26.02.2016 Справа № 490/1127/16-к
н/п 1-кс/490/431/2016
УХВАЛА
26 лютого 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16.01.2016 року,-
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16.01.2016 року.
У скарзі вказано, що 28.08.2015 року заявник рухався на своєму мопеді VIPER TX 500 GT-B по вул. Колодязній зі сторони вул. Дзержинського в напрямку вул. Комсомольскої в місті Миколаєві. В цей час по зустрічній відносно напрямку його руху смузі по вул. Колодязній рухався автомобіль FORD FOСUS, д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 . При цьому водій здійснив поворот до будинку АДРЕСА_1 , та зупинився зафіксувавши колеса. Заявник, слідкуючи за дорожньою обстановкою, розумів, що зможе безперешкодно проїхати, і продовжив рух своєю смугою. Однак, раптово для заявника водій автомобіля виїхав заднім ходом на проїзну частину. Маючи посвідчення на керування транспортними засобами і достатній досвід водіння, заявник прийняв рішення екстрено гальмувати з метою уникнення зіткнення свого мопеда з автомобілем ОСОБА_5 , внаслідок чого мопед пішов у занос з подальшим падінням. Після падіння заявника, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, подивився у сторони і від`їхав з місця ДТП до найближчого крильця будинку АДРЕСА_1 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди заявник отримав тілесні ушкодження у вигляді гвинтоподібного перелому обох кісток лівої голені зі зміщенням, перелом 1-5 плюснових костей лівої ступні, численні садна обличчя, лівої верхньої кінцівки, обох нижніх кінцівок, поперекової області справа, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №1332 від 02.09.2015 належать до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я понад 21 добу. На даний момент після вказаної ДТП заявник став інвалідом ІІ групи.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого, 26.01.2016 заявник звернувся з письмовою скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження до Миколаївської місцевої прокуратури №1.
Станом на 10.02.2016 відповідь на своє звернення до прокуратури поштою заявник досі не отримав, однак, звернувшись в цей день до прокуратури, на своє прохання відповідь отримав на руки.
Відповідно до отриманої заявником відповіді підстав для скасування рішення слідчого про закриття провадження прокуратура не виявила, з чим заявник не згоден.
Крім того, при винесенні рішення про закриття провадження показання заявника не були враховані повною мірою, оскільки заявника було допитано в якості свідка лише один раз 04.09.2015, коли він перебував в лікарні у тяжкому фізичному стані після ДТП.
Крім того, до проведення слідчого експерименту, дані якого враховувались при призначенні і проведенні автотехнічної експертизи з дослідження механізму і обставин розвитку ДТП №899 від 28.12.2015 заявника запрошено не було, що має наслідком однобічність та необ`єктивність вказаного висновку експерта. У своїй відповіді факт не проведення за участі заявника слідчого експерименту прокурор пояснює тим, що заявника було допитано у справі в якості свідка. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 240 КПК України до участі у слідчому експерименті можуть бути залучені свідки. Отже, як безпосереднього учасника ДТП, заявника було позбавлено можливості участі в слідчому експерименті, що негативно вплинуло на повноту, обґрунтованість та законність прийнятого у кримінальному провадженні рішення.
В схемі до протоколу огляду місця ДТП, відсутні дані про первинне взаємне розташування транспортних засобів, адже, водій автомобіля ОСОБА_5 перемістив свій транспортний засіб, що не знайшло свого відображення у протоколі, і є порушенням п.п. 2.10 «в» Правил дорожнього руху.
Крім того, відповідно до висновку експерта №899 від 28.12.2015, на який посилається слідчий, обґрунтовуючи своє рішення про закриття кримінального провадження, причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди були дії заявника, які не відповідали вимогам п.п. 2.1 «а», «г», п. 2.3 «б», 2.9 «в», 12.1 Правил дорожнього руху України. Вказане не відповідає дійсності і не може бути враховане як підстава для закриття кримінального провадження, а також як підстава для притягнення заявника до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Крім того, причиною ДТП відповідно до висновку експерта №899 від 28.12.2015 зазначено порушення заявником вимог щодо заборони керування транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення. Однак, при прийнятті рішення у кримінальному провадженні слідчим не враховано, що заявник пересувався мопедом вулицею Колодязною, яка до категорії міжнародних, національних, регіональних, а також територіальних автомобільних доріг згідно з Переліком автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженим Постановою КМУ №301 від 18.04.2012, не належить. Натомість, відповідно до 34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації підлягають лише призначені для експлуатації транспортні засоби, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Вказане залишилось поза увагою як слідчого при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, так і не було піддано об`єктивній перевірці прокурором при вирішенні питання щодо законності прийнятого слідчим рішення у справі в процесі розгляду скарги заявника.
Заявник просив суд скасувати постанову слідчого СВ Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16.01.2016 року.
У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в скарзі, просив їх задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому суд, з рахуванням думки заявника, вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора.
Згідно з ч.1 п.3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, суд вважає, що постанову про закриття кримінального провадження було винесено з порушенням вимог КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.
Керуючись статтями 303-307 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1