У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1.,

суддів: ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 30 червня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 25 червня 2011 року ОСОБА_3 засуджено за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 3 листопада 2011 року вирок щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року зазначені судові рішення щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

3 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року щодо нього та про поновлення строку на її оскарження.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 8 вересня 2015 року заявнику відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд вищезазначеної ухвали та заяву залишено без розгляду.

ОСОБА_3 знову звернувся до Верховного Суду України із заявою, у якій порушує питання про перегляд в порядку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року.

У своїй заяві засуджений вказує на однобічність і неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Просить зазначені судові рішення постановлені щодо нього скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину за який його засуджено, а його реабілітувати.

Заяву про перегляд судових рішень ОСОБА_3 подав із пропуском строків, передбачених частиною першою статті 447 КПК, і заявляє клопотання про його поновлення.

Заслухавши суддю-доповідача та, перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Встановлено, що заява засудженим подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, тобто у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Нормою частини першої статті 447 КПК визначено строк подання заяви з цієї підстави, який становить три місяці з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження неоднаковості застосування, якщо воно ухвалено пізніше.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо ОСОБА_3 була ухвалена 19 липня 2012 року, заяву про її перегляд надіслано до Верховного Суду України 14 червня 2016 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

Копій різних за змістом судових рішень, в яких судом касаційної інстанції неоднаково застосована одна і та сама норма права, ОСОБА_3 не надав.

Отже, ОСОБА_3 подав заяву до Верховного Суду України про перегляд судового рішення з пропуском установленого законом строку.

У своїй заяві ОСОБА_3 заявляє клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення, аргументуючи тим, що він вже шостий рік намагається оскаржити постановлені щодо нього рішення у різні інстанції та тривалий час чекав на відповіді, до того ж вказує на те, що у зв'язку з тим, що його було засуджено несправедливо ним і було пропущено строк на оскарження. Крім того зазначає, що у зв'язку з тим, що у законодавстві відбулися зміни і тепер справи переглядає Верховний Суд України, просить поновити строк та розглянути його справу.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що ним пропущено строк у зв'язку з його несправедливим засудженням, також те, що він вже шостий рік намагається оскаржити постановлені щодо нього рішення у різні інстанції та, що у законодавстві відбулися зміни і тепер справи переглядає Верховний Суд України, не може бути визнано поважними причинами, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку необхідно відмовити, а заяву засудженого залишити без розгляду.

Керуючись частиною шостою статті 447, статтею 450 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо нього.

Заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2012 року залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3