В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/592/16-к

Провадження № 1-кп/348/94/16

10 травня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0007307 від 22.11.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малів Теребовлянського району, Тернопільської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загально-середньою освітою, одруженої, працюючій по тимчасових заробітках, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві).
ОСОБА_4 , діючи умисно, із наміром на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, з корисливих мотивів, вирішила збагатитися за рахунок чужого майна шляхом обману, знайшовши розміщене потерпілим ОСОБА_5 оголошення в газеті «Вітрина Надвірної» у розділі «Загублене/знайдене» наступного змісту: «Шукаю дівчину ОСОБА_6 , яка була 21.09.2013 року в ресторані «Карпати» у білій куртці НОМЕР_1 ».

Видавши себе за дівчину на ім`я ОСОБА_7 , з якою потерпілий ОСОБА_5 познайомився на весіллі в ресторані «Карпати», і реалізуючи свій злочинний намір, 11.10.2013 року приблизно о 08:00 год. ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону з абонентським № НОМЕР_2 зателефонувала до ОСОБА_5 на мобільний телефон з абонентським № НОМЕР_1 , та з метою увійти в довіру, видала себе за дівчину на ім`я ОСОБА_7 і в телефонній розмові розповіла, що вона є саме та дівчина з якою ОСОБА_5 познайомився на весіллі в ресторані «Карпати» , що в м.Надвірна по вул. Грушевського.

Увівши в оману потерпілого, викликавши впевненість щодо правомірності своїх намірів, ОСОБА_4 увійшла у довіру до потерпілого, і у телефонному режимі звернулася до ОСОБА_5 із проханням позичити їй гроші для придбання медичних препаратів на лікування свого батька, наперед не маючи наміру їх повертати.

Довіряючи, ОСОБА_4 , як дівчині ОСОБА_8 , з якою він познайомився на весіллі, ОСОБА_5 погодився на прохання ОСОБА_4 та здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 4410 грн., у період часу з 14 по 17 жовтня 2013 року, на банківський рахунок № НОМЕР_3 , що належить її чоловіку ОСОБА_9 .

Бажаючи довести свої дії до кінця, ОСОБА_4 з банківської картки № НОМЕР_3 неодноразово знімала грошові кошти, а саме: 14.10.2013 року з терміналу банкомату із кодуванням CAIF7642, що в м.Надвірна по вул. К.Ольги, 4 грошові кошти в сумі 980 грн., 14.10.2013 року з терміналу банкомату з кодуванням CAIF7642, що в м. Надвірна по вул. К.Ольги, 4 грошові кошти в сумі 580 грн., 15.10.2013 року з терміналу банкомату із кодуванням CAIF1718, що в смт. Солотвин по вул. Чорновола, 7а грошові кошти в сумі 1000 грн., 16.10.2013 року з терміналу банкомату із кодуванням CAIF1718, що в смт. Солотвин по вул. Чорновола, 7а грошові кошти в сумі 950 грн., 17.10.2013 року з терміналу банкомату з кодуванням CAIF4050, що в м. Надвірна по вул. Грушевського, 4 грошові кошти в сумі 900 грн., на загальну суму 4410 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, а також повністю визнала цивільний позов та пояснила, що вона справді видала себе за дівчину ОСОБА_6 . Вирішила обманути потерпілого через важке матеріальне становище, знаходилась на лікуванні у лікарні, а коштів на ліки не було. Передзвонювала йому та сказала, що захворів батько, він їй висилав кошти на картковий рахунок чоловіка, кошти знімала вона.

Просить її суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення, цивільний позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вірно кваліфіковано за ст. 190 ч.1 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості , обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до переконання, що обвинуваченій слід призначити покарання відповідно до ст.65 КК України у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений нею злочин.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного.

Дослідивши всі зібрані докази по кримінальному провадженню, суд прийшов до переконання, що цивільний позов ОСОБА_5 підлягає до задоволення в розмірі 10312,86 грн., так як обвинувачена своїми протиправними діями спричинила потерпілому матеріальну та моральну шкоду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину , передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в користь ОСОБА_5 ( ПАТ КБ Приватбанк, Код отримувача ( ЄДРПОУ, ЄДРПОУ): 14360570, Код банку отримувача (МФО): 305299, Рахунок отримувача: 9100, призначення: для поповнення картки/рахунку № НОМЕР_5 , ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_6 - 10312,86 грн. завданої шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1