Справа № 489/452/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/166/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинуваченого: ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0003740 від 07.08.2015 р. та № 0000660 від 06.02.2016 р. на підставі обвинувальних актів за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.08.2015 р. близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, знаходячись біля кафе "Ленкоран", яке розташоване в районі перехрестя вул. Олійника та пр. Жовтневого в м. Миколаєві, під приводом здійснення дзвінку, взяв у ОСОБА_9 , її мобільний телефон марки "Леново А 680", вартістю 1988,96 грн. та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вищевказану суму.

З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві).

Окрім того, в період часу з 01.02.2016 р. по 02.02.2016 р., точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 1-А по пров. Тихому в м. Миколаєві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з салону автомобіля "Мерседес-609", д/н НОМЕР_1 акумулятори "Dominator", вартістю 2000 грн., "Twin-star", вартістю 650 грн., що належать ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2650 грн.

З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, показав, що в районі перехрестя вул. Олійника та пр. Жовтневого в м. Миколаєві, взяв у ОСОБА_9 її мобільний телефон марки "Леново" під приводом зателефонувати, який їй потім не повернув та пішов з місця скоєння кримінального правопорушення. В подальшому телефон продав, кошти витратив на власні потреби.

Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі.

Також показав, що знаходячись біля будинку № 1-А по пров. Тихому в м. Миколаєві, побачив мікроавтобус "Мерседес-609", двері якого були незачинені. В салоні вказаного мікроавтобуса побачив дві акумуляторні батареї, які викрав та в подальшому продав, отримавши за це 1500 грн.

Показав також, що повідомив працівникам міліції кому саме збув викрадені акумуляторні батареї. У вчиненому кається.

Вина ОСОБА_7 у вчинених злочинах, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

За епізодом заволодінні майном ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою:
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.08.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_9 заявила про те, що 06.08.2015 р. близько 18 год. 00 хв., невідома особа, знаходячись на перехресті пр. Жовтневого та вул. Олійника, шахрайським шляхом заволоділа її мобільним телефоном "Леново А680", спричинивши матеріальний збиток на суму 1998 грн.

Товарним чеком від 17.07.2014 р., відповідно до якого, вартість мобільного телефону "Леново А 680" складає 1988,96 грн.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2016 р., відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 06.08.2015 р., шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном "Леново", який належить ОСОБА_9 .

Довідкою ПТ "Ломбард-скарбниця", відповідно до якої, ОСОБА_12 заклав до ломбарду мобільний телефон "Леново А 680". Під час дослідження вищевказаного доказу, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що викрадений телефон закладав його товариш ОСОБА_12 .

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_10 :
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2016 р., відповідно до якого, ОСОБА_10 просив прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 9 год. 00 хв. 31.01.2016 р. по 14 год. 00 хв. 03.02.2016 р., шляхом відкриття замку на його автомобілі викрала 2 акумулятори, які знаходились всередині, спричинивши матеріальний збиток на суму 2650 грн.

Протоколом огляду предмета від 08.02.2016 р., відповідно до якого, було оглянуто акумулятори "Dominator", чорного кольору та "Twin-star", чорного кольору. Під час огляду, ОСОБА_13 пояснив, що 02.02.2016 р. придбав акумулятори у чоловіка, який назвався ОСОБА_14 , біля Центрального Ринку в м. Миколаєві за 1000 грн.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2016 р., відповідно до якого, ОСОБА_7 повідомив обставини вчинення ним крадіжки двох акумуляторів, яка відбулася на початку лютого 2016 р., біля буд. № 1-А по пров. Тихому в м. Миколаєві.

Постановою про визнання речовим доказом від 08.02.2016 р., якою акумулятор "Домінатор", чорного кольору та акумулятор "Твін Стар", чорного кольору, було визнано речовими доказами та повернуто потерпілому ОСОБА_10 .

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаними обвинуваченнями, повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами обвинуваченого, протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду предмета, протоколом проведення слідчого експерименту. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (злочинів) в обсязі встановленому судом.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що вінне працює, неодружений, із неповною середньою освітою, раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується негативно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів та сукупність усіх обставин, що характеризують дані злочини, відшкодування завданої шкоди потерпілому правоохоронними органами внаслідок співпраці обвинуваченого зі слідством, особистість обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі (за ст. 190 ч.1 КК України) та позбавлення волі (за ст. 185 ч.2 КК України).
Також, в кримінальному проваджені, потерпілою ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1988,96 грн. Сума матеріальної шкоди, завданої потерпілій, була доведена в ході судового розгляду та повністю визнана обвинуваченим, а тому з урахуванням ч. 1 ст. 326 КПК України, суд вважає цивільний позов таким, що підлягає задоволенню повністю в сумі 1988,96 грн.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.06.2016 р. призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2015 р., за яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., виконувати самостійно.
Строк відбування ОСОБА_7 покарання обчислювати з 15.03.2016 р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за дійсним кримінальним провадженням з 02.09.2016 р. (дата прибуття ОСОБА_7 до СІЗО м. Миколаєва за ухвалою суду) по 09.11.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: акумулятори "Домінатор" та "Твін Стар" повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 1988,96 грн. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя