печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю особи, в янтересах якої звернулися зі скаргою ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001811 зач. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України на постанови слідчого та прокурора про відмову у задоволені клопотань, бездіяльність прокурора,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 10 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні його клопотань№ 1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, зобов`язати слідчого задовольнити ці клопотання, зобов`язати прокурора ОСОБА_7 розглянути клопотання № 14, № 15, № 16 захисника ОСОБА_5 , а також скасувати постановупрокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідуваньГенеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 13 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання № 18 захисника ОСОБА_5 та зобов`язати прокурора задовольнити вказане клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги уточнив. Повідомив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 21.11.2016 (справа № 757/49543/16-к) зобов`язано слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: допитати в якості свідків вищих посадових осіб держави, встановити та провести допит в якості свідків невстановлених слідством службових осіб із числа керівництва МВС України (станом на січень-лютий 2014 року), встановити та провести допит в якості свідків керівництво ГУ МВС України в м. Києві (станом на січень-лютий 2014 року), встановити та допитати всіх слідчих СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві (станом на січень-лютий 2014 року), встановити та провести допит в якості свідків керівництво Генеральної прокуратури України (станом на січень-лютий 2014 року), встановити та провести допит в якості свідків керівників прокуратури м. Києва (станом на січень-лютий 2014 року).

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, скаржник посилається на те, що оскаржувані постанови не відповідають вимогам ст.ст. 9, 91, 92 КПК України, є незаконними і необґрунтованими, а заявлені у його клопотаннях слідчі (розшукові) дії підлягають проведенню, виходячи із суті врученої підозри.

У судовому засіданні особа, що звернулася зі скаргою та ОСОБА_3 скаргу підтримали, просили її задовольнити, посилаючись на викладені у скарзі обставини.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував із посиланням на підстави, викладені у оскаржуваних постановах.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, підозрюваного, слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що 06.10.2016 до Генеральної прокуратури України адвокатом ОСОБА_5 , як захисником підозрюваного ОСОБА_3 , були подані клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

20.10.2016 скаржник одержав поштою постанову слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 10 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні його клопотань.

Відмову у задоволенні клопотань захисника слідчий мотивував тим, що в кримінальному провадженні в повній мірі зібрані достатні докази вини ОСОБА_3 для складання обвинувального акту та допити відповідних осіб проводяться в межах інших кримінальних проваджень.

Крім того, 10.10.2016 до Генеральної прокуратури України адвокатом ОСОБА_5 , як захисником підозрюваного ОСОБА_3 , було подано клопотання № 18 про приєднання до кримінального провадження № 0001811 оригіналу кримінального провадження № 0000367 та проведення слідчих (розшукових) дій.

20.10.2016 скаржник одержав поштою постанову прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 13 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні даного клопотання.

Відмову у задоволенні клопотань захисника прокурор мотивував тим, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено і ОСОБА_3 надано доступ до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. Таким чином, на стадії відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України сторона обвинувачення позбавлена повноважень виконання слідчих дій та процесуальних дій, спрямованих на здобуття доказів.

У клопотанні № 10 захисник просив провести допити у якості свідків оперативних працівників ГУМВС України в м. Києві, спецпідрозділу БМОП «Беркут», військовослужбовців внутрішніх військ військової частини № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , військової частини № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , військової частини № НОМЕР_3 АДРЕСА_1 та інших, котрі здійснювали затримання активних учасників масових заворушень на вулиці Грушевського та Інститутській у м. Києві 18.02.2014.

У клопотанні № 18 захисник просив провести допити у якості свідків осіб, відносно яких лунали погрози щодо застосування насильства, та які були свідками даних погроз, в тому числі, інспекторів ДПС спеціалізованого відділення Департаменту ДАІ при МВС України, проведенні оглядів місць події, долучення записів з камер відеоспостереження, пред`явлення на впізнання, долученні відеозаписів до протоколів огляду та проведенні портретознавчих експертиз.

Частиною 1 ст. 91 КПК України визначено перелік обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, серед яких подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

У повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_3 організовано дії щодо завідомо незаконного затримання та притягнення до кримінальної відповідальності учасників мирних демонстрацій, які були затримані працівниками спецпідрозділів міліції 18.02.2016 на вулицях Інститутській і Грушевського в м. Києві та доставлені до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Тобто, у повідомленні про підозру зазначається, що затримані особи не вчиняли будь-яких протиправних дій, за які вони могли бути затримані. На підтвердження цієї обставини слідчим доказів не наведено.

Отже, у розрізі врученої ОСОБА_3 підозри, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні підлягають встановленню або спростуванню вказані в підозрі факти того, що демонстрації були мирними та затримані особи не вчиняли будь-яких дій, які вважалися протиправними (злочинними) станом на 18.02.2016.

Саме про встановлення вказаних обставин, стороною захисту заявлялися клопотання. Так, допити осіб, які здійснювали безпосереднє затримання осіб, доставлених 18.02.2016 до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, працівників міліції,які були очевидцями активних протиправних дій мітингувальників, а також детальний аналіз відеозаписів вказаних подій дадуть можливість встановити характер дій затриманих безпосередньо перед їх затриманням та оцінити законність прийнятих щодо них процесуальних рішень.

Отже, у клопотаннях захисника підозрюваного ОСОБА_3 порушується питання про проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення або спростування обставин вказаних у повідомленні про підозру інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, тобто обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до статті 91 КПК України.

Доводи слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 , наведені на обґрунтування відмов у задоволенні клопотань тим, що у провадженні вже зібрані всі докази вини ОСОБА_3 , суперечать встановленим судом обставинам та не ґрунтуються на нормах закону.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 21.11.2016 року зобов`язано сторону обвинувачення провести слідчі дії, вказані в клопотаннях № №1-7 в цій частині в задоволені скарги слід відмовити.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо необґрунтованості клопотань № № 8,9,11,12,13 і також вважає за необхідне відмовити у задоволені скарги в частині визнання незаконною та скасування постанови слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 10 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 від 06.10.2016 року в частині вищезазначених клопотань.

Керуючись ст. ст. 220, 303-309 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 10 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 № 10 від 06.10.2016 скасувати.

Постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 13 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 № 18 від 10.10.2016 скасувати.

Зобов`язати слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, провести слідчі (розшукові) дії, вказані у клопотаннях захисника ОСОБА_5 № № 10, 18, а саме:

допитати у якості свідків оперативних працівників ГУМВС України в м. Києві, спецпідрозділу БМОП «Беркут», військовослужбовців внутрішніх військ військової частини № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , військової частини № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 та інших, котрі здійснювали затримання активних учасників масових заворушень на вулиці Грушевського та Інститутській у м. Києві 18.02.2014;

пред`явити на впізнання свідкам та потерпілим, а саме: заявнику ОСОБА_11 , невстановленій особі, що користувалась мобільним телефоном № НОМЕР_4 , заявнику ОСОБА_12 , співробітникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , інспектору ДПС ( прізвище при копіюванні не відображене том № 2 а.с. 123) та іншим особами, які будуть встановлені вході виконання вищевказаних слідчих (розшукових) дій, всіх осіб, що були доставлені 18.02.2014 року до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, а саме: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ;

долучити до матеріалів кримінального провадження № 0001811 відеозаписи (відеофайли) до протоколів огляду від 18.02.2014 та 19.02.2014, які були здійснені у ході розслідування кримінального провадження № 0000367;

провести портретознавчу експертизу по вищевказаним відеозаписам, на предмет, чи є серед осіб, що вчиняють масові заворушення та що містяться на вищевказаних відеозаписах особи наступних громадян: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_42 , ОСОБА_33 , ОСОБА_43 , ОСОБА_35 , ОСОБА_44 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_45 , ОСОБА_40 , ОСОБА_46 .

В задоволені скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1