Справа № 127/7074/16-к
Провадження № 1-кп/127/773/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2016 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 23 листопада 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006186 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 07 вересня 2015 року приблизно о 15:45 год., перебуваючи біля будинку №5 по вул. Червоноармійській в м. Вінниці, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, шляхом ривка з рук ОСОБА_6 , заволодів її особистим майном, а саме мобільним телефоном марки «Samsung GT-С3322» в корпусі бордового кольору, в якому перебувала флеш-карта фірми «Transcend» об`ємом 4Гб, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1747-1748/15-21 від 19.10.2015 року 663,00 грн. та 22,75 грн. відповідно, а також дві сім-карти оператора «Київстар» та «Life», які не представляють матеріальної цінності для власника ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 685,75 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він 07.09.2015 року побачив ОСОБА_6 та привітався з нею, а вона в цей час розмовляла по телефону та перервавши розмову по мобільному телефону, почала розмовляти з ним. В подальшому з рук у потерпілої він вирвав мобільний телефон «Samsung GT-С3322». В цей час ОСОБА_6 повідомила, що їй цей телефон не потрібен та пішла. Він зрозумів, що вона пішла в міліцію з приводу викрадення телефону. Розгубившись, він мобільний телефон приніс додому та в подальшому добровільно видав працівникам міліції.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 07.09.2015 року вона йшла в центр зайнятості та по часу їй було ще рано, а тому вирішила посидіти в дворі. Перебуваючи в дворі, вона зателефонувала до подруги, а в цей час до неї підійшов ОСОБА_4 та, привітавшись, вирвав в неї з рук мобільний телефон. На її прохання повернути телефон він не реагував та пішов. Вона в той момент мала йти в центр зайнятості, оскільки в неї був призначений час. В подальшому вона, не звертаючись з заявою до міліції, намагалася повернути мобільний телефон. Для цього вона звернулась до свого знайомого, щоб він поговорив з обвинуваченим з приводу повернення телефону. Разом з тим, всі дії результату не дали, а тому вона приблизно через тиждень звернулась з заявою до міліції. До цього випадку, ОСОБА_4 телефонував її з погрозами. Крім того, зазначила, що на даний момент претензій до обвинуваченого не має.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 16.09.2015 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви вона просила прийняти міри до малознайомого хлопця на ім`я ОСОБА_7 , який 07.09.2015 року близько 15:45 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 відкрито, шляхом ривка заволодів її мобільним телефоном марки «Самсунг GT-С3322» в корпусі сріблясто-бордового кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 вартістю 780 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 4 Гб, вартістю 200 грн. та сім карти операторів «Київстар» та «Лайф» вартістю по 15 грн. кожна, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.09.2015 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 16.09.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1747-1748/16-21 від 19.04.2016 року ринкова вартість мобільного телефону фірми виробника «Samsung» моделі «GТ-С3322» в корпусі бордового кольору станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 07.09.2015 року при умові робочого стану складала 663,00 грн. Ринкова вартість флеш-карти фірми виробника «Transcend» об`ємом 4Гб, яка була придбана в 2013 році, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 07.09.2015 року при умові робочого стану складала 22,75 грн.
Згідно розписки від 30.09.2015 року ОСОБА_6 отримала на відповідальне зберігання викрадені у неї речі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GT-С3322» в корпусі бордового кольору, сім-карту оператора «Київстар» та сім-карту оператора «Life», флеш-карту «Transcend» об`ємом 4Гб. Вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджуються постановою від 16.09.2015 року.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №36 від 14.03.2016 року, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього мала місце легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності з поведінковими порушеннями. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, він є особою з легкою розумовою відсталістю ступеня легкої дебільності з поведінковими порушеннями. В теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 повною мірою може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Так, згідно показань обвинуваченого, він дійсно 07.09.2015 року відкрито викрав чуже майно, а саме вирвав з рук потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон з флеш-картою та сім-картами. Вказані показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показаннями потерпілої у справі, яка підтвердила, що ОСОБА_4 відкрито, шляхом ривка заволодів її телефоном, що також вбачається з заяви потерпілої ОСОБА_6 про вчинення злочину. Речі, якими заволодів обвинувачений вилучені в ході досудового слідства, визнані речовими доказами та повернуті потерпілій, що підтверджується постановою слідчого, розпискою та показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, що також вбачається з її заяви наданої під час досудового розслідування. Вартість майна, що стало предметом злочинного посягання підтверджена висновком судово- товарознавчої експертизи.
Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України, як вчинення грабежу, тобто відкритого викрадення чужого майна.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики за місцем проживання ОСОБА_4 від 18.02.2016 року № 78 вбачається, що обвинувачений зі слів сусідів характеризується позитивно та мешканці будинку претензій до нього не мають.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 12.10.2015 року № 20-5194 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває під консультативним спостереженням. Перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація на стаціонарному обстеженні з 17.09.2012 р. по 15.10.2012 р. з діагнозом: «Легка розумова відсталість з порушенням поведінки».
Відповідно до довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
З вимоги про судимість від 05.10.2015 року, копії вироку та копії квитанції про сплату штрафу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. На даний час в силу ст. 89 КК України судимість погашена.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, шкоду відшкодовував, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не навчається.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного корисливого злочину відносно жінки, особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді щирого каяття, добровільного відшкодування шкоди та відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілої є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з застосуванням положень ст. 76 КК України.
Крім того, з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 615,00 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст. 65-67, 69-1, 186 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 615,00 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-С3322» в корпусі бордового кольору, сім-карту оператора «Київстар» та сім-карту оператора «Life», флеш-карту «Transcend» об`ємом 4Гб, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: