справа № 462/2840/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001543 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з освітою 6 класів, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований на АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 07.06.2013 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 12.02.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 02.05.2016 року близько 17.40 год., перебуваючи в приміщенні магазину №67 ТОВ «Альянс Маркет», який розміщений в ТЦ «Арсен» на вул.Патона, 37 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав пляшку вина шардоне біле сухе ємністю 0,75л «Gatosanpedro чілі», вартістю за цінами реалізації без ПДВ 143,33 грн., та пляшку горілки класік ємністю 0,7л «Медофф», вартістю за цінами реалізації без ПДВ 78,30 грн., чим заподіяв потерпілому ТОВ «Альянс Маркет» матеріальну шкоду в розмірі 221,63 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Зі змісту ст.32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_5 до вчинення даного злочину був засуджений 07.06.2013 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі.

Отже, в даному випадку має місце така кваліфікуюча ознака крадіжки, як повторність, пов`язана із засудженням ОСОБА_5 за раніше вчинений злочин.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

В обвинувальному акті вказана така обтяжуюча обставина як рецидив злочинів, про що вказувала прокурор і під час судового розгляду.

Проте, відповідно до положень ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої ст.67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Таким чином, в даному випадку при призначенні покарання суд не враховує рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, оскільки рецидив злочинів утворює одночасно і повторність, яка є кваліфікуючою ознакою вчиненого обвинуваченим злочину.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; конкретні обставини вчинення злочину; особу винного, який раніше судимий, зокрема, за вчинення корисливих злочинів (матеріали кримінального провадження, арк.44, 46-50); неодружений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 52, 53), згідно наданої характеристики за місцем проживання скарг щодо нього не поступало (матеріали кримінального провадження, арк.54).

Виходячи з наведеного, заслухавши думку представника потерпілого, який зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ТОВ «Альянс Маркет» немає, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію представника потерпілого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальних витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази:

-пляшку вина шардоне біле сухе ємністю 0,75л «Gatosanpedroчілі» та одну пляшку горілки класік ємністю 0,7л «Медофф», які передано на зберігання представнику потерпілого (матеріали кримінального провадження, арк. 28, 29) повернути ТОВ «Альянс Маркет», як власнику;

-інформаційний носій (CD-диск), на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження ТЦ «Арсен-7» (матеріали кримінального провадження, арк.309), залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1