Апеляційний суд Черкаської області
Справа №11-389/10 Головуючий по 1 інстанції
Kaтегорія ч. 2 ст. 186, 71 КК ОСОБА_1
України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА IMEHEM УКРАЇНИ

"15" червня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ЛІТВІНЦЕВА В.М.

суддів ЛИГИ М.П., ГОНЧАРУКА I.M.

за участю прокурора ЄМЕЛЬЯНОВОЇ О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну

справу за апеляціями заступника прокурора м. Умані ОСОБА_2 та засудженого

ОСОБА_3 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня

2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця i жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, в останнє -19.07.2006 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК України до 4-х років oднoгo мicяця позбавлення волі i звільненого 18.12.2009 р. умовно-достроково на п'ять місяців 27 днів, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України i йому призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання з невідбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 19.07.2006 року приєднано один місяць позбавлення волі i остаточно призначено ОСОБА_3 до відбування - чотири роки та один місяць позбавлення волі, з початком строку - з 9.02.2010 року (з моменту його затримання).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженця i жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого, не працюючого, раніше

судимого, в останнє - 6.10.2009 р. за ч. 1 ст.:185, 75, 76 КК України до 2- х років позбавлення волі iз звільненням від покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України i йому призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання з невідбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 6.10.2009 poку приєднано три місяці позбавлення волі i остаточно призначено ОСОБА_4 до відбування чотири роки та три місяці позбавлення волі, з початком строку - з 9.02.2010 року (з моменту його затримання).

Стягнуто судових витрат за проведения судових експертиз:

*з ОСОБА_3 - 150 грн. 24 коп.;

*з ОСОБА_4 - 150 грн. 24 коп.

Вирішена доля речових доказів у справі - мобільних телефонів «Nokia-3250» «Nokia-1112», переданих на зберігання потерпілій ОСОБА_5, які постановлено залишити останній за належністю.

По справі судом також винесено окрему постанову на адресу прокурора м. Умань щодо недоліків, які стосуються змісту обвинувального висновку по справі ОСОБА_3 ОСОБА_4В.(а. с. 179). Постанова ніким в апеляційному порядку не оскаржена.

Згідно до вироку, 31.01.2010 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перший в період умовно-дострокового звільнення, а другий - в період іспитового строку, попередньою змовою між собою, повторно, біля буд. № 13, по вул. Тищика в м. Умань пограбували гр.. ОСОБА_5, наздогнавши її ззаду i iз застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя i здоров'я потерпілої, поштовхом повалили її на землю, обшукали і відкрито заволоділи майном потерпілої на загальну суму 1367 грн. 50 коп. (вирок, друк. та - а. с. 181).

При повному визнанні підсудними своєї вини, суд, після роз'яснення змісту відповідної правової норми та наслідків її застосування, за згодою вcix учасниквв процесу, т. ч. обох цих підсудних, дослідження фактичних обставин справи провів у спрощеному режимі, передбаченому ч. 3 ст. 299 КПК України, вказавши про це як у протоколі судового засідання (а. с. 176), так i в самому вироку про засудження цих oci6 (a. с. 181).

В апеляціях на вирок суду:

*прокурор, який затверджував обвинувальний висновок по даній справі, спочатку веде мову про скасування вироку відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за м'якістю призначеного їм покарання, додавши новим вироком кожному з них за ч. 2 ст. 186, 71 України, відповідно, два та три місяці позбавлення волі (а. с. 188). Після чого, внісши зміни до апеляції в порядку ч. 1 ст. 355 КПК України, прокурор відмовився від цього i наполягає тільки на зміні вироку відносно обох цих засуджених, виключивши з вироку обставину, обтяжує їх відповідальність - «рецидив злочинів», як зайву, та посилання у вступній частині вироку на судимість ОСОБА_4 від 24.11.2004 року, оскільки вона знята та погашена (вх. 11-5278 від 11.06.2010 року);

*засуджений ОСОБА_3 просить пом'якшення призначеного йому покарання через застосування положень ст. 75 КК України. На виклику в суд він не наполягає (а. с. 1 196).

Засуджений ОСОБА_4 та потерпіла вирок суду не оскаржили, своїх заперечень на апеляції - вони не представили.

Копії вироків засудженими отримані 1.04.2010 року (а. с. 186, 187), а 19.04.10 p. i умовах CIЗО була вручена копія апеляції прокурора (а. с. 198, 199). Бажання ознайомитися матеріалами справи виказав тільки засуджений ОСОБА_4, що i було йому фактично забезпечено без будь-яких зауважень з боку останнього (а. с. 190, 191, 192-194, розписка 6.05.2010 р.).

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляцію свого колеги у зміненому в порядку ч. 1 ст. 355 КПК України її виді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вбачає підстави для задоволення тільки зміненої апеляції прокурора через наступне.

Висновки суду щодо винуватості обох цих oci6 у вчиненні грабіжницького нападу на гр. ОСОБА_5 в нічний час в м. Умані з наслідками для здоров'я та майна цієї потерпілої при зазначених у вироку обставинах, як i правильність юридичної оцінки (кваліфікація) таких дій винних за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками «повторності» та вчинення злочину «за попередньою змовою групою oci6» - підтверджуються зібраними по справі i дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України доказами i ніким з учасників процесу в апеляційному порядку не оспорюються (ст. 365 КПК України).

Не припустився суд помилки i при призначенні покарання ОСОБА_3, яке відповідає вимогам ст. ст. 65, 71 КК України i є минимально можливим за своїм розміром. Будь-яких законних підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України, як хоче того апелянт, для якого це вже третя судимість за корисливі злочини проти власності i до якого вже застосовувалися ст. ст. 75, 76, 104 КК України, - по даній справі не має.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з апеляцією прокурора в останньому її варіанті (який не погрішує становища засуджених, а тому судом приймається в якості кінцевого i єдиного у справі) i вважає помилковим зазначення у вироку «рецидиву злочинів» обом цим особам як обставини, що обтяжує їхнє покарання. Оскільки зазначена обставина вже врахована їм в якості кваліфікуючої - «повторність» за ч. 2 ст. 186 КК України i повторного зарахування ще й в якості обтяжуючої вона не потребує. До того ж, органом досудового слідства, ознака «рецидив злочинів» цим особам не вмінялася (а. с. 152), це власноруч зробив вже суд, що погіршило їх становище i для суду є неприпустимим.

Ще ж стосується ОСОБА_4, перша судимість якого була ще в неповнолітньому віці 24.11.2004 року за ч. 3 ст. 185, 104 КК України, то згідно наданої прокурором довідки, ксерокопія якої додається, 6.12.2006 року ОСОБА_4 був знятий з обліку по відбуттю цього покарання постановою Уманського міськрайонного суду від 27.11.2006 року. В зв'язку з чим відповідне посилання у вступній частині вироку щодо ОСОБА_4 має бути виключено, але повинно враховуватися судом при загальній оцінці даних про особу цього засудженого.

Що в цілому судом першої інстанції було зроблено правильно i виправлення вищенаведених незначних помилок не може позначитися на законності i обгрунтованості вироку про засудження ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Тому, виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366 ч. 1, 369-370, 373, 377 КПК України, колегія суддів, -

У X В А Л И Л А:

Апеляцію заступника прокурора м. Умані ОСОБА_2 у зміненій в порядку ч. 1 ст. 355 КПК України її редакції - задовольнити.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2010 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також окрему постанову суду по даній справі від 29 березня 2010 року - змінити.

Виключити з вироку (з вступної його частини) як помилкове посилання на наявність у ОСОБА_4 судимості за вироком Уманського міськрайонного суду від 24.11.2004 року.

Виключити з вироку та окремої постанови як помилкові посилання на наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обтяжуючої їх покарання обставини - «рецидив злочинів».

В решті вирок i окрему постанову суду залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_3 - без задоволення.

Головуючий

Судді