Справа № 496/944/16-к
Провадження № 1-кп/496/117/16
У Х В А Л А

13 липня 2016 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської перебуває зазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 26.12.2015 року о 14 годині в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кухонним ножем нанесла ОСОБА_9 не менше двох ударів в ліву частину грудної клітини, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про заміну обвинуваченій міри запобіжного заходу з триманн під вартою на домашній арешт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 підтримала думку захисника.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 заперечували проти заміни обвинуваченій міри запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався 28.12.2015 року, а в подальшому тричі 23.02.2016 року, 25.03.2016 року і 24.05.2016 року продовжувався та минає 24.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 на домашній арешт, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року. В зазначених справах Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою. При цьому Європейським судом вказано, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом» і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Під час розгляду клопотання відносно зміни обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу, судом вивчається можливість застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Під час розгляду кримінального провадження судом двічі був допитаний свідок ОСОБА_10 , який пояснив, що саме він здійснив вбивство ОСОБА_9 .
Ухвалою суду від 06.06.2016 року органу досудового розслідування слідчому Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 доручено провести слідчі дії щодо встановлення причетності свідка ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_9 , встановлено строк виконання доручення до 30.06.2016 року, а прокурора зобов`язано здійснити контроль за виконанням ухвали суду.

На даний час відомості про результати виконання зазначеної ухвали до суду не надійшли, що перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
На даний час прокурором не доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які існували раніше.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинувачено ОСОБА_8 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та проживання, стан її здоров`я, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченої від судового слідства та продовження злочинної діяльності, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченій залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченою ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

При визначенні періоду доби, в який обвинуваченій забороняється залишати місце мешкання, суд вважає за необхідне обмежити період домашнього арешту нічним часом з 22.00 год. по 06.00 год.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-178, 181, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченій запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ісаєво Миколаївського району Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимоїміру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 год. до 06:00 годин.

Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_8 залишати своє фактичне місце проживання в АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 06.00 год.;

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду;

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_8 на 2 місяця.

Початок строку дії ухвали суду обчислювати з 13.07.2016 року.

Закінчення строку дії ухвали - 13.09.2016 року.

Обвинувачену ОСОБА_8 негайно звільнити з під варти в залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Біляївському відділу поліції ГУ Національної поліції в Одеській області за місцем проживання обвинуваченої.

Біляївському відділу поліції ГУ Національної поліції в Одеській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3