Справа № 190/1406/16-к
Провадження №1-в/190/666/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 раніше судимого
19.01.2001 р. П`ятихатським районним судом за ст. 2296 ч. 1, 45 КК України до 1 року позбавлення волі умовно на 1 рік та штрафом в розмірі 200 грн.,

15.04.2002 р. П`ятихатським районним судом за ст.ст. 304, 190 ч. 2, 140 ч. 2, 81 ч. 2, 185 ч. 3, 42, 43 до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

16.06.2005 р. П`ятихатським районним судом за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

02.07.2010 р. П`ятихатським районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 309 ч. 2, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі,

27.08.2010 р. Жовтоводським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2012 р. на підставі ст. 84 КК України на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 2 дні у зв`язку з захворюванням до його одужання,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2013 року.
Засуджений ОСОБА_4 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав в повному обсязі, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки став на шлях виправлення, усвідомив суспільно-небезпечний характер своїх діянь, а тому вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.
П`ятихатська виправна колонія № 122 в судове засідання свого представника не направили, надіслали листа з проханням справу розглядати без участі їх представника, у задоволенні клопотання засудженого просили відмовити, так як засуджений не довів своє виправлення.
Спостережна комісія П`ятихатської РДА про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила і подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_4 характеризується задовільно, працевлаштований комірником на загальних підставах без оплати праці, до роботи ставиться задовільно, необхідний контроль за виконанням поставлених завдань. Намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи.
Згідно довідки про заохочення та стягнення від 24.06.2016 року засуджений ОСОБА_4 мав одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку та 2 заохочення.
Згідно витягу з протоколу № 9 від 28.04.2016 року засідання адміністративної комісії ПВК 122 засудженому ОСОБА_4 в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_4 свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, засуджений працевлаштований, проте потребує контролю за виконанням поставлених йому завдань, за період відбування покарання в установі мав одне стягнення, а відбуваючи покарання в П`ятихатській ВК (№ 122) заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. При цьому, ОСОБА_4 неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, засуджений хоч і підпадає під дію ст. 81 КК України, оскільки відбув 2/3 строку покарання, однак при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення основним та вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Як видно з характеристики засудженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, характеризується задовільно, готовності до самокерованої, правослухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1