Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000241 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого - ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно із вироком Корецького районного суду від 22 лютого 2016 року ОСОБА_5 29 червня 2015 року о 20 год. 30 хв, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час суперечки, що виникла на грунті особистих неприязних відносин між нею та її співмешканцем ОСОБА_8 , умисно завдала останньому один удар кухонним ножем в область грудної клітки зліва, пошкодивши внутрішню грудну артерію, що ускладнено лівобічним субтотальним гемотораксом (накопичення вільної крові в плевральній порожнині) і травматично-геморалічним шоком III ступеня, заподіявши тяжке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено покарання п`ять років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України постановлено виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Корецької районної державної адміністрації Рівненської області кошти на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 в сумі 3539 грн 36 коп; на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 5067 грн 60 коп. та вирішено питання щодо речових доказів у справі.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 , не заперечуючи доведеності своєї вини у вчиненому злочині та правильності кваліфікації дій, просить з врахуванням її щирого розкаяння, відсутності претензій з боку потерпілого, наявності трьох малолітніх дітей та перебування в стані вагітності пом`якшити призначене судом покарання із застосуванням ст. 79 КК України.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує, що судом, на його думку, не в повній мірі взято до уваги особу ОСОБА_5 , яка перебуває в стані вагітності та думку потерпілого, який будь-яких претензій до обвинуваченої не має, і, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій ОСОБА_5 , просить змінити вирок в частині призначення покарання та застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 79 КК України, звільнивши її від відбування покарання із встановленням іспитового строку. В решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданих апеляційних скарг, думку прокурора, яка з врахуванням стану вагітності обвинуваченої, не заперечує проти задоволення апеляційних скарг, потерпілого ОСОБА_8 , який підтримує апеляційні скарги і просить не позбавляти волі ОСОБА_5 , яка є матір`ю його трьох малолітніх дітей, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який її засуджено, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційних скаргах апелянтами і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 79 КК України та роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку в межах строку, на який, згідно з законом, жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
Як вбачається з медичної довідки Рівненського слідчого ізолятора УДПтС України в Рівненській області № 50/07/1243 від 11 березня 2016 року, долученої до апеляційної скарги обвинуваченої, ОСОБА_5 , згідно даних пренатальної діагностики, проведеної Рівненським обласним діагностичним центром 03.03.2016 року, перебуває на 25 тижні вагітності (т. 2 а.с. 52) та є матір`ю трьох малолітніх дітей, що підтверджується наданими в розпорядження апеляційної інстанції довідкою Невірківської сільської ради Корецького району Рівненської області № 234 від 25.04.2016 року та копіями свідоцтв про народження дітей: 2009, 2012 та 2013 року народження, що знайшло своє підтвердження при розгляді провадження апеляційним судом.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 ствердив, що жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 , яка є матір`ю трьох його малолітніх дітей і є вагітною четвертою дитиною, не має, і просить апеляційний суд пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання та не позбавляти її волі.

Враховуючи наведене, особу ОСОБА_5 , яка щиро розкаялася у вчиненому і знаходиться на восьмому місяці вагітності, клопотання потерпілого щодо пом`якшення вироку, колегія суддів вважає за можливе змінити оскаржуваний вирок і застосувати щодо ОСОБА_5 положення ст. 79 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженою до покарання, призначеного судом першої інстанції.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком в три роки з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції та повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти з-залу суду.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженою протягом трьох місяців з дня вручення їй копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1