Справа № 317/1742/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника, адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 про вирішення питання щодо речових доказів, пов`язаних з виконанням вироку по кримінальній справі № 1-257/2008 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області з Апеляційного суду Запорізької області після скасування ухвали суду першої інстанції, повторно надійшло клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 про вирішення питання щодо речових доказів, пов`язаних з виконанням вироку по кримінальній справі № 1-257/2008 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час постановлення вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2008 року по справі № 1-257/2008 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, не було вирішено питання щодо визначення особи, якій необхідно передати речові докази у вказаній кримінальній справі грошові кошти в сумі 12 200 доларів США та 553 гривні.

Під час розгляду даного клопотання, в судовому засіданні прокурором було подане письмове клопотання про залишення первинного клопотання без розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила суд залишити без розгляду первинне клопотання про вирішення питання щодо речових доказів.

Захисник в судовому засіданні заперечила проти залишення клопотання без розгляду, оскільки у висновках, які містяться в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області, викладено рекомендації для суду першої інстанції, які мають бути враховані ним при повторному розгляді клопотання про речові докази «врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищезазначені порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення».
Суд, вислухавши прокурора та захисника, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом.

Частиною першою статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

В даному випадку, з клопотанням про вирішення долі речових доказів, до суду звернувся прокурор, який є одним із належних суб`єктів звернення з питань, пов`язаних з виконанням вироку та визначених статтею 537 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Крім того, однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка, відповідно до статті 26 КПК України полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та в спосіб, передбачених КПК України.

Аналіз наведених норм права призводить суд до висновку про те, що особа, яка, реалізуючи своє процесуальне право на звернення до суду, подала клопотання (подання) з питань, визначених статтею 537 КПК України, має невід`ємне право, в разі наявності на те внутрішньої волі, вимагати від суду не розглядати раніше подане нею клопотання (подання).

Крім того, однією з підстав скасування Апеляційним судом Запорізької області ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2016 року, був не розгляд попереднім складом Запорізького районного суду Запорізької області клопотання прокурора про залишення без розгляду його первинного клопотання, поданого в порядку статті 537 КПК України.

Суд погоджується з думкою захисника щодо необхідності виконання судом першої інстанції рекомендації, викладених в ухвалі суду апеляційної інстанції, однак вважає, що такі рекомендації можуть бути виконані лише під час розгляду справи по суті, а фактична відмова від свого клопотання особи, яка його подала, на думку суду унеможливлює розгляд цього клопотання по суті, оскільки такий розгляд буде суперечити засадам диспозитивності кримінального процесу.

Керуючись ст.ст. 26, 36, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Залишити без розгляду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 про вирішення питання щодо речових доказів, пов`язаних з виконанням вироку по кримінальній справі № 1-257/2008 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Роз`яснити захиснику право на звернення до суду з аналогічним клопотанням, передбачене ч. 1 ст. 537 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1