Провадження № 1-кс/742/134/16
Єдиний унікальний № 742/232/16-к
У Х В А Л А
02 березня 2016 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та повернення автомобіля по кримінальному провадженню №0000121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України

в с т а н о в и в:

29 лютого 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду із відповідним клопотанням (скаргою), в якому зазначає, що в провадженні СВ Прилуцького ВП ГУНП перебуває кримінальне провадження №0000121, порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. В межах даного кримінального провадження, 20.01.2016 року було вилученого автомобіль марки «ВМW 730І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності та який на законних підставах знаходився в оперативному розпорядженні ОСОБА_4 .

Посилаючись на ті обставини, що вказаний автомобіль безпідставно поміщений на штраф майданчик Прилуцького ВП ГУНП, а він як власник безпідставно та незаконно обмежений у праві власності, незважаючи на численні звернення до слідчого та прокурора про повернення такого, просить визнати дії слідчого ОСОБА_3 незаконними та повернути належний йому на праві власності автомобіль, оскільки з питанням накладення арешту слідчий до суду не звертався і таке рішення судом не приймалося.

В судове засідання скаржник не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки суд не повідомив.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що дійсно в його провадженні перебуває кримінальне провадження, порушене за ознаками злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, зазначений ОСОБА_5 автомобіль дійсно було вилучено 20 січня 2016 року , але з питанням накладення арешту він до суду не звертався. На даний час вважає, що дійсно існують підстави для відмови у задоволенні такої скарги.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав дану скаргу.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового провадження та перевіривши надані матеріали, приходжу до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Прилуцького ВП ГУНП перебуває кримінальне провадження №0000121, порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , у якого було вилучено автомобіль БМВ та інші речі. Вказане тимчасово вилучене майно власнику не повернуто. З клопотанням про арешт вищезазначеного майна, слідчий та прокурор до суду не звертались.

Відповідно до ст. 167 КПКУ тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною другою ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Отже, при вирішенні подальшої долі вказаного майна, прокурором та слідчим мали застосовуватись положення ч. 5 ст.171 КПК України про обов`язок звернутись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, всупереч вимогам КПК України, слідчий та прокурор тимчасово вилучене майно не повернули його власнику чи володільцю, до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звернулися.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

Тобто, у даному кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно було вжити всіх передбачених законом заходів щодо повернення тимчасово вилученого майна законному власнику/володільцю, або вирішити долю вилученого у відповідності до положень Глави 10 КПК України, однак, зазначені вимоги закону не виконані.

Згідно ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, скарга (клопотання) власника тимчасово вилученого майна - адвоката на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та поверненні такого, підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 169-173, 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу (клопотання) ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та повернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000121 від 20.01.2016 року повернути власнику тимчасово вилученого майна ( ОСОБА_5 ) майно, яке було вилучене при затриманні ОСОБА_4 співробітниками Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, а саме: автомобіль «BMW 730» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: