№1-кс/760/9327/16
(№760/430/16-к)

14. 07. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах компанії «Кваліонта Груп ЛТД» про скасування арешту майна,
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах компанії «Кваліонта Груп ЛТД» про скасування арешту майна.
Заявник зазначає, що товарно-матеріальні цінності які були арештовані Солом`янським районним судом м. Києва не є і не можуть бути доказом злочину, передбаченого ст.. 205-1 КК України, як того вимагає ст.. 170 КПК України.
Окрім того заявник зазначав, що Компанія «Кваліонта Груп ЛТД» є добросовісним набувачем арештованого майна, а тому право власності компанії порушені.
В зв`язку із зазначеним заявник просив слідчого суддю скасувати арешт, що був накладений на товарно-матеріальні цінності, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року в справі № 1-кс/760/750/3267/16.
В судовому засіданні представник заявника подане клопотання про скасування арешту майна підтримав з підстав зазначених у клопотанні та просив слідчого суддю про задоволення клопотання.
Слідчий ВКР СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з клопотання слідчого про накладення арешту та ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року, підставою для накладення арешту на товарно-матеріальні цінності стало те, що гр. ОСОБА_5 вніс в документи які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдиві відомості стосовно ТОВ «ПРОДТЕХПРОЕКТ».
Також встановлено, що згідно показів гр. ОСОБА_5 він не має відношення до реєстрації та ведення господарської діяльності ТОВ «Бізнес-Форс Груп» на якому згідно реєстраційних даних він значиться посадовою особою. Таким чином, невстановлені слідством особи внесли в документи які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдиві відомості стосовно ТОВ «Бізнес-Форс Груп».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 205-1 КК України, внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, - караються штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, санкції, які можуть наступити за дане діяння є штраф, арешт або обмеження волі. Вказана стаття КК України, не містить такої санкції як конфіскація або спеціальна конфіскація.
Окрім того, товарно-матеріальні цінності на які було накладено арешт не можуть бути доказом злочину, передбаченого ст.. 205-1 КК України, як того вимагає ст.. 170 КПК України, з наступних підстав.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Згідно з ч. 2 цього Закону, треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Вбачається, що 1 листопада 2015 року, Компанією «Кваліонта Груп ЛТД» було укладено контракт №16 з ТОВ «Бізнес-Форм Груп», згідно предмету якого ТОВ «Бізнес-Форм Груп» зобов`язалось поставити на адресу Компанії «Кваліонта Груп ЛТД» товар, а Компанія «Кваліонта Груп ЛТД» прийняти і оплатити його.
Відповідно до п.1 Контракту №16 від 01 листопада 2015 року, поставка товару повинна здійснюватись на умовах FCA місто Київ, відповідно до умов Інкотермс.
Згідно правил Інкотермс 2000, поставка на умовах FCA вважається виконаною у випадку коли Постачальник передав у вказане місце Покупцем товар, що пройшов митне оформлення.
13 листопада 2015 року з метою митного оформлення товару декларантом ТОВ «Бізнес-Форм Груп» ОСОБА_6 було подано до Київської міської митниці ДФС документи на товар та декларацію, якій був присвоєний №100250005/2015/533423.
Таким чином вбачається, що після митного оформлення товару, право власності на нього перейшло до Компанії «Кваліонта Груп ЛТД».
Окрім того, згідно ухвали слідчого про арешт майна вбачається, що відповідно до рапорту працівників оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві, ТОВ «Бізнес-Форс Груп» для митного оформлення товару в режимі «експорт» до Київської міської митниці ДФС подано декларацію ЕК 10 АА 100250005/2015/533433 від 13.11.2015, щодо відправки за межами митної території України товарно-матеріальних цінностей. Митне оформлення вказаного товару відбувалось брокерською компанією ТОВ «Квалі Тек» на Київській міській митниці ДФС.
З метою запобігання втрат бюджету та припинення правопорушення, на підставі п. 4 ст. 558 Митного кодексу України, 17.11.2015 року на адресу Київської міської митниці ДФС та Харківської митниці ДФС працівниками оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві направлено листи-інформування, щодо складання відповідного протоколу про порушення митних правил.
20.11.2015 року, Київською міською митницею ДФС у відношенні директора брокерської компанії ТОВ «Квалі Тек» ОСОБА_6 складено протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та до Харківської митниці ДФС направлено доручення щодо вилучення предметів порушення митних правил, а саме товарно-матеріальних цінностей за митною декларацією ЕК 10 АА 100250005/2015/533423 від 13.11.2015.
Вбачається, що 19 січня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва у справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України своєю постановою закрив провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
14 березня 2016 року Апеляційний суд м. Києва залишив постанову Солом`янського районного суду м. Києва без змін.
Таким чином встановлено факт про відсутність складу адміністративного правопорушення щодо порушення митних правил.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З огляду на викладене вище, зважаючи на конкретні обставини справи вбачається, що на даний час відсутні підстави для арешту майна, а тому подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, що був накладений на товарно-матеріальні цінності, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року в справі № 1-кс/760/750/3267/16.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1