АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1008/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 189 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення, а клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без розгляду.

Згідно ухвали слідчого судді, залишення без задоволення клопотання старшого слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і залишення без розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовані тим, що старшим слідчим та прокурором жодним чином не доведено, що ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування. Також слідчий суддя дійшов висновку, що постанова від 19 лютого 2016 року про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_8 має формальний характер, оскільки датована днем, в який було складено повідомлення про підозру.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, апелянт зазначає, що 19 лютого 2016 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. На думку прокурора, під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано, що, згідно із повідомленням ГУ КЗЕ СБ України № 8/1/2-10735 від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_8 у даний час перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області та відсутній за своїм колишнім місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, як зауважує апелянт, за інформацією адресно-довідкових служб Державної міграційної служби України № 70/8-1069 від 22 січня 2015 року та № 8/1/2-7958 від 29 травня 2015 року ОСОБА_8 не зареєстрований на території Харківської області та міста Києва. При цьому прокурор вказує, що 01 липня 2015 року Голосіївським управлінням поліції ГУ НП в місті Києві було оголошено в розшук ОСОБА_8 , який також підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку з тим, що останній переховується від органів досудового розслідування. Тому, як вказує автор апеляції, органом досудового розслідування не направлялося ОСОБА_8 письмове повідомлення про підозру за місцем його колишньої реєстрації до міста Харкова та останнього оголошено в розшук днем складення повідомлення про підозру.
Далі в апеляційній скарзі прокурор стверджує, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме тим, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та ініціювати знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом надання порад, вказівок, вмовляння, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також апелянт вважає, що зазначені ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, та злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Одночасно прокурор звертає увагу, що слідчими Національної поліції України відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 13 січня 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

19 лютого 2016 року було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, про що 22 лютого 2016 року внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
23 лютого 2016 року старший слідчий в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29 лютого 2016 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 було залишено без задоволення, а клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого, внесеного в межах кримінального провадження № 0000006, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов висновку, що прокурором жодним чином не доведено, що ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що:

- підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду;

- одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу та зазначені у ст. 177 КПК України.

Як вбачається з даних, про які вказано у клопотанні старшого слідчого, 13 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 були внесені відомості за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Зокрема, органи досудового слідства вважають встановленим, що ОСОБА_8 , як заступник Голови Правління та член Правління ПАТ «БГ Банк» (, місто Київ, вул. Дегтярівська, 48), за попередньою змовою групою осіб заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, а саме на суму 17,8 млн. гривень, а також вчинив за попередньою змовою групою осіб службове підроблення, тобто складання і видачу службовою особою завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки.
19 лютого 2016 року старшим слідчим в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про яке 22 лютого 2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, постановою того ж старшого слідчого від 19 лютого 2016 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук, оскільки встановити фактичне місцезнаходження останнього не виявилося можливим.
Згідно оновленої 22 лютого 2016 року офіційної бази МВС України розшукові обліки МВС, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається з 01 липня 2015 року особою, яка переховується від органів досудового розслідування за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється Голосіївським управлінням поліції ГУ НП в місті Києві. У вказаному провадженні постановою слідчого судді надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою(а. с. 103).
Отже, висновок слідчого судді, що старшим слідчим та прокурором жодним чином не доведено, що ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування, як і його посилання, що постанова старшого слідчого від 19 лютого 2016 року про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_8 має формальний характер, є хибними, оскільки ОСОБА_8 оголошений в розшук не тільки в цьому кримінальному провадженні, а і в іншому кримінальному провадженні, за яким його розшук здійснюється вже майже дев`ять місяців.
Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, воно підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про задоволення клопотання старшого слідчого.
Зокрема, враховуючи, що є наявні дані про вагомість доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, а також те, що останній, як підозрювана особа, переховується від органів досудового розслідування, то колегія суддів вважає необхідним надати органам досудового розслідування дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 187 190, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення, а клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без розгляду, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якоюклопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Надати органам досудового розслідування дозвіл на затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4