Дата документу Справа № 332/5935/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/5935/14-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/548/16 ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання Заводського МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від покарання з випробуванням відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2014 року (з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2015р.) за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2 - 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

05 січня 2016 року начальник Заводського РB КВІ м. Запоріжжя УДПтС України в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення останнього для відбування покарання, оскільки засуджений порушував покладений на нього судом обов`язок, а саме на протязі іспитового строку неодноразово не з`являвся на реєстрацію, а саме: 01.07.2015 року, 19.08.2015 року, 02.09.2015 pоку, 16.09.2015 pоку, 07.10.2015 року, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Своє рішення про відмову в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням районний суд мотивував тим, що неявка засудженого на реєстрацію до КВІ носить епізодичний, а не систематичний характер, засуджений після повторного застереження 16.11.2016 року став на шлях виправлення, почав з`являтися на реєстрацію до КВІ, повернувся на постійне місце проживання, за час відбування іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, кримінальних правопорушень не вчиняв.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор, зазначаючи, що засуджений не виконав покладені на нього законом і вироком обов`язки, просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направити останнього для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого, який просив залишити ухвалу районного суду без змін, перевіривши матеріали справи та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2014 року ОСОБА_7 був поставлений на облік до Заводського МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та постановою про встановлення днів явки на реєстрацію

За період з 07 квітня 2014 року по 05 серпня 2015 року засуджений не з`явився на реєстрацію 1 раз, 05 серпня 2015 року дні реєстрації змінено, після чого ОСОБА_7 кілька разів поспіль не з`являвся на реєстрацію, оскільки фактично проживав на вулиці, після повторного застереження 16.11.2016 р. став на шлях виправлення, повернувся на місце проживання, та став з`являтися на реєстрацію, а саме 18.11.2015р., 02.12.2015р., 16.12.2015р.

Згідно матеріалів справи до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, зробити беззаперечний висновок, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, вчиняє дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є неможливим.

З урахуванням того, що строк випробування минув 17 грудня 2015 року, зважаючи на молодий вік засудженого, колегія суддів в даному конкретному випадку вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про можливість подальшого виправлення засудженого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Заводського РB КВІ м. Запоріжжя УДПтС України в Запорізькій області стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий
Судді: