Справа № 438/1250/15-к
Номер провадження 1-кп/438/25/2016
В И Р О К
Іменем України
25 лютого 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не грамотного, не працюючого, не одруженого, раніш судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 вересня 2010 року за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185, 395 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 вересня 2010 року за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин проти власності.

Так, 02 червня 2015 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав металеві лещата вартістю 80 гривень, наковальню вартістю 60 гривень, газову колонку вартістю 150 гривень, металеву решітку вартістю 50 гривень, брухт чорних металів вартістю 100 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 440 гривень.

Крім цього, ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 13 серпня 2015 року обвинуваченому ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік, встановивши йому наступні обмеження: заборонено виходити з будинку АДРЕСА_1 з 22 години вечора до 06 години ранку наступного дня; заборонено відвідування магазинів, де на винос продається спиртні напої, а також пивні бари, кафе, ресторани, їдальні, корчми, колиби та інші торгові об`єкти, де на розлив продається спиртні напої, незалежно від мети відвідування;заборонено виїзд за межі території обслуговування Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області, а саме; м. Борислав смт. Східниця в інші населені пункти по особистих справах без дозволу на це керівництва Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області; з`являтись на реєстрацію в Бориславський МВ ГУ МВС України у Львівській області 1, 2, 3, 4 п`ятницю щомісячно о 18 год. 00 хв., а у випадку роботи у другу зміну о 10 год. 00 хв. цього ж дня, в разі відсутності ДІМ до о/у СКР або в чергову частину Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області.

Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з даною постановою Бориславського міського суду Львівської області від 13 серпня 2015 року. Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи під адміністративним наглядом перебуваючи під адміністративним наглядом з 13 серпня 2015 року по даний час, без поважних причин і повідомлення працівників поліції самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду. В порушення встановлених йому обмежень не прибув без поважних причин на реєстрацію в Бориславський МВ ГУ МВС України у Львівській області (Бориславський ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області): 18 грудня 2015 року, 25 грудня 2015 року, 01 січня 2016 року, 08 січня 2016 року та 15 січня 2016 року. А також, при перевірці працівниками Бориславського МВ ГУМВС України у Львівській області був відсутній за адресою свого проживання по АДРЕСА_3 у час, в який йому заборонено виходити з квартири: 18 грудня 2015 року о 22 год. 06 хв., 21 грудня 2015 року о 22 год. 15 хв., 23 грудня 2015 року о 23 год. 40 хв., 24 грудня 2015 року о 23 год. 00 хв., 27 грудня 2015 року о 22 год. 05 хв., 31 грудня 2015 року о 23 год. 45 хв., 01 січня 2016 року о 22 год. 20 хв., 03 січня 2016 року о 22 год. 45 хв., 06 січня 2016 року о 22 год. 55 хв., 08 січня 2016 року о 23 год. 00 хв., 10 січня 2016 року о 22 год. 40 хв., 13 січня 2016 року о 23 год. 35 хв., 14 січня 2016 року о 22 год. 50 хв., 16 січня 2016 року о 23 год. 50 хв., та 18 січня 2016 року о 23 год. 10 хв. не повідомивши працівників поліції про своє місце перебування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Показав, що ніде не працює, важке матеріальне становище штовхнуло його на вчинення крадіжки. А саме, 02 червня 2015 року близько 15 год. 00 хв. , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , викрав металеві лещата, наковальню, газову колонку та металеву решітку. Крім цього, своєчасно був ознайомлений з постановою Бориславського міського суду Львівської області від 13 серпня 2015 року. Проте, перебуваючи під адміністративним наглядом перебуваючи під адміністративним наглядом, без поважних причин самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_3 і проживав у м.Самборі в знайомого. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, зокрема дати, часу, місця, способу вчинення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження і судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості, а ст.395 КК України злочину невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніш судимий, має постійне місце проживання, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 1998 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання на рівні мінімальної межі санкціїінкримінованого кримінального правопорушення у виді арешту, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 185 та ст.395 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 2 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців;

- за ст. 395 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно вимог ст. 70 ч. 1 КК України, призначити ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний відповідно до ухвали Бориславського міського суду від «22» січня 2016 року на стадії судового розгляду, тобто з 22 січня 2016 року.

Із врахуванням вимог ст.72 КК України що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2016 року по день ухвалення вироку 25 лютого 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по справі: металобрухт, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути останньому

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1