1Справа № 335/8859/15-к 1-кп/335/67/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.302 КК України,-
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину не визнала, пояснивши суду, що вона працює адміністратором в готелі „Під Дубом, 23.04.2015 р. прийшли два хлопці, замовили сауну та попросили її викликати дівчат, вона зі свого мобільного телефону зателефонувала на номер з візитки, яку раніше залишили гості готелю, далі вона не контролювала, коли і як до хлопців у сауну прийшла дівчина. 06 травня 2015 року , також прийшли чоловіки, та сказали що бажають дівчину, бо їм скучно. Вона зателефонувала на мобільний телефон з візитки, а далі вони самі домовлялися з адміністратором про ціни.
Не дивлячись на не визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї провини, та її захисну версію, її вина у вчиненні за викладених вище обставин звідництва для розпусти за епізодами 23.04.2015 року та 06.05.2015 року, передбаченого ч.1 ст.302 КК України підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що її раніше знайома ОСОБА_13 запропонувала їй заробити грошей шляхом надання сексуальних послуг, на що вона погодилася, ОСОБА_13 їй розказала, куди треба їхати. Вона замовила таксі, підїхала до готелю, на вулиці її зустріла ОСОБА_14 , вона назвала своє ім.я, її провели до кімнати відпочинку, після чого вона двом хлопцям надала сексуальні послуги, їй заплатили 1200 грн., після чого вона підійшла на рецепцію та віддала 200 грн. особисто ОСОБА_14 , за вказівкою її знайомої ОСОБА_13 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 06 травня 2015 року працівники міліції його попросили прийняти участь у контрольній закупці, а саме він повинен був вступити в статевий звязок з дівчиною легкої поведінки, що буде фіксуватися в режимі відео, на що він погодився. Його оглянули, передали йому грошові кошти у розмірі 1200 грн., аудіо-відеофіксацію. Він разом з раніше незнайомим ОСОБА_15 , підійшли до адміністратора готелю, та він у неї поцікавився про наявність у готелі дівчат легкої поведінки, на що ОСОБА_14 відповіла що в готелі немає, зателефонувала та почала розмовляти з кимось по мобільному телефону, після чого повідомила про те, що є дівчина, та її послуги коштують 600 грн. за годину. Вони погодились, до них приїхала дівчина, яка надала йому та ОСОБА_15 сексуальні послуги, він заплатив дівчині 1200 грн., а 500 грн. передав ОСОБА_14 , з яких : 200 грн. за сауну, 100 грн. за чай, пиво, 200 грн. за виклик дівчини.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що в минулому році весною вона з молодим чоловіком була у сауні, обвинувачена впускала їх в сауну, приносила рушники. Вона говорила обвинуваченій, якщо будуть бажаючі, щоб вона їй телефонувала. Обвинувачена зателефонувала їй та просила щоб вона приїхала, говорила що хороші люди, треба приїхати. Вона приїхала, в сауні двом хлопцям надала інтимні послуги, їй за це заплатили кошти 1200 грн, вона хотіла віддячити обвинувачену, але не встигла, бо в сауну зайшли працівники міліції.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що його попросили працівники міліції прийняти участь у слідчій дії, видали йому сумку з відеокамерою та гроші у розмірі 1700 грн. Він разом з працівником міліції на ім.я ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підїхали на автомобілі до готелю „Під дубом, їх зустріла обвинувачена, вони замовили сауну на 2 години, він звернувся до обвинуваченої з проханням найти дівчат для інтимних послуг.Обвинувачена зателефонувала зі свого мобільного телефону, повідомила їм, що це коштує 600 грн. в годину, за двох треба заплатити 1200 грн. Вони погодилися. Через 40 -50 хвилин приїхала дівчина, надала їм послуги, він передав дівчині 1200 грн., прийшла обвинувачена, повідомила що час вийшов, він їй передав 100 грн. за особистою ініціативою.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в березні 2015 року ОСОБА_18 запропонував йому поїхати в сауну, він погодився. Приїхавши в готель „Під дубом, обвинувачена провела їх до сауни, приїхала дівчина, надала їм інтимні послуги, за що ОСОБА_18 сплатив дівчині 1200 грн., а обвинуваченій за сауну 200 грн. за одну годину.
Судом також досліджені слідуючі докази у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_5 .
Згідно з протоколом слідчого про результати проведення контролю за злочином з використанням аудіо, відеоконтролю за місцем від 13.05.2015 року, та від 17 липня 2015 року на підставі постанови прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.04.2015 року в ході проведення контролю було встановлено, що 23.04.2015 року та 06.05.2015 року адміністратор ОСОБА_5 гостинного комплексу „Під дубом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , займається звідництвом повій з клієнтами сауни. В ході проведення контролю за вчиненням злочину встановлено, що адміністратор у присутності клієнта самостійно дзвонить по мобільному телефону невстановленій особі і замовляє дівчат, також повідомляє клієнту, що послуги дівчини повії складають 600 грн. за одну годину, після цього в сауну до клієнтів приїздить дівчина повія та надає послуги інтимного характеру. ОСОБА_5 23.04.2015 року отримала грошову винагороду за звідництво для розпусти від клієнта сауни.
З акту видачі грошових коштів від 23.04.2015 року та протоколу огляду від 23.04.2015 року слідує видача грошей у розмірі 1000 грн. свідку ОСОБА_6 для оперативної закупівлі.
З акту видачі грошових коштів від 23.04.2015 року та протоколу огляду від 23.04.2015 року слідує видача грошей у розмірі 700 грн. свідку ОСОБА_7 для оперативної закупівлі.
З акту видачі грошових коштів від 06.05.2015 року та протоколу огляду від 06.05.2015 року слідує видача грошей у розмірі 800 грн. свідку ОСОБА_9 для оперативної закупівлі
З акту видачі грошових коштів від 06.05.2015 року та протоколу огляду від 06.05.2015 року слідує видача грошей у розмірі 800 грн. свідку ОСОБА_10 для оперативної закупівлі
Протоколом обшуку від 06.05.2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.05.2016 року,та протоколом огляду від 07.05.2015 р. підтверджується вилучення в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 грошових коштів в сумі 1500 грн. ( 1200 грн. зі столу в прихожій кімнаті сауни, 300 грн. які знаходились на дивані в кімнаті), які за номерами співпали з актом видачі грошових коштів. Грошові кошти у розмірі 1500 грн. визнані речовими доказами постановою слідчого від 07.05.2015 року.
Постановами слідчого від 07.05.2015 року та від 13.05.2015 року речовими доказами у справі визнаний мобільний телефон марки „Samsung Duos La Flear IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та мобільний телефон марки «Samsung „ в корпусі сірого кольору, IMEI НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , який належить свідку ОСОБА_11 , та з фото таблиці якого слідує про наявність 06.05.2016 року 0 19:59 год. вхідних дзвінків від абоненту „ ОСОБА_19 ( за номером НОМЕР_5 ).

Відтворений судом диск DYD-R інв.86 т від 07.05.2015 року та інв.71т від 08.04.2015 року з відеозаписом вказує на дії обвинуваченої, що виявлялися в сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність обвинуваченої у вчиненні нею кримінальних правопорушень за ст.302 ч.1 КК України, за ознаками звідництва для розпусти.
В той же час суд вважає, що органом досудового слідства невірно кваліфіковані дії обвинуваченої ОСОБА_5 за епізодом 23.04.2015 року.
Так, органом досудового слідства ОСОБА_5 за епізодом від 23.04.2015 року предявлено обвинувачення за ч.2 ст.302 КК України, як звідництво для розпусти з метою наживи. Втім дана кваліфікуюча ознака, - „з метою наживи не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства. Допитані судом свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не підтвердили того, що обвинувачена ОСОБА_5 мала намір отримати матеріальну винагороду та отримала 100 грн. у якості матеріальної винагороди. Під час негласної слідчої дії грошові кошти у розмірі 100 грн. у ОСОБА_5 вилучені не були. Інші докази про отримання 23.04.2015 року ОСОБА_5 від якоїсь конкретно особи грошової винагороди 100 грн. за звідництво для розпусти у матеріалах справи відсутні.
Тому дії ОСОБА_5 23.04.2015 року слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 302 КК України на ч. 1 ст. 302 КК України.
Заява захисника про визнання доказів, а саме протоколу обшуку від 06.05.2015 року в будівлі готелю „Під дубом та визнаних слідчим на підставі протоколу обшуку речових доказів, недопустимими з тих підстав, що обшук здійснювався слідчим в готелі „Під дубом без дозволу слідчого судді на вчинення слідчої дії обшуку та саме слідчим ОСОБА_20 спростовуються наявною в матеріалах справи ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.05.2015 року, яка за своїм змістом та формою придатна для використання, а результати обшуку отримані належним субєктом з дотриманням процесуального порядку та сумнівів у суду щодо їх достовірності не викликають,тому для визнання доказів недопустимими відсутні підстави.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.п.1,3 абзацу 2 ППВСУ від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судоми кримінального покарання», суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином вмотивоване.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, працює.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому їй слід обрати покарання, передбачене санкцією статті, за якою вона притягується до відповідальності - у виді штрафу.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за ст. 302 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - 850 (вісімсот пятдесят) гривень.
Речові докази по справі: СД-диск інв.86 т від 07.05.2015 року та інв.71т від 08.04.2015 року з відеозаписом., - залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки „Samsung Duos La Flear IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Samsung „ в корпусі сірого кольору, IMEI НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_11 ,- залишити ОСОБА_11 ; грошові кошти у загальному розмірі 1500 грн., видана для оперативної звкупки, передані на зберігання до УМЗ ГУМВС України в Запорізькій області, - залишити УМЗ ГУМВС України в Запорізькій області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1