Справа № 1-46/11
Провадження 1-в-113/16
22 липня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,
До Обухівського районного суду Київської області звернулась ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про скасування арешту на майно, в якій просила скасувати арешт на майно накладений в кримінальній справі № 27-1332 від 03.01.2010 року.
Під час розгляду вищезазначеної заяви, судом було встановлено з матеріалів кримінальної справи № 1-46/11( номер справи слідчого органу №), що постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_6 від 03.01.2010 року в межах кримінальної справи № 27-1332 з метою забезпечення можливої конфіскації майна, що як обов`язкове покарання передбачено ч. 2 ст. 307 КК України, накладено арешт на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .
З матеріалів кримінальної справи та виконавчого провадження № 36186553 встановлено, що вирок Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2011 року, яким ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України їй призначено покарання у виді 8 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та даний вирок в частині конфіскації майна, що є власністю засудженої не виконаний, оскільки виконавчий лист № 1-46/11 виданий 26.11.2012 року Обухівським районним судом Київської області щодо конфіскації всього майна, що є власністю засудженої ОСОБА_5 постановою державного виконавця ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 повернуто стягувачу в зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення відсутнє, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами виконавчого провадження та матеріалами кримінальної справи.
Так, з матеріалів виконавчого провадження № 36186553 щодо конфіскації майна засудженої ОСОБА_5 встановлено, що окрім на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 на яку накладено арешт у власності засудженої перебуває і інше нерухоме майно, яке також конфісковано не було. Державним виконавцем також не було здійснено заходів по виявленню банківських рахунків, акцій та іншого майна, що перебуває у власності засудженої ОСОБА_5 .
Окрім того, під час дослідження матеріалів кримінальної справи, судом виявлено, що вирок Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2011 року в частині конфіскації майна засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та речових доказів ( грошових коштів та прикраси з жовтого металу також не виконано, хоча судом направлялись виконавчі листи щодо конфіскації майна на користь держави.
Покарання у вигляді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація означає вилучення майна.
До способів забезпечення виконання даного покарання належить накладення арешту на майно, його опис і передача на зберігання. Кримінальним кодексом України передбачена низка гарантій виконання покарання у виді конфіскації майна. Так, відповідно до статті 388 Кримінального кодексу України встановлюється кримінальна відповідальність за приховування майна, що підлягає конфіскації, або на яке накладено арешт чи яке описано.
При надходженні виконавчого документа на виконання державний виконавець негайно перевіряє наявність майна, яке зазначене в опису, виявляє інше майно, що підлягає конфіскації, і складає опис цього майна. При наявності довідки про те, що опис майна не проводився, державний виконавець вживає заходів до виявлення майна засудженого, шляхом направлення запитів до реєстраційних установ, банків, нотаріату тощо та перевіряє майновий стан боржника за останнім місцем його реєстрації, проживання, місцезнаходженням майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КК України за невиконання вироку суду, що набрав законної сили, або перешкоджання його виконанню, що вчинено службовою особою передбачено кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі через відповідні управління державної виконавчої служби.
Відповідно до ст. 86-1 Закону України «Про виконавче провадження», нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень
у кримінальних справах здійснюється прокурором.
Суд, вважає за необхідне звернути увагу Генерального прокурора України та Міністерства юстиції України на невиконання службовими особами ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції своїх обов`язків по виконанню вироку Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2011 року в частині конфіскації майна засуджених та речових доказів ( прикрас з металу та грошових коштів).
Керуючись ст. 372 КПК України,
Звернути увагу Генерального прокурора України та Міністерства юстиції України на допущені порушення вимог закону при виконанні вироку Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2011 року в частині конфіскації майна засуджених та речових доказів ( прикрас з металу та грошових коштів) службовими особами ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції з метою належного реагування.
Про результати розгляду окремої ухвали повідомити Обухівський районний суд Київської області в установлений законом строк.
Ухвала може бути оскаржена протягом 15 діб з моменту її винесення.
Суддя ОСОБА_1