Справа № 409/1157/16-к
Провадження № 11-кп/782/174/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 20.05.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Калитвенська Ростовської області РФ, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у буд. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 21.01.2016 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.01.2016 року по 20.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

В с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть потерпілого за наступних обставин.

В кінці листопада-початку грудня 2015 року, більш точну дату та час встановити не надалось можливим, у ОСОБА_7 виникла підозра, що його співмешканка ОСОБА_9 народила ІНФОРМАЦІЯ_3 дитину ОСОБА_8 не від нього. У зв`язку з цим у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_11 способом, що має характер особливого мучення.

Користуючись тим, що малолітній ОСОБА_8 в силу свого безпорадного стану внаслідок малолітства не зможе розповісти або іншим чином повідомити про заподіяння йому тілесних ушкоджень і буде протягом тривалого часу відчувати фізичний біль та страждання від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 у відсутність матері дитини, коли та залишала йому дитину для нагляду, почав наносити дитині різноманітні тілесні ушкодження.

Так в період з 1 по 4 грудня 2015 року ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , залишився вдома з малолітнім ОСОБА_8 , якого було йому залишено для нагляду його матір`ю ОСОБА_9 .

Користуючись відсутністю матері малолітнього ОСОБА_13 і реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень дитині, ОСОБА_7 шляхом тертя вологою серветкою із застосуванням надмірного зусилля в області мошонки та статевого члену спричинив малолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців статевого члена та мошонки, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 12/17 від 17.03.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Приблизно на початку грудня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи за тією ж адресою знову залишився вдома з малолітнім ОСОБА_8 , якого було йому залишено для нагляду його матір`ю ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень дитині, ОСОБА_7 став викручувати суглоби рук малолітньому ОСОБА_8 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини правої променевої кістки та перелому правої ключиці в середній третині, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 12/17 від 17.03.2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В період часу з 10 по 15 грудня 2015 року ОСОБА_7 перебуваючи у тому ж будинку знов залишився вдома з малолітнім ОСОБА_14 .

Користуючись відсутністю матері малолітнього ОСОБА_8 , і продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень дитині, ОСОБА_7 , став викручувати суглоби нижніх кінцівок малолітньому ОСОБА_8 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді переломів обох кісток лівої гомілки, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №12/17 від 17.03.2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Приблизно 17.12.2015 року в першій половині дня між ОСОБА_10 та його співмешканкою ОСОБА_9 , в будинку: за місцем їх мешкання, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на побутовому ґрунті виникла сварка.

Під час сварки, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень дитині, вихопив малолітнього ОСОБА_8 з рук його матері ОСОБА_9 , та кинув дитину у дитячу коляску, після чого вийшов з будинку на двір. Під час падіння малолітній ОСОБА_8 вдарився головою о стінку, до якої було приставлено зазначену дитячу коляску.

Від отриманих тілесних ушкоджень та фізичного болю ОСОБА_15 став сильно плакати. ОСОБА_9 взяла з дитячої коляски ОСОБА_16 до себе на руки і стала заспокоювати його.

В цей час ОСОБА_7 , повернувшись до будинку, став вимагати щоб ОСОБА_9 дала йому їсти. На вимагання ОСОБА_7 ОСОБА_17 відповіла, що спочатку вона заспокоїть та нагодує дитину, а потім дасть їжу ОСОБА_7 .

В цей час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень дитині, ОСОБА_7 знову вихопив малолітнього ОСОБА_13 з рук його матері та кинув його у дитячу коляску, в результаті чого ОСОБА_8 під час падіння знову вдарився головою о стіну будинку, до якої була приставлена дитяча коляска.

Внаслідок дій ОСОБА_7 малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми потиличної ділянки, переломів 4 і 5 ребер справа, перелому 5 ребра зліва, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 12/17 від 17.03.2016, які по ступеню тяжкості, мають ознаки: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірна гематома потиличної ділянки голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; переломи 4 та 5 ребер справа і 5 ребра зліва відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Приблизно 05.01.2016 року у денний час ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , залишився вдома з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було йому залишено для нагляду його матір`ю ОСОБА_9 .

Користуючись відсутністю матері малолітнього ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень дитині, ОСОБА_7 за невстановлених обставин спричинив малолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження в області голови, від чого останній почав голосно плакати.

ОСОБА_7 взяв малолітнього ОСОБА_8 за голову та ступні ніг, став його згинати, притискаючи ноги до голови, після чого поклавши дитину на ліжко, став обертати його із спини на живіт, утримуючи останнього за суглоби нижніх кінцівок та завдавати численних ударів руками в область сідниць та нижніх кінцівок, внаслідок чого причинив малолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження в області нижніх кінцівок.

Після отримання тілесних ушкоджень малолітнього ОСОБА_13 у зв`язку з суттєвим погіршенням його стану здоров`я 8 січня 2016 року було госпіталізовано до Луганської обласної дитячої лікарні у місті Лисичанську Луганської області, де ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень він помер.

В результаті дій ОСОБА_7 малолітньому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого косо-осколкового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням з синцем передньої внутрішньої поверхні середній третини лівого стегна, тупої закритої черепно-мозкової травми голови у вигляді підшкірного гематоми потиличної області голови, інфільтруючих субарахноідальних крововиливів під м`які мозкові оболонки та в тканину лівої потиличної долі головного мозку, внутрішньомозковий крововилив лівої тім`яної долі мозку, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 12/17 від 17.03.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які викликали небезпечний для життя стан, що спричинив смерть.

Смерть малолітнього ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від внутрішньочерепної травми з внутришньомозковою гематомою лівої тім`яної долі мозку, які ускладнилися у своїй течії набряком-набуханням головного мозку, гострим менінгітом, гнійною абсцедуючою пневмонією, фіброзно-гнійним плевритом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію злочину, просить скасувати вирок суду і призначити більш м`яке покарання.

Посилається на те, що призначаючи покарання, суд не взяв до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини та щире каяття, а також те, що він не перешкоджав слідству.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та провівши судові дебати, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Доведеність вини ОСОБА_7 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , способом, що має характер особливого мучення. що спричинило смерть потерпілого, ніким із учасників судового провадження, в тому числі і самим обвинуваченим в апеляційній скарзі, не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких умов, колегія суддів не досліджує та не обговорює питання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 і вважає доведеною судом першої інстанції його вину у вчиненні злочину за обставин, як вони викладені у вироку.

Кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України колегія суддів вважає правильною.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, тобто у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступені тяжкості злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений.

Зокрема, судом обґрунтовано враховано в якості обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, а в якості обставин, що обтяжують покарання, тяжку наслідки, заподіяні злочином та скоєння злочину щодо малолітнього, що перебуває у безпорадному стані.

Судом також враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема, задовільні характеристики, схильність до зловживання спиртними напоями.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, отже в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 20.05.2016 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.121 КК України, залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.05.2016 року по 11.07.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3