Справа № 457/879/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1126/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 457/1879/16-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 176 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 09 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 09 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 176 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5 100 грн. Вирішено питання щодо речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 59 091 грн. 20 коп. витрат на залучення експерта.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він маючи умисел на порушення авторського права компанії «Twentieth Century Fox Film Corporation», якій належать авторські права на аудіовізуальні твори (відеограми), в період з 01 січня 2014 року по 22 липня 2015 року здійснював розповсюдження аудіовізуальних творів вищевказаної компанії через орендовані ним на території м. Трускавця Львівської області торгові павільйони, а саме на АДРЕСА_2 чим завдав шкоди компанії «Twentieth Century Fox Film Corporation» на суму 16 065 грн. 50 коп.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині стягнення процесуальних витрат в розмірі 59 091 грн. 20 коп. на залучення експерта.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що в порушення вимог ч.4 ст. 122 КПК України та п.п.4, 11 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за викоання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року за № 710 (надалі Інструкція) судом було безпідставно стягнуто з нього витрати за проведення експертизи, оскільки такі витрати повинні бути сплачені за рахунок державних коштів. Таким чином, суд приймаючи рішення про стягнення з нього судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування рішення суду в частині стягнення судових витрат.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 176 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 оскаржує лише покладені на нього витрати на залучення експерта, однак такі вимоги апеляційної скарги є безпідставними виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат пов`язаних із залученням експертів.
Згідно з ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 09 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 176 КК України, тобто судом було ухвалено обвинувальний вирок.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно довідки про витрати на проведення експертизи № 7/71 від 11 січня 2016 року такі становлять 51 704 грн. 80 коп. /а.с.85, т.1/; згідно довідки про витрати на проведення експертизи № 7/3 від 29 січня 2016 року такі становлять 7 386 грн. 40 коп. /а.с.7, т.2/, що в сукупності становить 59 091 грн. 20 коп.
Таким чином, ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта при ухваленні обвинувального вироку, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.
Так, вищезгаданою Інструкцією передбачений порядок компенсації витрат, зокрема експертам, яких залучено до проведення судових експертиз, а не порядок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, а тому колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави витрат за залучення експерта є законним та обґрунтованим, а підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 09 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8