Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого: 28.02.2014р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.286 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; 08.09.2015р. Полтавським районним судом Полтавської області невідбуту частину покарання 3 роки 3 місяці 11 днів змінено на обмеження волі; 01.02.2016р. Рівненським районним судом Рівненської області зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 19.12.2013 р. по 01.04.2014р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_5

представника виправного центру ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року відмовлено у задоволенні подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В поданих на ухвалу суду апеляційних скаргах:
-прокурорпросить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк покарання. Зазначає, що оскільки подання на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до ст.81 КК України розглядається вперше, то посилання суду на ч.8 ст.154 КВК України є помилковим і таким, що суперечить ст.81 КК України;

- засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк покарання. Вказує, що він має три заохочення, стягнення зняте у встановленому законом порядку, приймає участь у суспільно-корисній праці, відбув більше чим ? частини строку покарання, тому суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, засудженого ОСОБА_5 та представника виправного центру, які просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування призначеного покарання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин. Роз`ясненнями, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року передбачено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Як вбачається з ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2015р., ОСОБА_5 змінено невідбуту частину покарання 3 роки 3 місяці 11 днів на обмеження волі та 27 жовтня 2015 року останній прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до Городоцького ВЦ УДПтС України в Рівненській області.
При регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і відповідно при конкуренції норм загальних та спеціальних застосовуються спеціальні норми.
Тобто загальною нормою є ст. 81 КК України, а спеціальною ч. 8 ст. 154 КВК України, а тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, суд повинен керуватись в першу чергу вимогами ст. 154 КВК України.
Частиною 8 ст. 154 КВК України передбачено, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Отже, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і при цьому 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
Вказана норма закону свідчить про безпідставність подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , оскільки з часу заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2015р. минуло менше ніж рік.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що право засудженого ОСОБА_5 на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора і засудженого ОСОБА_5 та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року про відмову у задоволенні подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_5 без задоволення.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1