Справа №591/561/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/86/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2016 року, якою продовжено строк тримання від вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
До Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, звернувся прокурор військової прокуратури Сумської області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_8 працюючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » імені ІНФОРМАЦІЯ_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, вимагав та 05 лютого 2016 року, близько 12 год. 12 хв. в м. Глухів отримав від громадянина ОСОБА_12 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів 500 доларів США за невжиття заходів правового реагування за безперешкодний проїзд повз прикордонний наряд.

06 лютого 2016 року до підозрюваного ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 березня 2016 року включно.

В обґрунтування поданого клопотання, прокурор зазначає, що ОСОБА_8 будучи підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків та потерпілих, продовжити вчиняти злочин.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2016 року, продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , до 05 квітня 2016 року включно.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, захисник підозрюваного, ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить її скасувати, так як вона винесена з порушенням норм КПК України, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Так стороною захисту на спростування існування ризику переховування від органів досудового розслідування та / або суду, знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, були надані слідчому судді докази, які залишилися поза увагою.

Підозрюваний однозначно втратив доступ до будь-яких службових документів, оскільки наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08 лютого 2016 року № 08-ОС був звільнений з займаної посади та переведений у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стороною обвинувачення не надано жодного доказу перебування у підозрюваного в підпорядкуванні будь якої особи, на яку він може вплинути використовуючи свої службові повноваження, також не надано доказів на підтвердження існування ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , не був доведений прокурором. Відповідно висновок про доведеність ризиків, заявлених під час запобіжного заходу і їх не зменшення, висловлений слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, є формальним не підтвердженим доказами, порушує право підозрюваного на справедливий суд, не дає жодної можливості захищатися від обвинувальної упередженості при вирішенні клопотання, створює враження, що тяжкість покарання за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 , переважив будь-який доказ чи довід сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що вказує на те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке є тяжким корупційним правопорушенням і яке створює в очах громадян негативне враження безвладдя, безправності та хабарництва в системі державних органів та викликає недовіру до державних органів.

Твердження захисника, про не взяття до уваги слідчим суддею доказів, які на його думку спростовують існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів вважає не доведеним, оскільки постановляючи оскаржувану ухвалу, в мотивувальній частині зазначено, що наявність позитивної репутації підозрюваного та перебування на утриманні неповнолітньої дитини не спростовують ризиків, доведених прокурором. Отже посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_8 , свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження доньки підозрюваного, довідка про перебування ОСОБА_13 на військовій службі та проходження нею навчання на військову спеціальність молодшим інспектором прикордонної служби, нотаріально-посвідчена заява дружини підозрюваного, довідка служби у справах дітей, виписка з амбулаторної картки дитини, контракт про проходження ОСОБА_13 військової служби в Державній прикордонній службі України, судом першої інстанції взяті до уваги, та оцінені в сукупності всіх обставин.

Тобто у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Крім того слідчий суддя врахував вказані в поданні прокурора слідчі дії, які необхідно вчинити для закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню та які виконати до закінчення строку дії попередньої ухвали суду органам досудового слідства не виявляється можливим.

Враховуючи зазначені обставини кримінального провадження, посилаючись на вимоги кримінального процесуального закону, а також на рішення Європейського суду з прав людини з цього приводу, колегія суддів дійшла висновку про те, що без виконання усіх необхідних слідчих дій і без продовженням строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 неможливо завершити досудове розслідування.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 використовуючи зв`язки з правоохоронними органами, враховуючи невизнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, матиме можливість чинити тиск як на заявника ОСОБА_12 , так і на інших свідків по кримінальному провадженню.

Так з практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд визнав, що реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку цієї справи, але з часом цей ризик зменшується або взагалі може зникнути.

Слідчий суддя постановляючи ухвалу обґрунтовано взяв до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки проживає на території іншого міста ніж місце проведення досудового розслідування, відсутня гарантія того, що підозрюваний перебуваючи на волі, не вчинить іншого кримінального правопорушення.

Заявлені у клопотанні прокурора ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують до теперішнього часу.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Відповідно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 199, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2016 року щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5