Справа № 473/1691/16-к
ВИРОК
іменем України
"23" травня 2016 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000629 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженець с.Леб`яже, Серишевського району, Амурської області, РФ, з середньою освітою, мобілізований до Збройних Сил України, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2016 року приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись на порозі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с.Дорошівка, вул.Леніна, 169, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу мисливський ніж промислового способу виготовлення, який в липні 2015 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, придбав у м.Волноваха, Донецької області, у невстановленої особи та який носив при собі у чохлі, прикріпленому на ремені форменого одягу ЗСУ з лівого боку та який у нього вилучено співробітниками Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області. Згідно висновку експерта №238 від 24.03.2016 року, вилучений ніж є мисливським ножем загального призначення виробництва фірми «EISBAR ROSTEREL» (Австрія) промислового способу виготовлення, який відноситься до контактної коротко клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії.

16 травня 2016 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України. Згідно з угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК Українита зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.) та зобов`язання відшкодувати витрати за проведення судової трасологічної експертизи в сумі 439 грн. 80 коп. Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, відповідно до ч.2 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на визначених в ній умовах. Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.263 КК України, а саме у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України. Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 16 травня 2016 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами угоди.

Оскільки відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього, суд вважає, що стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.05.2016 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 439 грн. 80 коп.

Речові докази по справі, а саме: сейф - пакунок № 2187337 з мисливським ножем загального призначення виробництва фірми «EISBAR ROSTEREL» (Австрія) промислового способу виготовлення, який відноситься до контактної коротко клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії, який зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_1