Справа №621/804/16-к
Провадження №1-кс/621/92/16
УХВАЛА

Іменем України
21 квітня 2016 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду клопотання старшого слідчого Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000452 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, студента 2-го курсу Зміївського енергетичного ліцею за спеціальністю муляр - зварювальник, мешканця: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 26.10.2015 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 25.03.2016 року Зміївським ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України та 29.03.2016 року обвинувальний акт направлено до Зміївського районного суду Харківської області,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
20 квітня 2016 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим та притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин.

Так, 13 квітня 2016 року близько 21 години у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні торгового залу крамниці «Смак», який розташований по вул. Покровській буд. 8 с. Лиман Зміївського району Харківської області, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, того ж дня, 13 квітня 2016 року, близько 21 год. 10 хв. підійшов до одного із прилавків торгового залу вищезазначеної крамниці, де переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, протиправно, з метою наживи викрав грошові кошти в сумі 766 грн., які належали ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

20 квітня 2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 повністю визнав свою причетність до вказаного злочину, виклав обставини його вчинення.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами: витягом з кримінального провадження № 0000452 від 14 квітня 2016 року, даними рапорту чергового Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 14 квітня 2016 року за № 2062, даними з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 квітня 2016 року, даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15 квітня 2016 року, даним протоколу огляду місця події від 14 квітня 2016 року, даними зберігальної розписки ОСОБА_8 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 .

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вказав на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що повинен понести відповідальність за вчинене, щиро розкаявся.

Захисник ОСОБА_5 , законний представник підозрюваного - ОСОБА_6 , заперечували проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати більш мякий запобіжний захід домашній арешт, надати останній шанс на виправлення.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділу поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000452 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Надані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При вивченні особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий за вчинення злочину проти власності, новий аналогічний злочин вчинив у період терміну випробування, навчається на 2-му курсі Зміївського енергетичного ліцею за спеціальністю муляр зварювальник, має постійне місце реєстрації.

Крім того, були дослідженні дані, що характеризують особу підозрюваного, який на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває; згідно даних з довідки № 02-19/216, виданої Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_4 характеризується як особа, відносно якого скарги на протязі 2016 року до сільської ради не надходили, до адміністративної відповідальності не притягався.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому кримінальному правопорушенні, покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років; є студентом 2 курсуЗміївського енергетичного ліцею; після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000222, відповідно до ухвали від 25.03.2016 року, вчинив новий злочин у якому підозрюється, що свідчить про можливість вчинення ним нового злочину. Наявність перелічених обставин свідчить про наявність ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, прокурором не доведено наявність ризиків, на які наголошено у клопотанні, а саме можливість переховуватись від органів розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, більш того, прокурором у судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_4 не порушувались умови раніше обраного запобіжного заходу в частині зобов`язання з`являтись за викликом до суду.
Таким чином, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи рішення про обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, сукупності життєвих та сімейних обставин, які виявились певним каталізатором поведінки підозрюваного, а саме той факт, що він виховується у неповній, багатодітній родині.
Крім того, враховує як те чи інше рішення може вплинути на подальшу долю підозрюваного, з урахуванням конкретних обставин справи, та приймає до уваги відсутність у ОСОБА_4 сформованого світогляду з урахуванням віку та соціального статусу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя-
у х в а л и в :
1.Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000452 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

2.Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
3.Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .
4.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області чи до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою, або повідомляти про неможливість прибуття.
5.Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
6.Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на сектор превенції патрульної поліції Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
7.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.
8.Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
9.Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців з дня проголошення та діє до 18 червня 2016 року.

Слідчий суддя: