АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1277/16 Справа № 202/6060/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 286 КК України, на ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року та 12 січня 2016 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про заміну покарання у виді штрафу у дохід держави у зв`язку з несплатою призначеного вироком суду штрафу.
за участю:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року, змінено засудженому ОСОБА_6 , призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2014 року основне покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 гривень, покаранням у виді громадських робіт строком на 500 годин.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року, було виправлено описку в ухвалі Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року та зазначено « у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 гривень, покаранням у виді громадських робіт строком на 240 годин.»

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить винести ухвалу, якою скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року, та скасувати ухвалу цього ж суду від 12 січня 2016 року, і відмовити в задоволені клопотання/подання старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська відносно заміни ОСОБА_6 , призначеного судом основного покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн, покаранням у вигляді громадських робіт строком на 500 годин.

В обґрунтування апеляційної скарги, засуджений вказує на те, що на той час він не знав і йому ніхто не роз`яснював, що даний штраф необхідно сплатити на протязі одного місяця з дня набрання вироком законної сили, або написати заяву про розстрочку його сплати. Вказує, що 14 травня 2015 року він особисто в касі відділення КБ «ПриватБанку» сплатив на розрахунковий рахунок Індустріального райсуду м. Дніпропетровська вказану суму. Тому не знав, що йому потрібно квитанцію про сплату штрафу надати до секретаря судового засідання, або до Індустріального відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції. Та не знаючи цих деталей, вважав, що оскільки штраф заплачено, то він нікому нічого не винен, і тому постійно квитанція про сплату постійно була при ньому, і він усвідомлював, що виконав вирок суду. Після цього, його ніхто ні до яких юридичних установ не викликав, і він був впевнений, що не ухиляється від виконання рішення суду і що судимість погашена. Вказує на те, що в середині травня 2016 року, йому зателефонував державний виконавець та повідомив, що він повинен відбувати громадські роботи замість несплати штрафу. Також було повідомлено, про те, що є рішення/ухвала суду про заміну йому штрафу на громадські роботи через буцімто несплату ним штрафу. Також в цей же день, він під особистий підпис отримав у державного виконався копію не лише вироку суду від 03.09.2014 року, але й також дві ухвали цього суду, від 05 листопада 2015 року та від 12 січня 2016 року . Стверджує, що йому насправді ніхто ніколи не повідомляв про явку до суду 05.11.2015 року, і не знав про намагання прокурора, змінити покарання на громадські роботи.

Вислухавши суддю доповідача, засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, надав до суду дублікат квитанції № 895488432_810147154 від 14.05.2015 року, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 539 КПК, при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник та прокурор. Неприбуття їх у судове засідання не є перешкодою для судового розгляду лише у випадку, якщо вони були належним чином повідомлені про день та час судового розгляду та не повідомили про поважні причини неприбуття.
З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2015 року судом на адресу засудженого ОСОБА_6 було направлено повідомлення про дату та час проведення судового засідання з розгляду клопотання прокурора, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які свідчили б про те, що засуджений це повідомлення отримав. Таким чином в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що засуджений ОСОБА_6 про час та місце судового засідання, в якому буде розглядатися подання прокурора стосовно нього, був повідомлений належним чином.
За викладених обставин у суду першої інстанції відсутні були підстави для розгляду клопотання прокурора у відсутності засудженого, однак судовий розгляд було проведено без участі засудженого, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, питання, що було вирішене оскаржуваною ухвалою суду, врегульоване положеннями п. 5 ст. 53 КК України, відповідно до яких у випадку невиплати штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за відсутності підстав для розстрочки його виплати, суд замінює невиплачену суму штрафу покаранням у вигляді громадських робіт з розрахунку одна година громадських робіт за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами з розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але не більше двох років.
Згідно ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2014 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у дохід держави у сумі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а. с. 17-18).
Засуджений ОСОБА_6 до своєї апеляційної скарги додав копію квитанції № 0.0.384470864.1 від 14 травня 2015 року, згідно якої ним сплачено на користь держави штраф в сумі 8 500 грн. (а.с. 27) Також, до суду апеляційної інстанції надав дублікат квитанції № 895488432_810147154 від 14.05.2015 року.

Таким чином твердження прокурора в поданні про заміну покарання про те, що вирок суду засудженим ОСОБА_6 не виконано є необґрунтованим, а висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 ухиляється від виконання вироку в частині сплати штрафу не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилання прокурора на те, що засудженим порушені строки виконання вироку, які передбачені зазначеною вище ч. 1 ст. 26 КВК України, колегія суддів не бере до уваги, оскільки даний факт при встановлених обставинах не дає підстави для задоволення подання прокурора про заміну покарання.
Пунктом 2 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та постановити нову ухвалу.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції від 05 листопада 2015 року підлягає скасуванню, а подання прокурора_про заміну_призначеного засудженому ОСОБА_6 вироком суду покарання необхідно залишити без задоволення.

Щодо вимог апеляційної скарги засудженого про необхідність скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року, якою було виправлено описку в ухвалі цього ж суду від 05 листопада 2015 року, то враховуючи прийняття рішення щодо скасування цієї ухвали, ухвала від 12 січня 2016 року також вважається недійсною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року, постановлену щодо ОСОБА_6 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2014 року, іншим покаранням - відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.
Судді
Апеляційного суду
________________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4