Справа № 405/225/16-к

15 січня 2016 року
слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши повідомлення адвоката ОСОБА_2 про незаконне позбавлення свободи ОСОБА_3 та його звільненні,
адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда в порядку ст.206 КПК України зі скаргою про незаконне позбавлення свободи ОСОБА_3 , в якій просив постановити ухвалу якою зобов`язати адміністрацією СІЗО м. Кіровограда негайно доставити ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі та звільнити його.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Дослідивши додані до заяви матеріали, слідчий суддя встановив, що вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.11.2015 року вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2015 року в частині призначення покарання відносно ОСОБА_3 змінено. ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ст. 348 КК України на 9 років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.1 ст.263 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 09.10.2007 року. (т.15 а.с. 197-238).
Викладені обставини встановлені на підставі копії ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.01.2016 року. Зазначеним судовим рішенням задоволене клопотання засудженого ОСОБА_3 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, а тому станом на 15.01.2016 року, не набула законної сили.
Надане судове рішення свідчить про те, що станом на день звернення до суду, засуджений на підставі судових рішень, що зазначені вище утримується в слідчому ізоляторі, а тому у слідчого судді відсутні відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, у зв`язку із чим поданій заяві необхідно відмовити.
Керуючись ст.206 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні повідомлення адвоката ОСОБА_2 про незаконне позбавлення свободи ОСОБА_3 та його звільненні відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1