Провадження № 1-кп/522/1200/15
У Х В А Л А
В порядку ст. 331 КПК України
28 березня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, питання про доцільність продовження строку триманні під вартою обвинувачених у кримінальному провадженню, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0010234 від 03.11.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Червона Зірка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не одружений, без постійного місця проживання, раніше судимого;
-22.02.2006 року вироком Малиновського районного суду міста Одеси за ст.186 ч.2, на підставі ст.69 КК України на 1 рік позбавлення волі. Звільнився 02.08.2006 року з Одеського слідчого ізолятора УДДВП в Одеській області по відбуттю строку покарання.
-25.03.2008 року вироком Приморського районного суду міста Одеси за ст.309 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі. Звільнився 02.01.2009 року по відбуттю строку покарання.
-11.12.2009 року вироком Суворовського районного суду міста Одеси за ст.ст.185 ч.3, 304 ч.1, 70 КК України на 3 роки і 10 днів позбавлення волі. Звільнився 31.08.2012 року по відбуттю строку покарання.
-24.05.2013 року вироком Приморського районного суду міста Одеси за ст.ст. 15, 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнено з випробуванням, терміном на 2 роки.
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Паранине, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
-- 30.08.2006 року вироком Ірпіньського міського суду Київської області за ст.ст.185 ч.3, 297, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 19.09.2008 з Житомирської ВК №4 по ухвалі Богунського районного суду міста Житомира від 11.09.2008 умовно достроково, не відбутий термін 10 місяців.
- 17.08.2010 року вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області за ст.ст.187 ч.2, 69, 304 ч.1, 70 ч.1, 71, 72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 25.10.2012 року з Коростенківської ВК №71 Житомирської області по ухвалі Коростенківського міського суду Житомирської області від 17.10.2012 року на підставі ст.81 КК України умовно достроково, не відбутий термін 1 рік 21 день.
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса, з середньою освіто, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , і ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Під час судового засідання суд з власної ініціативи поставив на розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою, з тих підстав, що ризики зазначені при обранні запобіжного заходу не зменшились, та більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишили питання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, заперечили проти продовження строку тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладений на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які документи, що можуть мати значення для кримінального провадження, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд вважає, що на даний час, перелічені вище ризики не зменшились, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання завдань кримінального провадження, тому вважає за необхідне на даному етапі продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.
При розгляді питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує достатність підстав вважати, що ризики, які зазначені в п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, крім того, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім у даному кримінальному провадженні Зважаючи на обставини, які викладені в ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, розмір майнової шкоди у завданні якого обвинувачується ОСОБА_5 та на відсутність обмежень передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст. 197 КПК України та ч. 7 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що буде доцільно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд, враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, та розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується, та те, що ризики, передбачені п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду, незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.
Стосовно інших підстав, що враховуються при обранні запобіжного заходу, суд виходить із оцінки сукупності всіх обстави, які зазначені в ст. 178 КПК України, та приходить до висновку, що ризики зазначені при першому обранні запобіжного заходу не зменшилися, та строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити на шістдесят днів.
Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд
у х в а л и в :
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 вважати продовженим на 60 (шістдесят днів), тобто до 29 травня 2016 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 вважати продовженим на 60 (шістдесят днів) тобто до 29 травня 2016 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 вважати продовженим на 60 (шістдесят днів) тобто до 29 травня 2016 року.
Копію ухвали направити начальнику ОСІ УДПС України в Одеській області для відома.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
28.03.2016