Справа № 559/285/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого директором приватного підприємства "АТТ "Партнер"
обвинувачується

в скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В травні 2013 року ОСОБА_6 , керуючись корисливими спонуканнями, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману опублікував на сайті за інтернет адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 неправдиві відомості про продаж дощок модрини обрізної. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 отримав замовлення від ОСОБА_4 і через мобільний телефон за допомогою можливостей електронної пошти інтернет сайту yandex/ua з власної поштової скриньки під назвою ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив на її електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_4 завідомо неправдиву інформацію про те, що він на умовах 100 відсоткової передоплати може продати та доставити для неї 11.5 куб.м. дошки модрини обрізаної вартістю 17100 грн., наміру на поставку якої не мав. ОСОБА_4 погодилася на пропозицію ОСОБА_6 та двома платежами 31.05.2013 року на суму 9000 грн. та 18.06.2013 року на суму 8100 грн., шляхом внесення коштів на банківський рахунок ОСОБА_6 № НОМЕР_1 в банку ПАБ "Укрсиббанк", здійснила оплату за обіцяні ним послуги. ОСОБА_6 не маючи на меті продавати та доставляти для ОСОБА_4 дошки модрини у кількості 11.5 куб.м.. привласнив грошові кошти останньої.

В судовому засіданні обвинувачений вини не визнав, дав показання, що в травні 2013 року він розміщав оголошення про продаж модрини. До нього позвонила ОСОБА_8 та замовила дошки модрини. Але в той час він модрини не продавав, так як її не було в наявності, продавав сосну. Бобровник замовила 10 кубів модрини. Він мав поставити модрину, а ОСОБА_9 мала провести розрахунок. Він дав їй банківський рахунок на який вона мала перерахувати кошти. Даний рахунок він направив їй у електронному режимі. Надав і свій паспорт. ОСОБА_9 кошти перерахувала двома платежами. Перший плапіж надійшов 31 травня 2014 року. Дану модрину не поставив через те, що йому не була вона поставлена. Його з модриною підвели, на час отримання коштів модрини не було, її заборонили різати. Кошти зразу не повернув, бо не знав куди їх повертати. ОСОБА_9 звонила до нього, коли вона звонила він брав трубку. Договору з ОСОБА_9 він не підписував.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 в суді вини в скоєному не визнав, його вина підтверджується показами потерпілої, свідка та матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді дала показання, що вона через інтернет-сайт домовилася з ОСОБА_6 про продаж їй будівельної деревини - дошок модрини, так як на сайті оголошення був розміщений номер мобільного телефону ОСОБА_6 . Між ними була погоджена специфікація деревини та вартість. Вартість деревини становила 17 100 грн. На її електронну пошту ОСОБА_6 надіслав копії його паспортних даних та реквізити банківського рахунку. Нею перший платіж був здійснений 31 травня 2013 року на суму 9000 грн. та 18.06.2013 року на суму 8100 грн. ОСОБА_6 мав деревину поставити до кінця вересня. Вона йому неодноразово телефонувала, він то брав трубку, то не брав. Вона зрозуміла, що ОСОБА_6 її ошукав і звернулася до правоохоронних органів. ОСОБА_6 повернув їй 17 100 грн. уже після того як кримінальне провадження надійшло до суду.

З показів свідка ОСОБА_10 встановлено, що він є майстром, який мав облаштовувати паркан для ОСОБА_4 . Але не зміг провести роботи. бо не були поставлені дошки. Він сам навіть звонив до ОСОБА_6 і останній обіцяв, що дошки поставить.

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З протоколу огляду інтернет-сайту оголошень від 21.03.2014 року встановлено, що на сайті оголошень є оголошенння про продаж дошки обрізної модрини (а.с.56-58).

З протоколу огляду електронної пошти від 10.11.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 отримані листи від абонента ОСОБА_11 , та наявні три графічні файли 1,2-3 та 10-11 сторінки паспорту громадянина України на ім"я ОСОБА_6 , специфікація (а.с.59-70).

Суд до показів обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься критично, і вважає, що він свої покази давав з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Як вбачається з його показів, даних ним на досудовому слідстві він пояснював, що оголошення про продаж модрини він на інтернет сайті не розміщував, продажем деревини не займався. Потерпілої ОСОБА_4 він не знає і з нею ніколи не спілкувався. На електронну пошту ОСОБА_4 ніяких повідомлень і документів не направляв. Кошти на його рахунок надходили лише по його домовленості. В судовому засіданні ОСОБА_6 давав інші покази, що йому дошки не були поставлені, тому він не зміг виконати замовлення. Потім, що дошки вже поступили і будуть поставлені потерпілій. Підтвердив, що кошти від ОСОБА_4 надходили двома платіжами.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано по ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчинене повторно.

Відповідно до ст.32 ч.4 КК України повторність (як тотожних так і однорідних злочинів) відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин була погашена або знята

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21.01.2014 ОСОБА_6 засуджено по ст.190 ч.1, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190, 70, 75, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки з іспитовим строком на 1 рік.(а.с.154-155 т.1).

Ухвалою Дубенського мсськрайонного суду від 5.02.2015 року ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання по закінченню випробувального терміну (а.с.63 т.2).

Суд вважає, що кримінальну справу відносно ОСОБА_6 було порушено до винесення ухвали про його звільнення, тому суд прийшов до висновку що його дії слід кваліфікувати як вчинені повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного який по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, відшкодував заподяний збиток, обставини, що обтяжують покарання відсутні і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе шляхом застосування до нього покарання у вигляді обмеження волі.

Відповідно до ст.67 ч.4, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 88 980 грн., моральної шкоди на суму 5 000 грн та 1500 грн. за надання правової допомоги.

Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 88 980 грн., так як позов доведний і підтверджується рахунками (а.с.24-26).

За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Витрати за послуги адвоката також підлягають до задоволення, так як є підтвердженими договором №01/03.16 від 1.03.2016 року, квитанцією до касового ордеру №1 та угодою про надання правової допомоги (а.с.46-48).

Моральна шкода в розмірі 5000 грн. також підлягає до задоволення, так як є доведеною.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування, моральної шкоди визначається судом залежно від характеру поравопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст.373,374 КПК України, суд,
З А СУ Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Строк покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 88 980 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та 1500 грн. за надання правової допомоги.

Речові докази: копію лісорубного квитка; товарно-транспортну накладну; рахунок фактуру; копію рахунку-фактури; лист ПП "АТТ "Партнер"; оригінал довідки з єдиного державного реєстру; сертифікат про проходження лісоматеріалів; наказ про призначення директора; оригінал рахунку фактури; специфікація; бланк специфікації; першу сторінку договору купівлі-продажу - залишити у користування ОСОБА_6 .

Системний блок персонального компютера повернути ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя :