Справа № 621/2855/16-к
Номер провадження № 1-кп/629/277/16
У Х В А Л А

21 липня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ухвалами слідчих суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.06.2016 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

29.07.2016 року спливає шістдесят днів раніше обраного строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , а 30.07.2016 року спливає шістдесят днів раніше обраного строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , з урахуванням закінчення обвинуваченим строку тримання під вартою заявила клопотання про продовження раніше обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та вказала на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Представник потерпілого магазину ТОВ «КАРІ-Україна» ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора та наполягала на його задоволенні.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 підтримали думку прокурора та вважали за необхідне продовжити раніше обрану міру запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимі, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, відповідає особам обвинувачених та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. При цьому суд враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченим до 18 вересня 2016 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 314, 315, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на строк до шістдесяти днів, тобто до 18 вересня 2016 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на строк до шістдесяти днів, тобто до 18 вересня 2016 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 21 липня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1