Дата документу Справа № 310/4416/16-К
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1506/16
Єдиний унікальний № 310/4416/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002509, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Штерівка Краснолуцького району Луганської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 01.09.2003 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 25.04.2012 року постановою Перевальського районного суду Луганскої області від 17.04.2012 року УДО на 7 місяців,

2) 14.12.2009 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 16 червня 2015 року 19 годин 45 хвилин . Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання з 16.06.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст.72 КК України до набрання вироком законної сили.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 14 червня 2016 року приблизно о 19:00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_8 , з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, наніс їй чотири удари кулаками правої та лівої руки в область грудної клітини та животу, чим спричинив потерпілій відповідно до висновку судово-медичного експерта №479 від 22.06.2016 року, тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми животу, розриву селезінки, розриву правого яєчника, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість вироку через його суворість, просить врахувати фінансову підтримку, яку він надав потерпілій, примирення з нею та її прохання не позбавляти його свободи в суді першої інстанції, та застосувати до нього ст. 69 КК України, пом`якшивши покарання.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який проти задоволення скарги заперечував та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину і правильність кваліфікації його дій, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушуються.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийняв до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані, що характеризують особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_7 щиро розкаявся, сплатив завдану шкоду потерпілій, але вчинив тяжкий злочин, характеризується незадовільно, а також наявність обставин, що обтяжують покарання, а сааме, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння і рецидив злочинів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення винного лише в умовах ізоляції від суспільства в період мінімального строку покарання, передбаченого санкцією статті обвинувачення. Суд апеляційної інстанції, досліджуючи доводи апеляційної скарги, не вбачає належних підстав для застосування покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, відповідно до положень ст.69 КК України, оскільки обставини, на які є посилання в апеляції враховані судом першої інстанції при обранні мінімально можливого покарання. Колегія суддів не вбачає достатніх підстав для подальшого пом`якшення покарання.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 16.06.2016 року по 08.11.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 16.06.2016 року по 08.11.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4