Провадження №1-кп/127/1362/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, залі № 32 в м. Вінниця кримінальне провадження №0004713 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.06.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого електромонтером в КП «Вінницька транспортна компанія», має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2016 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне вторгнення у чуже житло, діючи всупереч волі та за відсутності законного володільця приміщення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, використовуючи фізичну силу, шляхом вибиття вхідних дверей проник до житла (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 , в якому згідно договору проживала ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що 19.06.2016 року ввечері він сидів на лавочці біля будинку АДРЕСА_3 та чекав свою колишню дружину ОСОБА_4 , яка мала повернутися додому. Близько 23:00 год. він подзвонив до останньої та запитав де вона, на що вона повідомила, що спить вдома. Оскільки під час телефонної розмови він почув чоловічий голос, вирішив, що потерпіла обманула його, тому зайшов в під`їзд, піднявся до її квартири та вдарив ногою по вхідних дверях, після чого з дверей вилетів замок і він зайшов всередину. Однак потерпілої в квартирі не було, він розлютився та побив монітор комп`ютеру.

У вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою та просив суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинувачений являється її колишнім чоловіком, від шлюбу у них є спільна дитина, з якою останній періодично бачиться. 19.06.2016 року ввечері, коли вона була в автошколі, до неї подзвонив ОСОБА_5 . З розмови вона зрозуміла, що останній був в стані алкогольного сп`яніння, тому в подальшому не відповідала на неодноразові його телефонні дзвінки, оскільки не хотіла проблем, так як обвинувачений не раз піднімав на неї руку. Близько 23:00 год. вона повернулась додому та підійшовши до квартири побачила вибиті вхідні двері. Всередині квартири на неї чекав обвинувачений, а по всій квартирі були розкидані речі та побита техніка.

Претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання поклалась на думку суду.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_5 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, покази обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме: те що він позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працю є, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: