Справа № 175/2850/16-к
Провадження № 1-кп/175/133/16
07 вересня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько - Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючому вищу освіту, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера МВС, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України,
встановив:
Відповідно до обвинувального акту і угоди да про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи призначеним відповідно з Наказом начальника ГУМВС України у Дніпропетровській області № 264 від 14.12.2010 на посаду слідчого відділу розслідувань дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУМВС України Дніпропетровської області з 01.01.2011 року та являючись службовою особою працівником правоохоронного органу, відповідно до положень чинного законодавства, зокрема КПК України 1960 р. та Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990, нормативних приписів Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, а також функціональних обов`язків був наділений повноваженнями по розслідуванню кримінальних справ і прийняттю самостійно всіх рішень по спрямуванню слідства і провадження слідчих дій, а також дотримання завдань кримінального провадження, спрямованих на охорону прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь тощо, скоїв умисний корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Так, на початку січня 2011 року у слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 під час спілкування зі своєю знайомою ОСОБА_5 , яка розповіла йому про проблеми, що утворилися із заарештованим гр. ОСОБА_6 , кримінальна справа відносно якого за фактом спричинення тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого, на той час перебувала у провадженні слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського РВ м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 121 КК України, виник протиправний корисливий намір, спрямований на вчинення службового злочину шляхом зловживання впливом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе і третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що зазначена кримінальна справа стосовно ОСОБА_6 не перебуває у його провадженні, однак він за допомогою свого впливу як службової особи вищестоящого структурного підрозділу органу внутрішніх справ має змогу сприяти у перекваліфікації дій обвинуваченого в бік пом`якшення та зміні запобіжного заходу на підписку про невиїзд, запропонував ОСОБА_5 за умови передачі йому 50 000 доларів США задля прийняття необхідного рішення організувати вирішення цих питань шляхом підкупу необхідного кола посадових осіб, на що остання надала свою згоду.
16.03.2011 року приблизно о 16.20 год. слідчий СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області підполковник міліції ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, знаходячись в автомобілі «Мерседес Бенц» ( д/н НОМЕР_1 ) поблизу автостоянки по вул. Тепличній, 2 смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, отримав від гр. ОСОБА_5 400 000 грн. (еквівалент 50 000 доларів США станом на 16.03.2011) неправомірної вигоди для себе і третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави, а саме за сприяння шляхом зловживання своїм впливом як службовою особою структурного підрозділу ГУМВС на прийняття необхідних процесуальних рішень посадовими особами АНД РВ, ГУМВС України у Дніпропетровській області та АНД-районного суду м.Дніпропетровська у вирішенні питання про повернення вказаної справи для проведення додаткового розслідування, перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 119 КК України і зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд.
Умисні дії ОСОБА_7 , кваліфіковані в одержанні неправомірної вигоди для себе і третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за ч. 2 ст. 369-2 КК України (у редакції від 13.05.2014).
25 липня 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та обсяг підозри за ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Сторонами угоди визначено узгоджене покарання , передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні йому законом права, але просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності . З дня виявлення злочину який йому інкримінують тобто з 16 березня 2011 року по теперішній час минуло 5 років 5 місяців та 20 днів.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти заявленого клопотання ОСОБА_4 та наполягала на затвердженні судом угоди про визнання винуватості та постановленні вироку.
Суд, заслухавши сторони , дослідивши надані матеріали вважає заявлене клопотання ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню тому як воно є обґрунтованим .
Відповідно п.3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минулі такі строки : - 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості .
ч.2 ст. 369-2 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від 750 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , або позбавлення воли на строк від двох до п`яти років.
Відповідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.314 ч. 3 п. 2 КПК України, ст.ст. 12 ч. 3, 49 п.3 ч. 1 КК України, суд , -
ухвалив :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити, та звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369 -2 КК України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності .
Речові докази грошові кошти в розмірі 400000 ( чотириста тисяч) гривень , які зберігається згідно квитанції № 013710 від 25.05. 2011 року у УСБУ в Дніпропетровській області повернути державі.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів.

Суддя ОСОБА_1