Справа № 182/2531/16-к
Провадження № 1-кс/0182/663/2016
У Х В А Л А
Іменем України
18.05.2016 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про допит свідка під час досудового розслідування відповідно до ст.225 КПК України у кримінальному провадженні № 0000982,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000982 від 16 березня 2016 року, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У вчиненні вказаного правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 16 березня 2016 приблизно о 12 год. 00 хв., знаходячись поблизу кафе «Джин» розташовану в парку «Перемоги» в м. Нікополі Дніпропетровської області, де побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка тримала в руці мобільний телефон, в цей час у нього виник умисел направлений на відкрите викрадення її майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривку, з руки потерпілої відкрито, умисно, повторно, із корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном марки «YOUPU» вартістю 2000 грн. з сім картою мобільного оператора «МТС», вартістю 30 грн. та чохлом, вартістю 100 грн., який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 2130 грн. З місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що в середині березня 2016 року близько 12.00 год. вона разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 йшли по парку «Перемоги» в бік стадіону «Електрометалургів» в м. Нікополь. Проходячи повз кафе «Джин» розташоване в парку Ізосимов побіг вперед, вона одразу не зрозуміла, що сталося ОСОБА_10 при цьому нічого не казав. Вона побачила як ОСОБА_5 підбіг до жінки яка йшла попереду та розмовляла по мобільному телефону вихватив телефон з руки та побіг у бік Центрального ринку. Жінка почала кричати, однак ОСОБА_11 не реагував та втік, жінку він не бив та фізичне насильство не застосовував. Після чого в цей же день близько 17.00 год. ОСОБА_5 прийшов до дому ОСОБА_12 , показав мобільний телефон, сенсорний, білого кольору, та сказав, що даний телефон ОСОБА_10 вихватив у жінки в парку. Після чого вони пішли до їх знайомого ОСОБА_13 на прізвисько « ОСОБА_14 », та ОСОБА_11 продав йому викрадений телефон.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000982 свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона разом з ОСОБА_15 збираються виїхати на заробітки у літній період часу до іншої області, та не зможуть з`явитися у судове засідання для дачі свідчень по даному факту.

Враховуючи викладене існують обставини, що можуть вплинути на повноту та достовірність розгляду даного кримінального провадження в судовому розгляді. Таким чином, є доцільним допитати ОСОБА_7 під час досудового розслідування в судовому засіданні.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора та перевіривши клопотання та надані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, вважає, що в задоволені клопотання слідчого слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, тільки суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 225 КПК України передбачено, що у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. Таким чином, з наведених вище норм КПК України слідує, що, як правило, суд, який розглядає обставини кримінального провадження по суті, повинен у судовому засіданні безпосередньо допитати всіх свідків, заявлених для допиту на підтвердження або спростування цих обставин сторонами кримінального провадження та потерпілим.

Додержання принципу безпосередності дослідження доказів під час досудового розслідування і судового розгляду, у тому числі й показань свідків, особисте сприйняття цих показів судом, який розглядає справу по суті, є запорукою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини кримінального провадження. Крім того, відповідно до положень Європейської конвенції з прав людини, а також практики Європейського суду з прав людини (справи «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» від 23 квітня 1997 року; «Лука проти Італії» від 23 квітня 1997 року) сторона захисту повинна мати можливість у судовому засідання поставити питання свідкам на показах, яких ґрунтується відповідне обвинувачення.

Можливість отримання показань свідка у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, є винятком із зазначеного правила.

Такий виняток допускається лише у тому випадку, коли через певні обставини свідок або фізично не зможе бути присутнім чи давати показання під час розгляду обставин кримінального провадження судом по суті, або існують такі обставини, що можуть вплинути на повноту чи достовірність показань свідка, за умови, що такі обставини неможливо усунути передбаченими законом заходами. У своєму клопотанні слідчий не надала відповідних документів, що підтверджують те, що свідок фізично не зможе прибути у судове засідання для його безпосереднього допиту судом під час розгляду обставин кримінального провадження або, прибувши, фізично не зможе давати показання, а також таких обставин, що можуть вплинути на повноту чи достовірність показань цього свідка, які неможливо усунути передбаченими законом заходами. У клопотанні слідчий посилається на можливість виїзду свідка на заробітки в літній період часу до іншої області України.

Однак, на думку слідчого судді це не є підставою для допиту свідка в порядку ст.225 КПК України.

Керуючись ст.225 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотанням слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про допит свідка ОСОБА_7 під час досудового розслідування відповідно до ст.225 КПК України у кримінальному провадженні № 000982 -відмовити .

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1