слідчого експерименту, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, свою участь в якому він визнавав та клопотань про залучення захисника у кримінальному провадженні не заявляв.

Згідно протоколу з`ясування мотивів відмови від захисника, складеному ст. слідчим СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_13 (на протиправність дій якого з наміром примусити ОСОБА_7 до самовикриття останній не вказував), ОСОБА_7 в протоколі зазначив власноручно, що послуг захисника не потребує і свій захист у кримінальному провадженні буде здійснювати самостійно.

До того ж, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2015 р., права підозрюваного, передбачені ст. 42 КПК України, в тому числі право на отримання правової допомоги захисника, були роз`яснені ОСОБА_7 під розписку в присутності понятих, однак заяв з цього приводу від нього не надійшло.

За наявністю таких даних, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що закриттю кримінального провадження, розпочатого за заявою ОСОБА_7 , передувало повне, всебічне і неупереджене дослідження викладених заявником відомостей, а прийняте слідчим рішення відповідає вимогам ст. 284 КПК України.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на обґрунтування своєї незгоди з закриттям кримінального провадження, правильності вказаної ухвали слідчого судді не спростовує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 8 липня 2016 р., якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 21 квітня 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000058 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: