Справа № 317/3669/15-к
№/п 1-кп/317/36/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001141 від 23.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розівка, Розівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
19.06.2015 приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно наніс останній удари двома руками, тильною стороною нижньої частини долоні в область передпліччя та грудної клітки, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на обох плечах, на лівому передпліччі, на передній поверхні грудної клітки справа та лівому стегні, які згідно висновку експерта № 2392 від 23.06.2015 у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, 02.09.2015 приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , умисно наніс останньому один удар металевим ціпком в область кисті правої руки, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді садна в проекції проксимальної фаланги 3-го пальця правої кисті, яке згідно висновку експерта № 3578 від 03.09.2015, кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Внаслідок вчиненого ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 провину свою у скоєному не визнав та не розкаявся. По обставинах справи пояснив, що з ОСОБА_6 довгі роки був в шлюбі, а ОСОБА_7 є його пасинком. Всі вони проживали в одному будинку за адресою АДРЕСА_1 . З травня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в будинку не проживають, а приходили лише щоб посваритися та забрати речі, які на думку ОСОБА_5 їм не належать. В цивільно-правовому порядку спір про розподіл майна не вирішувався.

19.06.2015 року до будинку за адресою АДРЕСА_1 , прийшов ОСОБА_7 який розмовляв на кухні із знайомим ОСОБА_8 . До будинку прийшла ОСОБА_6 , яка на думку обвинуваченого була в стані алкогольного сп*яніння, стала шукати документи. ОСОБА_5 зайшов до кімнати та обурився тим, що ОСОБА_6 на кроваті знаходилася у взутті. Він схопив її за ногу та стягнув на підлогу. ОСОБА_6 впала, при цьому могла спричинити собі телесні ушкодження. Після цього ОСОБА_5 вийшов з кімнати та більше не бачив, що робила ОСОБА_6 , як виносила речі та як уходила. Спричинення інших тілесних ушкоджень та їх механізм категорично заперечував.

02.09.2015 року ОСОБА_5 знаходився на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли на територію двору через город. Почали збивати замок. Біля воріт знаходилося два незнайомих чоловіка, які після того, як замок було зламано увійшли до двору. Один із незнайомців наніс ОСОБА_5 удар, а потім за твердженням обвинуваченого вони його побили, навіть наносили удари ногами, він втратив свідомість. З території домоволодіння винесли речі, телевізор, книги. ОСОБА_5 незнайомці відвезли до Кушугумського відділку міліції та склалли адміністративний протокол за супротив працівникам міліції. ОСОБА_5 зареєстрував факт спричинення йому тілесних ушкоджень, але експертного дослідження не проводилося. За ст.185 КпроАП України ОСОБА_6 був притягнутий до відповідальності, сплатив призначений штраф. Постанова не змінена та не скасована. Відповідаючи на запитання суду обвинувачений по обставинах пояснив, що ОСОБА_7 він наніс удар металевою палкою, але не бажав спричинення тілесних ушкоджень, він бажав, щоб ОСОБА_7 припинив відчиняти замок.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що з ОСОБА_5 з серпня 2015 року у неї ворожнечі стосунки. За час шлюбу ОСОБА_5 був дуже ворожнече налаштований до її сина ОСОБА_7 . В травні 2015 року ОСОБА_5 вигнав її та сина з будинку. Але вона приходила за деякими речами. Під час шлюбного життя ОСОБА_5 бив її. 19.06.2015 року, коли вона прийшла за своїми речами, зайшла до спальні, ОСОБА_5 став її виштовхувати руками, при цьому він не меньше 4 разів виштовхував її, вона впала на кровать, він стягнув її за ліву ногу з кроваті на підлогу та тягнув за ногу до порога. Вона вдарилась стегном. ОСОБА_5 на її думку був в нетверезому стані. ОСОБА_6 покликала на допомогу свого сина ОСОБА_7 . Коли він зайшов до кімнати, ОСОБА_5 тягнув її за ногу. ОСОБА_6 підвелася та з ОСОБА_7 ушла. На наступний день вона звернулась до правоохоронних органів та пройшла освідування.

Щодо подій 02.09.2015 року ОСОБА_6 пояснила, що вона з сином хотіли забрати свої речі з будинку ОСОБА_5 . ОСОБА_7 напмагався відкрити вікно в літній кухні, а ОСОБА_5 бив його металевою палкою по пальцях. Вона спробувала захистити ОСОБА_9 , але ОСОБА_5 вдарив його по правій руці. ОСОБА_7 відкрив вікно та вони змогли винести деякі свої речі. Все відбувалося біля літньої кухні. До цього часу представники сільської ради зобов*язували ОСОБА_5 повернути речі, але оскільки ОСОБА_5 чинив опір, вони збили замок на калітку та забрали речі.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що у нього до 19.06.2015 року з вітчимом ОСОБА_5 були нормальні стосунки. 02.09.2015 року, оскільки ОСОБА_5 не віддавав йому з матір*ю речі, вони звернулися до працівників райвідділку, яки прийшли до будинку ОСОБА_5 . ОСОБА_7 відкрив замок та вікно в літній кухні. ОСОБА_5 вдарив за це його по руці по пальцях. Ніхто ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не наносив, він впав та вдарився. ОСОБА_7 пройшов освідування.

За події 19.06.2015 року пояснив, що він прийшов до будинку ОСОБА_5 , коли ОСОБА_6 , вже там була. Він почув крики в кімнаті та побачив, як ОСОБА_5 виштовхував за двері ОСОБА_6 . ОСОБА_7 не заступився. Штовханина була десь 15-20 хвилин, ОСОБА_5 наніс близько 3 ударів ОСОБА_6 зап*ястками, обома руками. ОСОБА_7 бачив, як мати вдарилася об косяк двері спиною та головою. Коли мати звернулася до міліції він не знає.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при проведенні перехресного допиту потерпілих.

Зазначені пояснення не суперечать показам обвинуваченого ОСОБА_5 .

Окрім цього показання обвинуваченого та потерпілих повністю підтверджуються висновками експертиз відносно ОСОБА_6 №2392 від 25.06.2015 року та за № 2430-д від 25.06.2016 року, та № 2431-д від 25.06.2015 року згідно якої крововиливи на обох плечах, на лівому передпліччі, на передній поверхні грудної клітки справа, на лівому стегні, як нарізно, так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів та могли з*явитися при ударах руками, ногами, іншими предметами. Виключена можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень при однократному падінні на тупу плоску поверхню. Враховуючи локалізацію наявних пошкоджень у ОСОБА_6 , їй було нанесено не меньше 6-ти травматичних пошкоджень.

А також висновком експерта № 3578 від 15.09.2015 року відносно ОСОБА_7 ссадна в проекції проксимальної фаланги 3-го пальця правої кісті у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які виникли від дії тупого предмета та могли виникнути при обставинах, які вказував освідуємий.

В сукупності показання та висновки експерта співпадають та підтверджують одне одного щодо кількості та механізму нанесених тілесних ушкоджень.

Жодного підтвердження, що вказані тілесні ушкодження могли бути нанесені іншими особами немає.

Судом були досліджені надані в якості доказів стороною державного обвинувачення протоколи слідчих експериментів та ДВД диски до них від 29 вересня 2015 року. Але суд вважає, що вказані документи не можуть бути прийняті як належні докази, оскільки за своїм змістом не відповідають вимогам щодо виконання вказаних слідчих дій, та не виконали мети проведення слідчого експерименту, оскільки вся слідча дія слідчий експеримент за участю кожного з потерпілих проводилася з урахуванням роз*яснення прав та обов*язків учасникам та понятим дев*ять хвилин на території подвір*я Запорізького райвідділку міліції. При цьому метою перевірки слідчим при виконанні обох слідчих дій зазначалися події від 19.06.2015 та 02.09.2015 року, а фактично з*ясовувалися питання частково та вибірково. (а.с.55-62)

Інших доказів державний обвинувач суду не надавав.

Цивільний позов потерпілими заявлений не був.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження .

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості. Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, є інвалідом третьої групи, характеризується за місцем проживання формально та як особа, що може проявляти агресію.

Обставин, які пом*якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафа в розмірі 510 (п*ятсот десять гривень)
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.
Суддя: ОСОБА_1