Справа №766/773/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2016 року м. Херсон

Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просив: скасувати повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.12.15 року на автомобіль ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане Ужгородським МРВ УДАІ ГУ МВС в Закарпатській області; повернути законному володільцю майна ОСОБА_3 автомобіль ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане Ужгородським МРВ УДАІ ГУ МВС в Закарпатській області, які були вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Херсон, вул. Зал Егерсег, 29.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 07.12.2015 року слідчим суддею Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_4 винесено ухвалу, якою задоволене клопотання прокурора прокуратури Дніпровського району м. Херсона та накладено арешт на автомобіль ВМW Х5 д.н. НОМЕР_1 2003 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Ужгородським МРВ УДАІ ГУ МВС в Закарпатській області, які були вилучені 15.06.2015 року під час огляду місця події за адресою м. Херсон, вул. Зала Егерсег 29.

Під час розгляду клопотання про арешт майна законний володілець майна ОСОБА_3 не був присутній та має право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що з боку органів досудового розслідування встановлено порушення норм процесуального права, а саме вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо обов`язку подати клопотання про арешт тимчасового вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, однак слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для накладення арешту, оскільки тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна.

Так, в ухвалі про арешт тимчасово вилученого майна від 07.12.15 року слідчий суддя сам зазначає, що лише 04.12.15 прокурор прокуратури Дніпровського району звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Клопотання вмотивовано тим, що 15.06.2015 року до ЧЧ Дніпровського РВ ХМУ надійшов рапорт від імені інспектора ДПС ОСОБА_5 про те, що у ОСОБА_3 було виявлено свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 з ознаками підробки. За вказаним фактом 15.06.2015 року були внесені відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0002283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. ОСОБА_3 не є у кримінальному провадженні підозрюваним, особою, що несе цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано прокурором лише 04.12.2015 року, після того, як володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 02.12.2015 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна на яке у передбачений законом термін не було накладено арешт. Розгляд вказаної скарги здійснював також слідчий суддя ОСОБА_4 та відмовив у її задоволенні з підстав того, що ним 07.12.2015 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно. Вважав, що в обох випадках слідчим суддею ОСОБА_4 допущено грубі порушення норм кримінальне процесуального законодавства, а саме слідчий суддя достовірно встановивши бездіяльність, що полягає у неповерненні майна володільцю та те, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано після спливу встановлених строків повинен був діяти у відповідності до ч. 3 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та повернути тимчасово вилучене майно особі у якої його було вилучено. Предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа) є виключно такий документ, а не інше майно. У матеріалах кримінального провадження відсутні достовірні відомості, що свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 є підробленим, слідчим суддею жодним чином не враховано відсутність доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, не доведено, що ОСОБА_3 використовував завідомо підроблений документ, оскільки зазначений документ дійсно видано Ужгородським МРВ УДАІ ГУ МВС в Закарпатській області та використовувався ним на законних підставах.

З моменту накладення арешту 07.12.15 року жодної слідчої дії у кримінальному провадженні не проведено, зокрема не допитано, власника автомобіля щодо обставин реєстрації автомобіля та отримання свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , не надано запиту до Ужгородського МРВ УДАІ ГУ МВС в Закарпатській області чи дійсно ним видавалось свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , не призначено додаткових експертиз у кримінальному провадженні направлених на встановлення об`єктивної істини. Єдина проведена у кримінальному провадженні експертиза не дала однозначної відповіді чи є свідоцтво про реєстрацію вилученого транспорту НОМЕР_2 підробленим.

Тобто арешт було накладено не обґрунтовано та в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки жодних дій з арештованим майном органами досудового розслідування не проводиться. Жодної судової перспективи зазначене кримінальне провадження не має, в той час як законний володілець арештованого майна не має можливості вільно користуватись автомобілем внаслідок чого здійснено обмеження його підприємницької діяльності та завдано негативних наслідків для інтересів родини (дружини та дитини-інваліда).

Крім того, слідчим суддею в порушення ст. 173 КПК України не враховано наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Однак цього слідчим суддею цього також зроблено не було, не враховано, що ОСОБА_3 є приватним підприємцем, а арешт майна призводить до надмірного обмеження його підприємницької діяльності; що ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 мають нерухому неповнолітню дитину-інваліда ОСОБА_7 2004 року, якій рекомендовано постійно проводити реабілітацію у реабілітаційних центрах м. Херсона, м. Одеса, а позбавлення ОСОБА_3 права володіння автомобілем фактично позбавляє цієї можливості, що суттєво позначається на інтересах інших осіб -дружини та дитини-інваліда.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає задоволенню. Пояснив, що на даний час по кримінальному провадженню слідство не закінчено, оскільки не проведені слідчі дії за дорученням на іншій території відповідно до постанови від 13.10.2015 р. Дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 від 15.06.2015 року визнано та залучено в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження № 0002283 від 15.06.2015 року автомобіль марки «BMW Х5», державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля.
Згідно висновку експерта №2413 від 24.07.2015 року ідентифікаційний номер наданого на дослідження автомобіля «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_1 піддавався знищенню внаслідок абразивної обробки поля маркування номерної деталі. Первинним ідентифікаційним номером наданого на дослідження автомобіля є номер « НОМЕР_4 ». Номер двигуна наданого на дослідження автомобіля «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_1 не досліджувався у зв`язку з конструктивними особливостями розташування номерного майданчика двигуна.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.12.2015 року накладено арешт на автомобіль марки BMW, модель Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Ужгородським МРВ УДАІ ГУ МВС України в Закарпатській області, які були вилучені 15.06.2015 року під час огляду місця події за адресою: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 29, оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення.
Крім того, 13.10.2015 року старшим слідчим СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_9 було винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, якою співробітникам Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області доручено провести слідчі дії в рамках кримінального провадження за № 00002284. Термін виконання вказаної постанови в ній не зазначено. Згідно пояснень прокурора в судовому засіданні вищезазначена постанова на даний час не виконана.
Таким чином, на даний час обставини, які були підставами для накладення арешту на автомобіль «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відпали та він є предметом кримінального правопорушення, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про скасування його арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1