печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України щодо розгляду клопотання у відповідності до ст.220 КПК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України щодо розгляду клопотання про витребування з матеріалів кримінального провадження № 49-2979 (№ 0000592) належні йому ноутбуки.

В обґрунтування поданої скарги, вказує на те, що в провадженні Генеральної прокуратури України знаходиться кримінальне провадження № 0002750 про привласнення колишнім заступником прокурора Київської області ОСОБА_5 діамантів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000592. Зазначає, що він, як потерпілий у кримінальному провадженні № 0002750, звернувся до слідчого ГПУ з клопотанням про проведення слідчих дій, проте станом на день звернення до суду, про результати розгляду вказаного клопотання його повідомлено не було. Просить зобов`язати слідчого Генеральної прокуратури України задовольнити його клопотання від 11.04.2016 року, а у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. В скарзі просив проводити її розгляд у його відсутність.

Старший слідчий ГПУ ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки клопотання потерпілого ОСОБА_4 розглянуто у порядку ст. 220 КПК України та винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання, яка направлена на адресу потерпілого 18.04.2016 року.

Слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали скарги, та надані представником Генеральної прокуратури України документи, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як вбачається з матеріалів, поданих представником Генеральної прокуратури України, 11.04.2016 року потерпілим ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України подане клопотання про проведення процесуальних та слідчих дій. Постановою старшого слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 15 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання, про що супровідним листом від 18.04.2016 року за № 29/1/1-39179-15 повідомлено заявника. Також в постанові роз`яснено порядок оскарження постанови відповідно до вимог ст.ст. 303, 304 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга потерпілого ОСОБА_4 подана в порядку ст. 303 КПК України, в якій останній просить зобов`язати слідчого Генеральної прокуратури України задовольнити його клопотання від 11.04.2016 року, а у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, не може бути задоволена, оскільки з наданих представником Генеральної прокуратури України документів вбачається, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 11.04.2016 року слідчим розглянуто, про що винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. Тому, на дату подачі скарги до суду, та її розгляду по суті, бездіяльність слідчого відсутня.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу потерпілого ОСОБА_4 , що у разі непогодження зі змістом постанови про відмову у задоволенні клопотання, останній не позбавлений права оскаржити її до суду в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України щодо розгляду клопотання у відповідності до ст.220 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1