Справа № 521/4687/16-к
Номер провадження:1-в/521/2318/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника ОВК № 14 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосуванням відеоконференції клопотання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Саратського району, с. Михайлівка, молдованина, громадянина України, не одруженого, такого, що не має освіти, до засудження не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 13.12.2004 року за ч. 1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком на 1 рік; 2) 12.04.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; судимого: 12.11.2009 року Саратським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання засудженого ОСОБА_5 вбачається що він засуджений вироком Саратського р/с Одеської області від 12.11.2009 року за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, за яким відбуває покарання у Одеській виправній колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 14), працевлаштований, режим відбування покарання злісно не порушує,має три заохочення. Просить застосувати до нього в порядку ст. 81 КК України умовно-достроково звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 просив суддю задовольнити його клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Прокурор та представник ОВК № 14 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого та звільнення останнього з місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки останній не довів своє виправлення.

Вислухавши клопотання, думку прокурора, представника ОВК № 14 та засудженого, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув дві третини строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не має. Так адміністрація колонії негативно характеризує засудженого. За час відбування покарання в установі допустив порушення режимних вимог, за що має сімнадцять стягнень. Працевлаштований. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, має одне заохочення. До майна установи ставиться не сумлінно. Вину за скоєним злочином визнав.

Окрім того, під час судового розгляду, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 раніше судимий 2 рази за скоєння умисних злочинів. Таким чином, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі. Крім того, за час відбуття покарання в колонії засуджений притягувався до адміністративної відповідальності 17 (сімнадцять) разів у тому числі один раз був поміщений до ДІЗО, що свідчить про відсутність законослухняної поведінки засудженого та його виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; та інш.

Таким чином сумлінна поведінка та ставленні до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, кількість непогашених стягнень, та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці, суд вважає, що в задоволені клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: