Справа № 314/5052/16-к Провадження № 1-кп/314/223/2016
ВИРОК
іменем України
25.07.2016 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000879 від 21 червня 2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоіванівка, Амвросіївський район, Донецька область, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
29.09.1992 року Шахтарським районним судом Донецької області за ст.141 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
11.03.1994 року Шахтарським районним судом Донецької області за ст.117 ч.3, 141 ч.2, 42 ч.1, 42 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст.42 ч.3 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 29.09.1992 року і визначити покарання 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
23.01.2002 року Шахтарським районним судом Донецької області за ст.296 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі;
07.11.2002 року Торезьким міським судом Донецької області за ст.390 ч.1, ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
25.01.2006 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;
10.02.2012 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
30.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.81 ч.4, ст. 71 ч.1 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2012 року і визначити покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.10.2015 року з Софіїівської ВК №55 УДПтС України в Запорізькій області умовно-достроково, маючи невідбутий строк 3 місяці 20 днів
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21 червня 2016 року, приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, зайшов до приміщення AT «Райфайзен банк Аваль», розташоване за адресою: вул. Бочарова №5-Б, м. Вільнянськ, Запорізька область, де скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку спортивного велосипеду «Formula» HTЛ- 002С, який належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним велосипедом на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 , умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, скоїв крадіжку майна ОСОБА_3 , в результаті чого спричинив потерпілій матеріальні збитки на суму 3500 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно».
Під час досудового розслідування 30.06.2016 року потерпіла ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали між собою угоду про примирення з наступними умовами:

підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується активно сприяти розкриттю злочину, дати правдиві показання у судовому засіданні;

підозрюваний ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 3500 гривень, спричинену ним в результаті крадіжки майна, потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодував в повному обсязі;
підозрюваний ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 500 гривень, завдану в результаті пошкодження майна потерпілої ОСОБА_3 , зобов`язується відшкодувати у повному обсязі до 15 липня 2016 року;
сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з визначенням судом іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків передбачених у ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпіла ОСОБА_3 просила суд затвердити укладену між нею та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, підтвердила повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 шкоди завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого:

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30.06.2016 року укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 червня 2016 року покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період встановленого іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ спортивний велосипед «Formula» Dinamite рама 26 серія VLT 1522078, чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_3 , залишити власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

25.07.2016