провадження 1-кп/243/676/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року. м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №4 м. Слов`янська клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Донецької області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 01 березня 2016 року, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, такого що проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :
29.09.2016 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні з Апеляційного суду Донецької області відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження терміну запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 2 місяці, мотивуючи його тим, останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який у випадку визнання його винним передбачене покарання у виді тривалого позбавлення волі, усвідомивши можливість отримання такого кримінального покарання, він, при обрані більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, незаконного вплинути на свідків у провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того більш м`які запобіжні заходи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти цього клопотання заперечував, пояснивши, що він не скоював інкриміновані правопорушення, не здійснював та не здійснює тиск на свідків обвинувачення, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду.

Його захисник ОСОБА_7 проти клопотання заперечував та зазначив, що тільки тяжкість покарання за інкримінований злочин не може бути підставою тримання обвинуваченого під вартою. На даний час практично вже закінчено з`ясування фактичних обставин по справі, тому обвинувачений не може здійснювати тиск на потерпілих та свідків обвинувачення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_6 свідчать про наявність і на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Керуючись статтями 177, 178, 314-316 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора прокуратури Донецької області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 01 березня 2016 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити застосування обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів 14 години 50 хвилин 28 листопада 2016 року.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Артемівського слідчого ізолятора УДПтС України в Донецькій області та вручити обвинуваченому ОСОБА_6 .

Розгляд підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України відкласти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3