Справа № 362/169/16-к
Провадження № 1-кп/362/61/16
У Х В А Л А
Іменем України
19.04.2016

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001696 від 26.10.15 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального Акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 26.10.2015, близько 20 год. 00 хв. знаходився на території власного домоволодіння, а саме: в будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої.

Там, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка, яка переросла в бійку та в ході якої, у ОСОБА_7 , виник намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв в руки ніж, який знаходився на столі у кухонному приміщенні будинку, наблизився до потерпілого та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 завдав два удари кухонним ножем в область серця, тобто життєво важливий орган людини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №566 м/д від 16.12.2015 року у потерпілого ОСОБА_8 , 1995 р. н., мали місце наступні тілесні ушкодження: два проникаючі в порожнину перикарда і ліву плевральну порожнину колото-різані поранення передньої поверхні грудної клітки зліва з пошкодженням лівого пересердя, розвитком гемо тампонади і лівостороннього гемоторакса, що виникли внаслідок впливу гострого предмета, який володіє колючо-ріжучими властивостями, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі у зв`язку з тим, що потерпілому ОСОБА_8 після отриманих тілесних ушкоджень було своєчасно надано медичну допомогу.

ОСОБА_7 перебуває під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області з 26.10.2015 року.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 надійшло до суду 15.01.2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2015 року на стадії досудового розслідування, а ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2016 року на час судового розгляду і ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 10.03.2016 строк тримання під вартою було продовжено до 08 травня 2016 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав на необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість скоєного злочину, і наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисник не погоджується з думкою прокурора, вважаючи, що по даному кримінальному провадженню допитані всі свідки, потерпілий, досліджені письмові матеріали справи, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого і його захисника, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо-тяжкого злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню будь-яким чином, яке на даний час не закінчено, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи , які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцю і мешканцю

АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України,
раніше не судимому, строк тримання під вартою в Київському СІЗО Управління пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 30 днів, тобто до 18 травня 2016 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику Київського СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3