печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2016 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режииі відеоконференцзвязку з Синельниковською виправною колонією № 94 УДпС України у Дніпропетровській області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004376 від 20.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 21.12.2005 Єнакієвським міським судом Донецької області по ч. 3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Умовно-достроково звільнений 10.02.2012 постановою Нікітовського районного суду міста Горлівка Донецької області, не відбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2015 року. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2016 року за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 знаходився біля будинку №20, по бульвару Дружби Народів в місті Києві, разом із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_10 . У цей час, вони помітили ОСОБА_11 , яка проходила повз них, розмовляючи по мобільному телефону, та у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. ОСОБА_9 , за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_10 , який згідно розподілених ролей знаходився на певній відстані та спостерігав за обстановкою, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна підбіг до ОСОБА_11 ззаду, та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс долонею правої руки удар в голову ОСОБА_11 від якого вона впала на землю. Після цього ОСОБА_9 зігнувся над ОСОБА_11 та відкрито заволодів її речими, а саме мобільним телефоном «Samsung Galaxy Grand Dous» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 3000 грн., який знаходився в руках останньої, заподіявши цим ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму. Із викраденим майном ОСОБА_9 та невідома особа на ім`я ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому, критично оцінив свої дії та виразив готовність понести відповідальність за вчинене. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не карати його суворо.
Враховуючи те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуюєся, доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:
-ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, при цьому, суд звертає увагу на наслідки та мотиви вчинення злочину, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;
-особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, не працюючий.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_9 необхідно призначити відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за даним вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2015 року.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 23 000 грн. до обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно задовольнити, оскільки вони визнані обвинуваченим та підтверджується зібраними по справі доказами.
Судові витрати по справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_9 за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2015 року, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту затримання.
Речові докази, що зберігаються в матеріалах справи залишити зберігати там же.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand Dous» IMEI НОМЕР_1 , що переданий на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_8 залишити останній, як власнику.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_9 ( НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_8 ( НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 23 000 ( двадцять три тисячі) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.
Суддя ОСОБА_1