Провадження № 1-кп/520/546/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2016 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 29.01.2007 року Київським районним судом м.Одеси за ст..ст. 185 ч.3, 187 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 03.08.2009 року; 09.08.2013 року Київським районним судом м.Одеси за ст.. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, з застосуванням ст.. 75 КК України строком на 1 рік, 03.07.2014 року звільненого від відбування покарання на підставі ЗУ «Про Амністію» 2014 року; 21.12.2015 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до обмеження волі строком на 2 роки; 21.06.2016 року Київським районним судом м. Одеси за ст.. 185 ч.2, 71 КК України до обмеження волі строком на 3 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Повторно, 15.11.2015 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на третьому поверсі сьомого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом перекусу плоскогубцями тросу велосипедного замку, таємно викрав велосипед марки «СОМАNСНЕ», бежевого кольору, вартістю 820 гривень, який належить ОСОБА_5 , однак, даний злочин не зміг довести до кінця по незалежним від його волі причинам, так як був затриманий мешканцями вказаного будинку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнавши себе винним у скоєнні вказаного злочину пояснив, що дійсно 15.11.2015 року зайшов до парадної будинку до знайомого, де побачив велосипед, який він вирішив таємно викрасти, та з цією метою перекусив плоскогубцями тросик, але в цей час з ліфту вийшли люди та затримали його.Обвинувачений щиросердечно розкаявся у вчиненому злочину та просив його суворо не карати.
Встановивши, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, вказаним в матеріалах кримінального провадження, з`ясувавши що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, на підставі ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які не оспорюються сторонами, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналіз досліджених судом доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в своїй сукупності достатніми для постановлення вироку, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 за кваліфікуючими ознаками: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, скоїв злочин, передбачений ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи та особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.
Також, при призначенні покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню доньку 2009 року народження, потерпілий претензій до нього не має.
Разом з тим, враховуючи що ОСОБА_4 раніше судимий, а також тяжкість скоєного, суд вважає необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді арешту.
В зв`язку з тим, що раніше запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу не заявлялись, суд вважає можливим не обирати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком чинності.

Речові докази слід вважати частково повернутими за належністю потерпілому та частково підлягають знищенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на чотири місяці.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання у вигляді арешту більш суворим, призначеним за вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року у вигляді обмеження волі на строк три роки, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки.
Строк покарання обчислювати з дня прибуття ОСОБА_4 до установи відбуття покарання.
Речові докази велосипед марки «СОМАNСНЕ» вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 ; металеві плоскогубці та страхувальний трос з замком - знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору.
Суддя ОСОБА_1