Провадження № 1-кп/461/4/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001638 від 19.05.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернилява, Яворівського району, Львівської області, громадянина України, українця, з професіонально-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.11.2015 року вироком Сихівського районного суду м.Львова за ч.2 ст.186, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та за ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , 03 травня 2015 року приблизно о 00 годині 50 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав у Дудек Титус-Каспер фотоапарат марки «Nicon D 90», вартістю 30000 грн. та гроші у сумі 800 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 30800 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Суду показав, що 03.05.2015 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 прийшов на вул.Театральну у гості до поляків. Підійшовши до будинку до них спустилися поляки, з якими вони почали підніматися на верх. У цей час якраз спускався свідок ОСОБА_7 , з яким вони привітались та пройшли до квартири. Зайшли до квартири, випили горілки, розмовляли на різні теми на польській мові. Згодом він разом з ОСОБА_8 пішов на загальний балкон курити. Повернувшись до хати, побачили, що ОСОБА_9 взяв джинси та почав лазити по кишенях, а потерпілий у цей час був у душі. Мартін, побачивши, це спитав у ОСОБА_10 , що той робить та навіщо лазить по кишенях. Потім ОСОБА_8 дав ОСОБА_4 380 грн. і він вийшов з хати сам, поїхав до знайомої дівчини, з якою він проживав. Зазначив, що з собою нічого не брав. Ввечері, він разом зі своїм другом та поляками мали їхати на дискотеку, однак не поїхали, оскільки ОСОБА_8 вже був злий і казав, що він мусить розібратися з ОСОБА_6 . Окрім того, стверджував, що ОСОБА_11 - ОСОБА_12 був дуже п`яний, а ОСОБА_8 ні.

Потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що він познайомився з обвинуваченим та його другом ОСОБА_14 , коли ОСОБА_4 представився екскурсоводом. Останній проводив потерпілому екскурсії по місту. Згодом ОСОБА_13 запросив обвинуваченого та його друга до себе додому. Потерпілий пішов до ванної кімнати, а у спальні залишився обвинувачений, його друг ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Коли потерпілий вийшов із ванни, то побачив, що у нього зник фотоапарат та мобільний телефон. Одразу потерпілий подзвонив у поліцію та власнику квартири, щоб останній допоміг йому в якості перекладача. Оглянувши друга обвинуваченого ОСОБА_14 , в останнього нічого не знайшли та згодом він пішов. Тоді у кімнаті залишились ОСОБА_15 та обвинувачений. Зазначив, що двері після того, як пішов ОСОБА_14 вони закрили, щоб ОСОБА_4 не втік. Через декілька хвилин до квартири прийшов власник даної квартири. Стверджує, що у кухні в торбі на столі лежав фотоапарат. Згодом приїхала поліція, яка обшукала квартиру, однак нічого не знайшла. Власник квартири знайшов даний телефон у шкарпетці, де саме згадати не може. Зазначив, що коли поліція забирала ОСОБА_4 , останній тільки посміхався в обличчя потерпілому.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав, його вина повністю доведена зібраними у справі доказами.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що 03.05.2015 року ОСОБА_4 та його друга ОСОБА_16 до себе в гості запросив поляк ОСОБА_11 - ОСОБА_12 . Вони прийшли в гості у квартиру, а у той час ОСОБА_7 знаходився у с.Лисиничі. Йому подзвонив поляк близько півночі, повідомив, що їх обікрали та попросив, щоб ОСОБА_7 приїхав до них. Через 15 хвилин останній вже був у них та побачив, що у квартирі знаходяться ОСОБА_17 та ОСОБА_8 . ОСОБА_18 сказали йому, що їх обікрали, а саме вкрали два телефони, гроші у сумі приблизно 700-800 грн. та фотокамеру. Зазначив, що у квартирі знаходився ОСОБА_19 , а ОСОБА_20 не було. Стверджує, що у ОСОБА_16 поляки знайшли телефон у шкарпетці. Також повідомив, що у квартирі на той час як обвинуваченого, так і фотокамери Д-90 не було. На запитання ОСОБА_7 , де обвинувачений, ОСОБА_9 відповів, що не знає. Тоді ОСОБА_7 викликав наряд поліції. Згодом ОСОБА_10 заарештували та забрали у райвідділ. Стверджує, що ОСОБА_4 точно забрав камеру та продав її таксисту. Також зазначив, що з моменту коли він востаннє бачив ОСОБА_16 , ОСОБА_21 і двох поляків та повернувся із с.Лисиничів минуло приблизно 2-3 години.

Суд частково приймає до уваги покази потерпілого ОСОБА_13 , а саме те, що останній показав, що 03.05.2015 року у квартирі знаходилося четверо осіб, він, його друг ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та те, що у потерпілого пропав з кухні фотоапарат «Нікон Д 90».
В іншій частині суд не може прийняти у якості доказів покази потерпілого ОСОБА_13 , дані ним під час судового розгляду, оскільки останній у момент вчинення злочину ОСОБА_4 знаходився у стані алкогольного сп`яніння та пригадати у точності події, які мали місце 03.05.2015 року не може. Окрім того, дані ним покази не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_7 .
Суд приймає до уваги покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , оскільки такі дані ним у хронологічному порядку. Окрім того, суд зазначає, що останній, на відміну від потерпілого, знаходився у тверезому стані та точно пам`ятає розвиток даних подій.
Крім показів потерпілого та свідка, отриманих у судовому засіданні обставини злочину та винуватість обвинуваченого підтверджується наступними доказами, а саме:
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав на фотознімку під №1 особу, яка була 03.05.2015 року у квартирі АДРЕСА_2 та, яка викрала фотоапарат «Нікон».

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_22 впізнав на фотознімку під №3 особу, яка була 03.05.2015 року у квартирі АДРЕСА_2 .

-даними рапорту від 03.05.2015 року, складеними інспекторами ПС 2-ої роти БПС ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_2 був затриманий громадянин ОСОБА_25 , що підтверджує у цій частині покази свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 та спростовує покази потерпілого.

Суд приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів того, що огляд місця події 03.05.2015 року проведено у відповідності до вимог ст.237 КПК України, тому суд дійшов висновку, що такий у відповідності до п.1 ч.2 ст.87 КПК України необхідно визнати недопустимим.

Доводи захисника про те, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно виправдати у зв`язку з відсутністю події злочину, суд не приймає, оскільки такі спростовуються вищенаведеними доказами.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про відмову від виклику свідка ОСОБА_26 , оскільки такий, як повідомив потерпілий, перебуває за кордоном та у зв`язку з необхідністю дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження просить проводити розгляд такого без участі вказаного свідка.

Суд, враховуючи клопотання прокурора, відповідно до вимог КПК України вважає за доцільне таке задоволити.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, що останній має професійно-технічну освіту, раніше судимий, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому частини статті КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Окрім того, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 до постановлення вироку Сихівським районним судом м.Львова від 11.11.2015 року, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, відтак суд дійшов висновку, що останньому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, обвинуваченому необхідно застосувати положення вищевказаної статті, оскільки такому призначено покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, передбачених ч.2 ст.185 КК України, а також за ч.2 ст.186, ч.3 та ч.4 ст.358КК України за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2015 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення полі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначити з 22 серпня 2015 року згідно вироку Сихівського районного суду м.Львова від 11.11.2015 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.08.2015 року по 31.03.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу тимчасово залишити у Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області (№19).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1