Справа № 357/6485/15-к
1-кп/357/34/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005712 від 29.12.2014 р. щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тадіївка Володарського району Київської області, українця, гр. України, з середньою технічною освітою, не працюючого, пенсіонера, не одруженого, знятий з військового обліку по досягненню граничного віку перебування в запасі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер особи: НОМЕР_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 за наступних обставин.

28.12.2014 р. близько 18 год. ОСОБА_6 перебував за місцем свого проживання: в кв. АДРЕСА_2 , куди за особистими речами прийшла ОСОБА_4 , котра також має право проживати за вищевказаною адресою.

ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , яка знаходилась на балконі та на ґрунті виниклих неприязних відносин, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, умисно перебуваючи позаду потерпілої, наніс їй удар рукою в ліву сторону обличчя, від чого та корпусом тіла впала на складені стільці. Підвівшись, ОСОБА_4 повернулась обличчям до ОСОБА_6 , який наніс їй ще удар рукою в ліву сторону обличчя, від чого вона впала на підлогу.

В цей час ОСОБА_6 сів на неї зверху на груди та колінами своїх ніг зафіксував її руки до підлоги, після чого наніс близько 6-7 ударів в ліву сторону обличчя. Після цього ОСОБА_6 взяв ОСОБА_4 за передпліччя, перевернув на лівий бік, зняв з її зимової куртки, в яку та була одягнена, ремінь із тканини та зв`язав її руки за спиною, після чого подовжувачем переноски зв`язав її ноги від колін до стоп.

При цьому, коли ОСОБА_4 знаходилась зв`язана на підлозі, ОСОБА_6 наніс їй ще один удар в обличчя.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у виді синців на нижній щелепі зліва, лівій скуловій області, тім`яній області справа, потиличній області, навколоочний синець зліва, синець на лівій щоці, крововилив в сполучну оболонку лівого ока, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, струс головного мозку, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав і показав суду, що зареєстрований та проживає в кв. АДРЕСА_2 , яка на праві власності згідно договору дарування від 16.05.2008 р. належить його онуку малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є його ( ОСОБА_6 ) бувша невістка - потерпіла ОСОБА_4 Квартира однокімнатна і розташована на 9 поверсі багатоквартирного будинку.

Він( ОСОБА_6 ) вселився у вказану квартиру 11.03.2014 р. згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 19.12.2013 р., де з вказаного часу проживав сам.

В квартирі також знаходилися речі потерпілої та онука: постіль, одяг, взуття, предмети меблів.

У зазначеній квартирі до 2010 р. проживала сім`я сина, відносини між ним ( ОСОБА_6 ) та невісткою були добрі. Він( ОСОБА_6 ) на той час проживав в кімнаті АДРЕСА_3 гуртожитку АДРЕСА_4 , належній потерпілій.

В подальшому, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_9 , дізнавшись, що невістка виписала його( ОСОБА_6 ) із квартири АДРЕСА_2 , де стала проживати з новим чоловіком ОСОБА_10 , між ними виник з цього приводу конфлікт, який вирішувався в судовому порядку.

Він вселився у квартиру, а невістка з онуком через 2 дні пішли проживати до ОСОБА_11 , в 2-х кімнатну квартиру, при необхідності вона заходила в квартиру за речами, перешкод в користуванні квартири він не чинив, однак з цього приводу виникали скандали, оскільки вона прийшла до квартири зі своїм новим чоловіком - співмешканцем ОСОБА_10 в квітні 2014 р., а він( ОСОБА_12 ) їм двері не відчинив, бо було пізно.

Дійсно, 28.12.2014 р. він знаходився в квартирі та близько 17 год. ліг відпочивати: дивився телевізор та заснув. Близько 18 год. 45 хв. відчув, що його обличчя накрите рушником і хтось наносить йому удари по голові та тілу. Скинувши рушник з обличчя, поставив ноги на пілогу, та намагався підвестися, при цьому побачив перед собою потерпілу ОСОБА_4 , яка була одягнена в зимову куртку, чоботи, без головного убору, будь-яких предметів в її руках не було. Остання стала кидатися до нього та дряпати обличчя. Він відбивався та намагався піднятися. В цей час потерпіла вдарила його ногою в пах, а він схопив її рукою за ліву щоку. Потім ОСОБА_4 , вирвавшись, побігла на балкон та, перечепившись за шухляду комоду, яка була висунута, впала на підлогу, скинувши при цьому і телевізор. Бажаючи «заспокоїти» потерпілу, щоб вона не спричинила собі тілесних ушкоджень, він, в той час, як вона лежала на підлозі, зв`язав їй руки поясом від куртки та ноги переноскою до електроприладів, і викликав працівників міліції.

При цьому обвинувачений зазначив, що сторонніх осіб під час події в квартирі не бачив, скинувши рушник з обличчя, бачив лише потерпілу, однак двері в коридор квартири були привідкриті, в дзеркалі бачив якусь тінь особи, що виходила з квартири і потерпіла, коли він її зв`язував, кликала на допомогу « ОСОБА_13 » чи « ОСОБА_14 », тому вважає, що напад на нього вчинили групою осіб.

Розхвилювавшись, після події, випив спиртного, щоб заспокоїтися. Рушник до події лежав на пральній машині в ванній кімнаті, момент як ним накрили йому обличчя не відчув.

Працівникам міліції, яки приїхали за викликом через 20-30 хвилин, написав заяву та розповів про напад. Вони з потерпілою пішли з квартири.

До приїзду працівників міліції також подзвонив брату ОСОБА_15 , який приїхав до нього пізніше, вони поспілкувалися та викликали швидку медичну допомогу, оскільки на його( ОСОБА_6 ) обличчі були тілесні ушкодження у виді подряпин. Лікар порекомендував йому мазь.

Наступного дня своїй знайомій ОСОБА_16 показував отримані ушкодження: подряпини на обличчі, гематому в паху та гулю на голові.

29 травня 2015 р. він( ОСОБА_12 ) звернувся до лікаря з приводу погіршення стану здоров`я і до 08.06.2015 р. проходив лікування у неврологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні №2, що як вважає , є наслідком цієї події.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не визнав, вважає його безпідставним і просив в його задоволенні відмовити.

Вважає, що діяв в стані, викликаному неправомірною поведінкою потерпілої та нападників, які спровокували конфлікт і потерпіла перша нанесла йому ушкодження у виді подряпин та удару в пах.

Звідки у потерпілої виникли тілесні ушкодження, виявлені судово-медичним експертом не знає.

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 що стверджено відповідним протоколом від 24.04.2015 р. та фото таблицею до протоколу (а.с.78-82) обвинувачений підтвердив свої покази.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , суд рахує, що вина останнього у вчиненні інкримінованих досудовим слідством дій, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показами потерпілої, свідків, письмовими матеріалами.

Потерпіла ОСОБА_4 ствердила суду, що дійсно з обвинуваченим ОСОБА_6 , який є батьком її покійного чоловіка, протягом тривалого часу існують неприязні стосунки. Після його вселення в квартиру АДРЕСА_2 , яка є однокімнатною, проживати спільно з ним вона не могла і з квітня 2014 р. разом з малолітнім сином пішла проживати до свого співмешканця ОСОБА_17 в кв. АДРЕСА_5 .

На час події - 28.12.2014 р. їй батько привіз ялинку і близько 18 год. вона пішла до квартири АДРЕСА_2 , щоб взяти підставку, яка зберігалася на балконі, про що повідомила свекрусі ОСОБА_18 .

Піднявшись до квартири, подзвонила в дзвінок, однак двері їй ніхто не відчинив, хоча в квартирі хтось був, оскільки замок був зачинений з-середини. Взявши сірники у сусідки ОСОБА_19 , запалила цигарку та ще деякий час почекала на східцевому майданчику біля квартири, при цьому дзвонила та стукала в двері, які їй в подальшому відчинив ОСОБА_6 та дав пройти до кімнати. Він перебував в стані сп`яніння, почав грубо розмовляти. Не бажаючи з ним конфліктувати, вона повідомила, що прийшла за підставкою для ялинки та пішла в до балкона. ОСОБА_6 наздогнавши її, знаходячись позаду, вдарив її рукою в праву частину обличчя. Від несподіваного удару вона впала на стільці, які стояли на балконі, один на одному, ніжками доверху. Піднявшись, хотіла втекти від ОСОБА_6 , однак він затримав її, схопивши за тулуб, та вдарив кулаком в ліву частину обличчя. Від удару вона впала на спину в кімнаті, а ОСОБА_6 сів на неї зверху та наніс декілька ударів кулаком в ліву частину обличчя. Вона намагалася захищатися, тоді обвинувачений сів їй на груди, прижав руки своїми ногами до підлоги та наніс ще близько 8 ударів кулаком по обличчю. При цьому він погрожував її вбити, закривав долонею рота коли вона кликала на допомогу, а потім перевернув її на лівий бік, зв`язав руки поясом від її куртки, а ноги від п`ят до колін переноскою для електроприладів. В подальшому сказав, що викличе працівників міліції, яким вона мала підтвердити, що це вона з ОСОБА_10 напали на нього. Побоюючись за своє життя, вона погодилася. Після приїзду працівників міліції, яких викликав ОСОБА_6 , один з ним спілкувався на кухні, а другий її розв`язав та вивів її з квартири. На вулиці, у службовому автомобілі вона подзвонила свекрусі ОСОБА_20 , яка зразу ж прибігла до неї та матері. Працівник міліції провів їх до будинку свекрухи, звідки її каретою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано і до 14 січня 2015 р. вона перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу отриманих травм.

При цьому ОСОБА_4 зазначила, що її чоловік ОСОБА_21 на час події 28.12.2014 р. перебував на стаціонарному лікуванні, йому було проведено операцію, в подальшому - 21.01.2015 р. він помер. Ніякого нападу на обвинуваченого ніхто не скоював. Вона не наносила йому подряпини на обличчі та ударів в пах і ніяких видимих ушкоджень під час події на ньому не бачила. Поведінка обвинуваченого під час події була агресивна, вона відчувала від нього запах алкоголю. Всього він їй наніс близько 15 ударів.

Одягнена на час події була в куртку-пуховик, брюки, чоботи на підборах. Обвинувачений був в светрі-кофті., телевізор не працював. Ніякого рушника вона не бачила.

В травні 2014 р. обвинувачений вже наносив їй тілесні ушкодження електрошокером, з приводу чого вона зверталася до міліції.

Вказаними діями обвинуваченого їй було спричинено ряд тілесних ушкоджень, які вказані в медичних документах. Крім ОСОБА_6 будь-хто тілесних ушкоджень їй не спричиняв.

Доводи потерпілої ОСОБА_4 стверджено висновком судово-медичної експертизи №104/д від 17.04.2015 р. згідно якого: «1. При судово-медичній експертизі по медичних документах на ім`я ОСОБА_4 , 1986 року народження знайдені наступні ушкодження: синці на нижній щелепі зліва, лівій скуловій області, тім`яній області справа, потиличній області, навколо очний синець зліва, синець на лівій щоці; крововилив в сполучну оболонку лівого ока; струс головного мозку.

2. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк указаний у постанові.

3. Струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження перераховані в пункті 1 підсумків відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

4. Локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мало місце не менш ніж 6-7 точок прикладання сили.

5. Всі ушкодження, перераховані в пункті 1 підсумків, не вкладаються в механізм їх виникнення з висоти падіння власного зросту.

6. Діагноз - закритий перлом нижньої щелепи зліва» не підтверджений рентгенологічно (на представлених медичних документах перелому не виявлено) і тому не може прийматися до уваги при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.» (а.с.67-68).

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 що стверджено відповідним протоколом від 27.03.2015 р. та фото таблицею до протоколу (а.с. 69-77) потерпіла підтвердила свої покази та за допомогою статиста вказала на обставини події.

Даний протокол приймається судом як допустимий доказ, оскільки він складений слідчим відповідно до вимог КПК України, підписаний усіма її учасниками без зауважень.

Свідок ОСОБА_22 матір потерпілої, ствердила суду, що 28.12.2014 р. близько 16 год. до неї додому до буд. АДРЕСА_6 заїхала дочка ОСОБА_23 , яка забрала свого сина ОСОБА_24 , який гостював у неї ( ОСОБА_22 ) та ялинку, яку на свято їм придбав дідусь та поїхала до квартири ОСОБА_25 , з яким на той час проживала. При цьому потерпіла була здорова, без будь-яких видимих тілесних ушкоджень.

Ввечері, після 18 год. на її( ОСОБА_26 ) дзвінки ОСОБА_27 не відповідала, а пізніше зателефонувала їй сама. При цьому вона плакала та повідомила, що її побив ОСОБА_12 , з приводу чого вона дає свідчення міліції. Вона ( ОСОБА_26 ) зразу ж по телефону викликала міліцію та карету швидкої медичної допомоги і сама поїхала на ОСОБА_28 . Там побачила карету швидкої медичної допомоги, дочку в цей час виводили з під`їзду, вона була дуже побита, плакала. Разом з останньою поїхала в лікарню. Дочка розповіла, що пішла до квартири за підставкою для ялинки, ОСОБА_12 довго не відчиняв двері, а потім впустив її до квартири, де в подальшому збив з ніг, побив, зв`язав. Вона кричала, плакала, намагалася захиститися. При цьому ОСОБА_12 говорив, що залишить дочку живою, якщо ОСОБА_27 скаже працівникам міліції, що це вона з ОСОБА_10 напали на нього.

В лікарні після обстеження дочки, вона особисто її сфотографувала на свій мобільний телефон і саме ці фото в подальшому були надані суду.

Свідок зазначила, що конфлікт з обвинуваченим триває давно, ОСОБА_6 за характером агресивний, неодноразово погрожував дочці, вдарив її електрошокером в шию.

Свідок ОСОБА_18 ствердила суду, що потерпіла ОСОБА_4 є її бувшою невісткою і на час події 28.12.2014 р. вона проживала разом з ОСОБА_10 та своїм малолітнім сином ОСОБА_24 в кв. АДРЕСА_5 . В вечірній час невістка приїхала додому з дитиною та привезла ялинку. Залишивши ОСОБА_24 в квартирі, пішла за підставкою для ялинки до квартири АДРЕСА_2 , де на той час проживав ОСОБА_6 , але там знаходилися речі потерпілої.

Довгий час невістки не було, а потім вона зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_29 її побив. При цьому ОСОБА_27 плакала. Одягнувшись, вона( ОСОБА_18 ) побігла на вулицю і побачила автомобіль міліції, який стояв поряд з під`їздом, де жив ОСОБА_12 автомобілі знаходилася ОСОБА_23 , яка плакала, була дуже побита, особливо з лівої сторони обличчя. При цьому пояснила, що ОСОБА_6 її побив, зв`язав, вимагав говорити те, що він скаже. Працівник міліції провів їх до під`їзду, потім приїхала мама потерпілої і останню було госпіталізовано до лікарні.

На той час її( ОСОБА_18 ) син знаходився на стаціонарному лікуванні після операції.

Охарактеризувала ОСОБА_6 як агресивного та конфліктного.

Свідок ОСОБА_30 ствердив суду, що, будучи слідчим Білоцерківського МВВС, 28.12.2014 р. вранці заступив на добове чергування в складі слідчо-оперативної групи і ввечері за повідомленням чергового разом з ДІМ ОСОБА_31 виїхали на бійку до буд. АДРЕСА_7 , де піднялися до однокімнатної квартири АДРЕСА_8 , розташованої на 9-му поверсі будинку. Двері відчинив ОСОБА_6 , в квартирі також знаходилася зв`язана, побита дівчина, яка лежала на підлозі в кімнаті. Обстановка в квартирі була порушена, розкидані якісь речі, постіль в хаотичному порядку.

Він( ОСОБА_32 ) з ОСОБА_33 , який був збуджений, активно жестикулював, говорив на підвищених тонах, відчувався запах алкоголю, пройшов на кухню, де відібрав заяву та пояснення. Той зазначив, що на нього в квартирі напала група невідомих осіб разом з ОСОБА_34 та її чоловіком, які втекли, а він затримав лише ОСОБА_4 . При цьому на обличчі та руках ОСОБА_6 бачив декілька свіжих подряпин, від нього відчувався запах алкоголю. На запитання обвинувачений повідомив, що ушкодження йому нанесли невідомі та ОСОБА_35 при затриманні, але медична допомога йому не потрібна.

При цьому ОСОБА_6 також пояснив, що потерпіла хотіла забрати підставку для ялинки з балкону, але це його підставка, тому він був проти. Визнавав, що лише штовхнув потерпілу та зв`язав її. Спілкувався ОСОБА_6 та поводився агресивно, з приводу чого йому робили зауваження.

З потерпілою ОСОБА_34 спілкувався ОСОБА_36 . Вона зазначила, що прийшла за підставкою для ялинки, а ОСОБА_6 побив її та зв`язав.

В подальшому, при перевірці, доводи та факти, зазначені ОСОБА_6 про напад на нього, не підтвердилися.

Свідок ОСОБА_30 зазначив суду, що протокол огляду місця події не складався у зв`язку з великою кількістю викликів того дня та обмеженим часом.

Свідок ОСОБА_31 ствердив покази ОСОБА_37 , зазначивши при цьому, що двері квартири відчинив ОСОБА_6 , і зразу повідомив, що на нього напали та побили. Він був збуджений, поводився агресивно і щоб уникнути подальшого можливого конфлікту з ним спілкувався на кухні ОСОБА_30 , а він( ОСОБА_31 ) спілкувався в кімнаті з потерпілою. Остання лежала на підлозі,одягнена була в темне пальто чи куртку, руки були зв`язані за спиною поясом, ноги від п`ят до колін переноскою. Вона була обмежена в рухах, кінцівки від зв`язування набрякли. ОСОБА_35 була твереза, плакала, на обличчі була кров, розбита губа, розпухлий ніс, гематоми. Він допоміг їй звільнитися. Потерпіла пояснила, що прийшла до квартири за підставкою для ялинки, довго не могла потрапити в квартиру. Після того, як ОСОБА_6 відчинив двері, на її запитання чому так довго не відчиняв, відповів, що не хотів, бо тут все його. З приводу цього виник словесний конфлікт, потім ОСОБА_6 несподівано і зненацька її вдарив, вона впала, він став наносити їй хаотично удари та зв`язав.

ОСОБА_6 , у якого на лівій щоці була подряпина, повідомив, що на нього напали невідомі та побивши його, зникли. Одягнений був в сірий светр та брюки, поводився агресивно, був емоційно збуджений, в стані алкогольного сп`яніння.

Обстановка в кімнаті була порушена: диван та крісло зрушені з місця, постіль хаотично розкидана, шухляда комода висунута.

Він ( ОСОБА_31 ) вийшов з потерпілою до службового автомобіля, куди прийшла її родичка .

Свідок ОСОБА_31 ствердив, що зовнішній вигляд потерпілої на місці події був такий, як на фото, долучених до матеріалів провадження.

Свідок ОСОБА_15 ствердив суду, що 28.12.2014 р. близько 19 год. 30 хв. йому зателефонував родич ОСОБА_6 та повідомив, що на нього напали та побили при цьому, попросив приїхати до нього додому. Приїхавши до кв. АДРЕСА_2 , побачив у ОСОБА_6 подряпане обличчя, гулю на голові та кров біля носа. При цьому ОСОБА_6 , який був збуджений, скаржився на головний біль. Одягнений він був у майку зі слідами крові та спортивні штани. Повідомив, що 2 чоловіки, яких не знає, та бувша невістка напали на нього. Чоловіки втекли, а невістку він затримав і зв`язав, після чого викликав працівників міліції. Також повідомив, що під час боротьби його вдарили в пах, та подряпали обличчя, але хто саме це зробив, не уточнював. Про побиття потерпілої також нічого не розповідав.

Обстановка в кімнаті була порушена: постіль на дивані зсунута, на підлозі лежали книжки. Вони вдвох спілкувалися на кухні та викликали швидку медичну допомогу. Після огляду лікарів, ОСОБА_6 вживав спиртне.

Також свідок ОСОБА_15 зазначив, що в квартирі був тоді вперше, знає зі слів ОСОБА_6 про спір та скандали щодо його користування квартирою.

Як вбачається з копії карти виїзду екстреної медичної допомоги(а.с.88) 28.12.2014 р. о 20 год. 39 хв. здійснювався виїзд до кв. АДРЕСА_2 до ОСОБА_6 , після огляду якого було виявлено поверхневі садна обличчя зі слідами засохлої крові. У лівому носовому ході сліди носової кровотечі Факт вживання алкоголю. Загальний стан задовільний.

Свідок ОСОБА_16 ствердила суду, що 28.12.2014 р. близько 22 год. їй зателефонував бувший співмешканець ОСОБА_6 , якого знає близько 10-ти років, та попросив зайти до нього додому. Наступного дня, 29.12.2014 р. після 10 год. вона прийшла до кв. АДРЕСА_2 і бачила на обличчі обвинуваченого близько 7 вертикальних подряпин з обох сторін. Він повідомив, що напередодні ввечері спав і до нього прийшла бувша невістка, яка була не сама. Він піднявся з ліжка, вона почала до нього лізти та вдарила ногою в пах. Розповів, що ввечері викликав міліцію та швидку медичну допомогу. Про побиття потерпілої нічого не розповідав.

При цьому ОСОБА_6 показав їй( ОСОБА_38 ) гематому біля статевого органу та гулю на голові. Вона пішла до аптеки та купила мазь і зеленку.

Обстановка в кімнаті квартири 29.12.2016 р. ще була порушена: телевізор, приставка і шухляда комоду лежали на підлозі, там же були розкидані речі: светр та рушник. На її запитання ОСОБА_6 пояснив, що потерпіла зачепилася за шухляду комоду, коли бігла від нього.

Охарактеризувала ОСОБА_6 з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_39 ствердила суду, що обвинувачений ОСОБА_6 її бувший чоловік, з яким вони давно розлучилися. Спірну квартиру вона подарувала онуку сину потерпілої.

29.12.2014 р. ОСОБА_16 зателефонувала їй та повідомила про побиття ОСОБА_6 . Приїхавши до нього в обідню пору, бачила на його обличчі декілька вертикальних подряпин на лівій щоці. При цьому обстановка в квартирі була нормальна, все було прибрано.

Згідно довідки №85 від 20.02.2015 р. вид. Білоцерківською міською лікарнею №2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 28.12.2014 р. поступила в приймальне відділення МЛ№2 з основним діагнозом: з/перелом нижньої щелепи зліва. КШД відправлена до МЛ№1 в щелепно-лицеве відділення. (а.с.84)

Згідно довідки №170 від 27.04.2015 р. вид. Білоцерківською міською лікарнею №2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до МЛ№2 28.12.14 р. за медичною допомогою не звертався. (а.с.85)

Як вбачається з копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6327 (а.с.101) ОСОБА_6 1959 р.н. з 29.05.2015 р. по 08.06.2015 р. лікувався в неврологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні №2 з діагнозом КСШН П ст. ( а.с.101)

Згідно довідки №113 від 23.02.2015 р. вид. Білоцерківською міською лікарнею №2 ОСОБА_11 , 1976 р.н. з 18.12.14 р. по 29.12.14 р. знаходився під спостереженням п-ї хірургії МЛ№2 з основним діагнозом Перфорація виразки тонкої кишки. Супутні захворювання: Розлитий серозно-фіброзний перитоніт. (а.с.86)

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 327972 від 22.01.2015 р. ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.89)

Згідно копії договору дарування квартири 16.05.2008 р. ОСОБА_40 подарувала онуку ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.99-100)

Згідно акту державного виконавця від 11.03.2014 р. в присутності понятих, при виконанні рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 13.01.2014 р. ОСОБА_6 було вселено до кВ. АДРЕСА_2 (а.с.102), наведене підтверджено копією відповідного рішення суду (а.с.105-110)

Таким чином, оцінюючи всі встановлені та досліджені обставини, суд рахує беззаперечно встановленим факт отримання ОСОБА_4 під час конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_6 28.12.2014 р. близько 18 год. в квартирі АДРЕСА_2 , ряду тілесних ушкоджень, що засвідчено наявним в матеріалах медичним висновком.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про непричетність до заподіяння потерпілій зазначених у медичному висновку тілесних ушкоджень, суд розцінює як намір уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вказане беззаперечно спростовується встановленими у суді обставинами: потерпіла була виявлена на місці події працівниками міліції, яких викликав сам обвинувачений, госпіталізована до лікувального закладу зразу ж після події каретою швидкої медичної допомоги, де перебувала на стаціонарному лікуванні.

Покази потерпілої ОСОБА_4 щодо причини приходу до квартири та обставин події, з самого початку незмінні, послідовні та логічні. Вони узгоджуються з показами інших свідків та вищевказаними дослідженими матеріалами провадження.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_18 категорично ствердили суду, що безпосередньо перед подією потерпіла ОСОБА_4 була здорова, без будь-яких тілесних ушкоджень.

У суду немає будь-яких підстав не вірити показам допитаних в суді потерпілої та вказаних свідків, які логічні, послідовні та узгоджуються як між собою, так і з вищезазначеними дослідженими матеріалами в справі.

Свідок ОСОБА_30 , працівник міліції, який прибув на місце події за викликом обвинуваченого, також ствердив суду, що останній спочатку стверджував, що на нього напали невідомі та побили, в подальшому пояснив, що потерпіла хотіла забрати підставку для ялинки з балкону, але це його підставка, тому він був проти. Визнавав, при цьому, що штовхнув потерпілу та зв`язав її.

Сам ОСОБА_6 в суді визнав, що відносно потерпілої ОСОБА_4 застосовував силу: хапав її рукою та утримував за щоку, а потім для того, щоб подолати її опір та зв`язати. Доводи про можливість спричинення потерпілою самою собі виявлених у неї при обстеженні тілесних ушкоджень є голослівними і надуманими.

Свідок ОСОБА_31 ствердив, що зовнішній вигляд потерпілої на місці події, яка була зв`язана та обмежена в рухах, був саме такий, як на фото, долучених до матеріалів провадження, зроблених після її госпіталізації. Наведене ствердили і свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_18 .

При цьому суд враховує, що обвинувачений фізично добре розвинений, має перевагу у силі, і у вказаній конфліктній обстановці, необхідності наносити потерпілій значної кількості ударів не було.

ОСОБА_4 має право на користування зазначеною квартирою, там зберігаються речі, належні їй та її малолітньому сину, який є власником даної квартири. Наведене стверджується відповідними документами та не заперечує сам обвинувачений.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 : нанесення ударів, зв`язування потерпілої та обмеження її можливості рухатися, суд розцінює як доказ його бажання настання відповідних наслідків саме у виді спричинення їй тілесних ушкоджень.

Подальшу поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 : виклик працівників міліції, родича ОСОБА_15 , який раніше жодного разу не був у нього в гостях у вказаній квартирі, карети швидкої медичної допомоги, яким він розповідав про напад невідомих осіб та побиття його в квартирі потерпілою, показову демонстрацію їм подряпин на обличчі, суд розцінює як намагання уникнення відповідальності та спосіб захисту, оскільки вказана версія нічим не підтверджена і є голослівною.

При цьому, безпосередньо медичним працівникам 28.12.2014 р. ОСОБА_6 не зазначав про наявність інших, ніж подряпини на обличчі, ушкоджень. Наступного ж дня, бувшій дружині ОСОБА_41 та співмешканці ОСОБА_16 обвинувачений вже демонстрував гулю в області голови та забій статевого органу, про які не вказував лікарю ШМД напередодні.

Покази зазначених свідків щодо безладу в квартирі обвинуваченого після події та наступного дня суперечливі та нелогічні.

Оцінюючи всі вищенаведені обставини, суд рахує, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про причини та обставини події є надуманими і такими, що не знайшли свого підтвердження в суді.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії за ст.125 ч.2 КК України, оскільки він спричинив потерпілій ОСОБА_4 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпіла на примирення з обвинуваченим не згодна, просила покарати його суворо.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, їх наслідки, думку потерпілої стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу останнього, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.93), є пенсіонером(а.с.97,103) та постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи(а.с.98), перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2000 р. (а.с.94), на даний час на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.104), по місцю реєстрації та проживання характеризується неінформативно (а.с.95)

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Потерпілою ОСОБА_4 ході досудового слідства заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн., який вона в судовому засіданні підтримала, зазначивши, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, вона зазнала фізичний біль та душевні страждання, перенесла сильний емоціональний стрес, втратила сон на тривалий час, має постійні головні болі. Нормальний уклад її життя було порушено.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого., який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

Суд на підставі ст.ст.1167,1168 ЦК України рахує необхідним позов потерпілої задовольнити частково, враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань ОСОБА_4 в зв`язку з неправомірним спричиненням обвинуваченим їй тілесних ушкоджень, що потягло короткочасний розлад здоров`я, що є доведеним, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинуваченого на її користь моральної шкоди - в сумі 15000 грн.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді арешту. Суд вважає, що саме таке покарання буд необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на 4(чотири) місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 16.05.2016 р.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою, взявши під варту з залу суду негайно, та утримуючи в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 15000 ( п`ятнадцять тисяч) грн .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів після отримання копії вироку - обвинуваченим ОСОБА_6 , та протягом зазначеного терміну з дня його проголошення - іншими сторонами процесу.

Суддя: ОСОБА_1 ,