УХВАЛА

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 21 листопада 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 14 червня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення у встановлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали ВССУ від 05 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 надіслав до суду касаційної інстанції змінену касаційну скаргу, разом з тим, недоліків, зазначених у судовому рішенні не усунув.
Так, відповідно до ст. 427 КПК, зміст касаційної скарги повинен містити обґрунтування вимог особи, із зазначенням того у чому полягає незаконність судових рішень, що оскаржуються.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст. 412-413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано та, які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано. Зокрема, у скарзі не міститься обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених

п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 404, 412, 419 цього Кодексу.

Зокрема, засудженим не наведено доводів на обґрунтування допущених, на його думку, судами істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з огляду на положення ст. 412 КПК.
До того ж, скарга ОСОБА_4 не містить вказівок на те, які саме положення процесуального закону порушив апеляційний суд, з урахуванням особливостей проведення повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається у разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу на вирок Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 14 червня 2016 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3