Ухвала
іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського районного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, засуджений порушив питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, як видно зі змісту поданої скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, зазначені в ухвалі недолікиусунуто.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, не погоджуючись з рішенням суду щодо правильності свого засудження за ч. 3 ст. 187 КК, ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на незаконні методи досудового розслідування, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому, подана скарга не містить обґрунтування заявлених вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень і необхідність їх скасування чи зміни судом касаційної інстанції з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412414 КПК.
Зокрема, у поданій скарзі ОСОБА_4 не наводить в аспекті приписів статей 412, 413, 419 КПК допущення судами істотних порушень кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а відтак, й необхідності скасування вироку та ухвали на підставах передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.

При цьому засуджений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на незаконні методи досудового розслідування, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також скарга не містить вимоги, яка до того ж повинна узгоджуватись з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім того, вирок місцевого суду був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури і ухвалою від 12 листопада 2015 року його залишено без змін (за апеляційною скаргою сторони захисту щодо неправильної кваліфікації діяння), однак засудженим не зазначено конкретних порушень закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом, а відтак й немає обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського районного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3