Єдиний унікальний номер №243/6907/16-к
Номер провадження №1-кп/243/605/2016
В И Р О К
Іменем України
«11» жовтня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенське Вознесенського району Горьківської області Російської Федерації,громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.23 квітня 1999 року за вироком Волновахського райсуду Донецької області за ст.81 ч.2, 43 КК України 1960 р. до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14 грудня 1999 року за відбуттям покарання;
2.25 вересня 2001 року за вироком Волновахського райсуду Донецької області за ст. 186 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06 квітня 2005 року умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 26 днів на підставі ухвали Микитівського райсуду міста Горлівки від 30 березня 2005 року;
3.02 лютого 2006 року за вироком Волновахського райсуду Донецької області за ст. 396 ч.1, 289 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 6 місяців 26 днів позбавлення волі, звільненого 27 травня 2011 року умовно-достроково на не відбутий строк 3 місяці 7 днів на підставі постанови Кіровського райсуду міста Донецька від 19 травня 2011року;
4.11 червня 2015 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 08 квітня 2016 року по відбуттю строку покарання
за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_6 знаходився вдома у ОСОБА_5 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , з якими вживав спиртні напої, де побачив два мобільних телефона: модель «Nokia 1101», модель «Samsung GT-E1080W», які знаходились па полиці шафи в спальній кімнаті будинку, нарди ручної роботи які знаходились на столі в загальній кімнаті будинку. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 пішов відпочивати, а ОСОБА_6 пішла додому, а ОСОБА_4 залишився у домоволодінні ОСОБА_5 . Впевнившись, що ОСОБА_5 спить, в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме двох мобільних телефонів «Nokia 1101», «Samsung GT-E1080W» та нард, які належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, того ж дня ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за скоєння корисних злочинів, та маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить, таємно викрав два мобільних телефони моделі «Nokia 1101» вартістю 156 гривень, та моделі «Samsung GT-E1080W», вартістю 169 гривень 80 копійок, а також нарди ручної роботи, вартістю 1 190 гривень. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 515 гривень 80 копійок.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав у повному обсязі, в скоєному щиро покаявся та пояснив суду, що 22 травня 2016 року він зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 знаходились в гостях у ОСОБА_5 , де вживали спиртне. Приблизно о 16 годині, коли ОСОБА_6 пішла по своїм справа, а ОСОБА_7 заснув, то він взяв у кмнаті, де вони вживали спиртне, два мобільні телефони та нарди ручної роботи. Телефони він поклав у каримани одягнених на ньому штанів, а нарди просто взяв у руки. Одразу викрадене майно він продав мало знайомій особі в будинку АДРЕСА_3 , за що отримав 150 грн., які витратив на власні потреби. Не оспорює вартість викраденого майна, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 22 травня 2016 року він вживав у себе вдома спиртне, разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 та її співмешканцем. В якийсь час він пішов здрімнути, а прокинувшись побачив, що в нього зникли два мобільні телефони та нарди ручної роботи. Наступного дня він звернувся до ОСОБА_9 , розшукуючи своє майно, але вона йому повідомила, що нічого про це не знає. На теперішній час телефони та нарди йому повернуті.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Суд визнає, що протиправні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, так як обвинувачений повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному правопорушенні, засудженні своїх протиправних дій.
Обставин, які за правилами статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 відповідно до положень статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законодавцем до середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що його характеризують: обстановку та спосіб злочинного діяння, вартість викраденого майна та дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання у місті Слов`янську за яким у побуті характеризується посередньо; на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, враховує думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, та сімейний стан обвинуваченого, який не має тісних соціальних зв`язків.
З урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відомостей про особу обвинуваченого, обставини, як пом`якшує його покарання, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, призначення йому покарання у вигляді арешту у межах санкції інкримінованої частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
В ході досудового слідства 20 липня 2016 року по справі проведена судова товарознавча експертиза №271. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 879 грн. 60 коп., на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлявся.
Відповідно до положень статті 100 КПК України, речові докази по справі два мобільні телефони та нарди, які під час досудового розслідування були повернуті ОСОБА_5 , підлягають залишенню за належністю у потерпілого.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, необхідності в його застосуванні при судовому провадженні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та помістити до Артемівського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області для направлення у подальшому до місця відбування покарання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання.
Речовий доказ - мобільний телефон «Nokia 1101» та «Samsung GT-E1080W», нарди - залишити за належністю у ОСОБА_5 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 60 коп. процесуальних витрат.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1