Справа № 201/9141/16-к
Провадження № 1-кс/201/5732/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
Адвокат ОСОБА_3 у жодне із призначених судових засідань із розгляду поданої ним скарги не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Разом з тим, у направленому через канцелярію суду клопотанні від 04 липня 2016 року просив скаргу розглянути за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та на те, що бездіяльності ним допущено не було, оскільки клопотання було ним розглянуто у встановлений строк, про що повідомлено заявника. Прокурор через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із зайнятістю в розгляді іншої справи апеляційним судом Дніпропетровської області, надавши копії документів щодо розгляду указаного заявником клопотання.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність вищезазначених осіб.
Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, аналогічні клопотання за своєю суттю та вимогами адвокат направив старшому слідчому СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , у провадженні якого перебуває указане кримінальне провадження.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України унормовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Таким чином, розглянувши подане заявником клопотання прокурор, виходячи із обставин встановлених у кримінальному провадженні, та на підставі приписів ст. 220 КПК України прийняв відповідне процесуальне рішення за результатами розгляду поданого заявником клопотання, яке є чинним та яке адвокатом ОСОБА_3 не оскаржувалося, а тому відсутні підстави для зобов`язання прокурора розглянути подане клопотання, оскільки воно прокурором розглянуто і вирішено по суті.
Разом з тим, не підлягають задоволенню і вимоги скарги щодо зобов`язання прокурора до вчинення певних дій визначених у клопотанні, оскільки вони перебувають у системному зв`язку із вимогами про розгляд клопотання та є похідними від цих вимог. Такі повноваження є дискреційними повноваженнями прокурора та органу досудового розслідування і у їх задоволенні винесеною прокурором постановою відмовлено, а тому у слідчого судді наразі відсутні підстави для зобов`язання прокурора вчинити визначені заявником дії.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , оскільки під час судового розгляду не було встановлено порушень прокурором вимог ст. 220 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1