Справа № 601/1289/16
Провадження № 1-кс/601/376/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодження з прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав до суду клопотання про арешт майна, а сааме: земельні ділянки: площею 0,1 га (кадастровий номер :02:001:2372), що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 ; та площею 0,06 га (кадастровий номер :02:001:2373), що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 з метою заборони їх відчуження, розпорядження та користування на час досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000430 від 06.08.2014 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_8 про те, що невстановлені особи підробили акт погодження меж земельної ділянки, виділеної громадянці ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_1 .

Крім цього, СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000545 від 10.10.2014 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, за виділеними матеріалами із СУ УМВС України в Тернопільській області по факту зловживання службовим становищем посадовими особами Почаївської міської ради, щодо незаконного передання у власність земельних ділянок на території Почаївської міської ради. Предметом розслідування даного провадження серед інших земельних ділянок є земельна ділянка по АДРЕСА_1 , виділена ОСОБА_9 , законність передачі якої перевіряється під час досудового розслідування.

Відповідно до інформації відділу Держземагенства у Кременецькому районі, згідно наявної земельно-облікової документації станом на 01.01.2015 р. за ОСОБА_9 присвоєні кадастрові номери :02:001:2372, :02:001:2373, земельних ділянок площами 0,10 га та 0,06 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,10 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :02:001:2372, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.04.2016 року перебуває у власності ОСОБА_6 , а також земельна ділянка площею 0,06 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :02:001:2373, відповідно до договору купівлі-продажу від 02.10.2014 року перебуває у власності ОСОБА_7 ..

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання вказавши, що земельні ділянки є речовим доказом і відповідно до вимог ст. 98 КПК України набуті кримінальноправовим шляхом, оскільки при оформленні технічної документації був підроблений акт погодження меж земельної ділянки, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України,у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
Проаналізувавши зміст та доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту земельну ділянку, не відповідає вимогам закону, оскільки слідчим у клопотанні не наведено доводів, які дають слідчому судді підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, з метою збереження якого необхідно накласти арешт, чи арешт необхідний з іншою метою, а саме забезпечення: спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання чи відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У клопотанні взагалі відсутнє обґрунтування слідчого щодо мети накладення арешту на земельну ділянку і яке доказове значення земельна ділянка має для кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України, оскільки предметом цього злочину є: 1) посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків і який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи; 2) печатки, штампи чи бланки підприємств, установ чи організацій незалежно від форм власності; 3)інші офіційні печатки, штампи чи бланки.
При вирішенні питання про арешт майна, крім наявності підстав, зазначених у ст.170 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.2 ст.173 КПК України, а саме правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів клопотання, підставою для накладення арешту слідчий та прокурор вказують на необхідність забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Проте, в клопотанні не наведено доводів, які підтверджують факт того, що земельні ділянки є чи можуть бути доказами у кримінальному провадженні № 000430 від 06.08.2014 року.
Крім того, санкцією ч. 1 ст. 358 КК України не передбачено такого виду покарання, як конфіскація майна, так само як і відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація не може бути застосована за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Поміж іншим, необхідне звернути увагу на обов`язок дотримання принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться у клопотанні. Так, в матеріалах провадження відсутні доводи в обґрунтування втручання у право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виправдовують потреби досудового слідства у кримінальному провадженні. Враховуючи відсутність обґрунтованого втручання у права власників, слідчий суддя розцінює таке втручання як порушення принципу співрозмірності обмеження права власності.
Наведене у своїй сукупності указує на відсутність достатніх підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Керуючись ст.ст.107, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодження з прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, а саме земельні ділянки: площею 0,1 га (кадастровий номер :02:001:2372), що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 ; та площею 0,06 га (кадастровий номер :02:001:2373), що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1