справа № 208/5440/16-к
№ провадження 1-кп/208/486/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001776 від 26.02.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, вірмена, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
26.06.2016, приблизно о 03.00 год. ОСОБА_5 прийшов до кафе-бару «Шансон», розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 42 В, де на той час також перебував і ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Приблизно о 03.20 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зустрілися біля барної стійки вищевказаного закладу, де між ними розпочалася сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один до одного, в ході якої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили вийти на подвір`я, де вирішити конфлікт, який між ними виник, у зв`язку із чим вони направилися на вихід із приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при цьому, ОСОБА_5 йшов першим, а ОСОБА_4 йшов за ним. В той момент, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вийшли на двір, останній відразу почав наносити ОСОБА_5 удари ногою в область голови, тим самим завдавши останньому фізичного болю. ОСОБА_5 намагався втекти від ОСОБА_4 , однак останній його наздогнав та намагався завдати йому ще удари, проте ОСОБА_5 , сприймаючи своє побиття, як реальну загрозу для свого здоров`я, перебуваючи у стані необхідної оборони, побоюючись за своє здоров`я та бажаючи захистити себе від протиправного посягання ОСОБА_4 , дістав з правої кишені штанів невстановлений в ході досудового розслідування ніж, і діючи з метою свого захисту від побиття ОСОБА_4 , утримуючи в правій руці ніж, переоцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, шляхом заподіяння тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно завдав ОСОБА_4 , який стояв напроти нього, два удари клинком невстановленого досудовим розслідуванням ножа в ділянку черевної порожнини, не переслідуючи мету заподіяти ОСОБА_4 смерть. Після цього ОСОБА_5 з місця злочину втік.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 811-Е від 04.07.2016, у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишковика та евентрацією тонкого кишковика, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 124 КК України, а саме в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, вказав, що в барі Шансон 26.06.2016 року між ним та ОСОБА_4 виникла сварка, вони вийшли на вулиці, потерпілий став наносити йому удари по голові ногами, він почав тікати, його наздоганяли потерпілий та його друзі, у нього був невеликий складний ніж, яким він двічі вдарив потерпілого в живіт, після чого втік, вбивати потерпілого він не хотів, хотів лише захиститися.

У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, претензій майнового характеру не має, обвинувачений відшкодував йому матеріальну шкоду, він його пробачив, обставини справи встановлені вірно.

30 серпня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0001776 від 26.06.2016 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та у скоєному розкаявся, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Відповідно до ст.471 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпілий в свою чергу вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ст.124 КК України призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 годин.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.124 КК України у вигляді громадських робіт на строк 150 годин.

При цьому, підозрюваний (обвинувачений) розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього КПК України.

Потерпілий розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілим.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений, шкоду йому відшкодовано.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.124 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 серпня 2016 року у кримінальному провадженні за № 0001776 від 26.06.2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України і призначити покарання за ст.. 124 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1