СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/674/16
ун. № 759/3155/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання по кримінальному провадженню № 0010878 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Під час судового розгляду справи сторона обвинувачення заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб.

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До сплину продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При розгляді клопотання сторони захисту щодо зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що прокурор у судовому засіданні належним чином не обґрунтував ризики, передбачені ст.177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий та тривалий час (майже два роки) знаходиться під вартою.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із триманням під вартою на особисте зобов`язання.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступені тяжкості інкримінованого йому злочину.

Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В клопотанні сторони обвинувачення про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 194, 201, 369-372 КПК України, ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод,-

У Х В А Л И В:
В клопотанні сторони обвинувачення, про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з під варти у залі судового засідання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києва

із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м.Києва, без дозволу суду;

- здати на зберігання до Святошинського районного суду м.Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти та застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання доручити прокурору ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1