Справа № 152/397/15-к
Провадження1-кс/152/28/15
У Х В А Л А

м.Шаргород Вінницької області 13 березня 2015 року
Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС
України у Вінницькій області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановив:
13.03.2015 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шаргородського району ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000110 від 11.03.2015 року.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 10.03.2015 року о 12 годині в с. Рахни -Лісові на вул. Комсомольська в ході проведення оперативної закупівлі умисно, незаконно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 збув ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 200 грн. подрібнені фрагменти речовини рослинного походження канабісу масою 5,17 г у перерахунку на висушену речовину.
За даним фактом СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000110, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
11.03.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.
Ініціатор клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що в подальшому він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити та сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він веде антисоціальний спосіб життя, має негативну репутацію.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання, посилаючись на ті самі обставини та викладені в клопотанні доводи. Просять задовольнити зазначене клопотання з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, на їх думку, є неможливим, з огляду на особу підозрюваного ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 при розгляді клопотання заперечували щодо його задоволення, запевняли суд, що ОСОБА_5 щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не має наміру без дозволу органів досудового слідства залишати місце постійного проживання, буде з`являтися на виклики до слідчого, прокурора, суду, працює, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи. Просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , висновок прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 вбачається, що 11.03.2015 року до ЄРДР внесено матеріали про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п.3).
11.03.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого (а.п.4).
Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду покупця, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, протоколом огляду грошей для оперативної закупівлі, протоколом огляду місця події, протоколом огляду речі, висновком експерта, поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , рапортами оперативних працівників Шаргородського РВ УМВС, протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 11.03.2015 року (а.п.5-6, 10-13, 16-22).
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
ОСОБА_5 під час допиту його в якості підозрюваного 11.03.2015 року, а також при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.
Вказані обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
При цьому слідчий суддя вважає, що посилання прокурора та слідчого на те, що ОСОБА_5 веде антисоціальний спосіб життя та має негативну репутацію є безпідставними, оскільки ОСОБА_5 працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю кримінального правопорушення (а.п. 24-26).
Крім того, ініціатором клопотання та прокурором ОСОБА_3 не доведено наявність і існування таких ризиків як знищення та переховування підозрюваним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні
Аналіз матеріалів кримінального провадження дає підстави для висновку, що до ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим у ст.177 КПК України.
З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , особи останнього, а також того, що прокурором при розгляді клопотання не доведено необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним і достатнім для запобігання ризику вчинити інше правопорушення є запобіжний захід у виді домашнього арешту.
З клопотання про обрання запобіжного заходу, з дослідженого при судовому розгляді паспорта підозрюваного, з показань підозрюваного ОСОБА_5 вбачається, що він зареєстрований та проживає у квартирі за АДРЕСА_2 , працює опалювачем складу № 1048 Управління охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, встановленим у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає невиправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та достатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту на період доби з 20 години до 06 години.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно із ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження… Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців… Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який здійснювати щодобово у період доби з 20 години до 06 години за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії ухвали визначити протягом двох місяців починаючи з 20 години 00 хвилин 13 березня 2015 року до 20 години 00 хвилин 13 травня 2015 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці, тобто до 20 години 00 хвилин 13 травня 2015 року обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , прокурора, слідчого судді, суду;
2) щодобово у період доби з 20 години до 06 години не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 ;
3) повідомляти слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця свого проживання.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного до Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області.
Органу внутрішніх справ негайно поставити підозрюваного ОСОБА_5 на облік і повідомити про це слідчому СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 .
Роз`яснити, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , мають право протягом строку, на який до нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя Шаргородського
районного суду Вінницької області: ОСОБА_1