Справа № 706/326/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.09.2015 р. Христинівським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 190 КК України до 50 годин громадський робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, за таких обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вироком Христинівського районного суду від 14.09.2015 р. до покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин, який 02.11.2015 р. прийнято до виконання Христинівським районним сектором КВІ УДПтСУ, та 16.11.2015 р. будучи ознайомленим з порядком та умовами виконання покарання під розпис та попередженим про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування громадських робіт, отримавши направлення до Христинівського виробничого управління житлово - комунального господарства, де згідно з наказом № 8 від 01.12.2015 р. був прийнятий для відпрацювання громадських робіт та приступив до роботи з 01.12.2015 р., діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт, не прибув для виконання вказаних робіт у визначені графіками дні протягом грудня 2015 р. і січня 2016 р., тим самим ухилився від відбування призначеного судом покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення злочину підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що будучи раніше засуджений 14.09.2015 р. Христинівським районним судом за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 50 годин громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт, ухилення пояснює тим, що не хотів йти на роботу, йому роз`яснювались наслідки ухилення від відбування громадських робіт, надавались можливості для виправлення. Він не відбув частину покарання.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими добутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_4 ,письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, думки представника служби у справах дітей Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_6 щодо найбільш доцільних заходів щодо обвинуваченого з метою його перевиховання, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_4 ,дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, заслухавши думку представника служби у справах дітей Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_6 щодо найбільш доцільних заходів щодо обвинуваченого з метою його перевиховання, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена і він повинен нести відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто, за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше судимий, новий злочин скоєний до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду, невідбута частина покарання становить 28 годин громадських робіт, що засвідчує його небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується формально позитивно, не стоїть на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога, за актом медичного освідування поліклінічного відділення Христинівської ЦРЛ від 06.01.2016 р. примусового лікування не потребує, здоровий, за актом обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 05.01.2016 р. ОСОБА_7 проживає з бабусею ОСОБА_4 , його батько та мати померли, умови життя та виховання неповнолітнього задовільні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та вчинення злочину неповнолітнім.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

ОСОБА_7 скоїв злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком Христинівського районного суду від 14.09.2015 р., тому на підставі ч.1 ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком у виді арешту, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 30 (тридцяти) діб арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2015 року з урахуванням положень ч.1 ст. 72 КК України у виді 2 (двох) діб арешту та призначити остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків у виді 32 (тридцяти двох) діб арешту.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання засудженого ОСОБА_7 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1