Дата документу Справа № 324/2437/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1376/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 324/2437/15-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги
22 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на предмет її відповідності вимогам ст.396 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.260, ч.1 ст.263 КК України і призначено йому покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На вказаний вирок прокурором подано апеляційну скаргу.
Ухвалою апеляційного суду від 01.09.2016 року апеляційна скарга прокурора була залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.396 КПК.
Відповідно до положень ст.399 КПК прокурору для усунення недоліків апеляційної скарги було надано строк 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Відповідно до положень ст.ст.7, 22, 396, 404 КПК України апелянт повинен самостійно визначити межі перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції та навести належні та достатні доводи і мотиви на обґрунтування апеляційних вимог, які повинні узгоджуватися з положеннями кримінального процесуального закону.
Однак зі змісту поданої апеляційної скарги (у зміненій редакції) вбачається, що прокурор так і не усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі від 01.09.2016 року.
Так, в апеляційній скарзі прокурор, у порушення вимог ст.396 КПК так і не навів відповідного обґрунтування наведених в скарзі доводів та заявлених вимог.
Крім того, прокурор знову просить в резолютивній частині скарги визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України (участь у терористичній організації), проте порушує питання про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.258 КК України, яка передбачає відповідальність за терористичний акт, хоча обвинувачення за цією статтею ОСОБА_3 не висувалося, що свідчить про суперечливість апеляційних вимог в цій частині, про що апеляційним судом наголошувалось в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Порушуючи в скарзі питання про призначення обвинуваченому покарання з конфіскацією майна, прокурор знову, в порушення вимог ст.59 КК, не зазначив все або яка саме частина майна підлягає конфіскації. Більш того, прокурор просить призначити остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК у виді 10 років позбавлення волі, тобто (як свідчить резолютивна частина скарги) без конфіскації майна, що не узгоджується з положеннями кримінального закону, про що також апеляційним судом наголошувалось в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Також прокурор порушує питання про проведення часткового судового слідства, однак діючим кримінальним процесуальним законом такої стадії судового провадження не передбачено.

Зазначене свідчить про те, що прокурор так і не усунув в повному обсязі недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 01.09.2016 року, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст.399 КПК, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись п.1 ч.3 ст.399 КПК України суд,

у х в а л и в:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 повернути апелянту.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати прокурору у провадженні ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2