Дата документу Справа № 320/3471/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/871/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.307 ч.2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів та з відома ОСОБА_10 у період з 14 серпня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, а ОСОБА_8 по 19 листопада 2014 року у м. Мелітополі, незаконно придбавав, зберігав з метою збуту, збував і перевозив психотропну речовину метамфетамін.

Так, ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 14.08.2014 року о 14 годині, діючи за попередньою змовою, а також з відома ОСОБА_10 , який передав останнім з метою збуту психотропні речовини, в АДРЕСА_2 в приміщенні недобудованої споруди, збули ОСОБА_11 , який проводив оперативну закупку, метамфетамін (первітин) масою 0,1103 г. за 1500 грн., які вони передали ОСОБА_10 .

Крім того, 27.08.2014 року о 13 годині ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою, а також з відома ОСОБА_10 , який передав останнім з метою збуту психотропні речовини, в АДРЕСА_2 в приміщенні недобудованої споруди, збули ОСОБА_12 , який проводив оперативну закупку, метамфітамін (первітин) масою 0,1096 г. за 1500 грн., які вони передали ОСОБА_10 .

04.09.2014 року о 14 годині ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , від якого отримав з метою збуту психотропні речовини, в АДРЕСА_2 в приміщенні недобудованої споруди збув ОСОБА_12 , який проводив оперативну закупку, метамфітамін (первітин) масою 0,088 г. за 1200 грн., які передав ОСОБА_10 .

10.09.2014 року о 12 годині ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , від якого отримав з метою збуту психотропні речовини, в АДРЕСА_2 в приміщенні недобудованої споруди збув ОСОБА_12 , який проводив оперативну закупку, метамфітамін (первітин) масою 0,1425 г. за 1200 грн., які передав ОСОБА_10 .

17.09.2014 року о 13 годині ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , від якого отримав з метою збуту психотропні речовини, в АДРЕСА_2 в приміщенні недобудованої споруди збув ОСОБА_12 , який проводив оперативну закупку, метамфітамін (первітин) масою 0,1994 г. за 1200 грн., які передав ОСОБА_10 .

16.10.2014 року о 13 годині ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , від якого отримав з метою збуту психотропні речовини, в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , збув ОСОБА_12 , який проводив оперативну закупку, метамфітамін (первітин) масою 0,0653 г. за 600 грн., які передав ОСОБА_10 .

19.11.2014 року ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , від якого отримав з метою збуту психотропні речовини, перевіз їх в салоні власного автомобіля «ЗАЗ» 1102 д.н.з. НОМЕР_1 до місця свого проживання по АДРЕСА_4 метамфітамін (первітин), масою 0,135 г., який у нього було вилучено працівниками міліції о 13 годині 13 хвилині.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб. Йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставин справи, кваліфікацію дій ОСОБА_8 і доведеність його вини, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчинених злочинів особі обвинуваченого ОСОБА_8 внаслідок м`якості та допущене істотне порушення кримінального процесуального закону.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 призначено покарання ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК.

Раніше прокурор вже оскаржував даний вирок, як щодо ОСОБА_8 так і щодо ОСОБА_9 .. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.08.2015 року даний вирок суду щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишено без змін. Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.03.2016 року ухвала апеляційного суду Запорізької області від 19.08.2015 року щодо ОСОБА_8 скасована, а щодо ОСОБА_9 залишена без змін.

В зв`язку з чим, апеляційним судом Запорізької області розглядається апеляційна скарга прокурора лише щодо ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.05.2015 року в частині законності призначеного ОСОБА_8 покарання.

Оскільки обставини справи, кваліфікація дій ОСОБА_8 і доведеність його вини у скоєнні злочинів за наведених в оскаржуваному вироку суду обставинах не оскаржується, судова колегія з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядала. В зв`язку з чим, апеляційний суд також вважає встановленою і доведеною провину ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, за обставин зазначених у вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 65 КК суд, призначаючи покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, суд також повинен урахувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Як убачається з матеріалів провадження, прокурор у своїй апеляційній скарзі вказував на неправильне застосування кримінального закону, а саме ст.ст. 69, 75 КК при призначенні покарання ОСОБА_8 внаслідок чого було йому призначення м`яке покарання.

Відповідно до ст. 69 КК призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом можливе лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому перелік обставин, які пом`якшують покарання визначено ч.1 ст.66 КК. У випадку визнання судом інших обставин такими, що пом`якшують покарання, які не вказані в ч.1 ст. 66 КК, то про це має бути зазначено в судовому рішенні.

На переконання апеляційного суду районний суд необґрунтовано застосував положення ст. 69 КК при призначенні покарання ОСОБА_8 , оскільки, як убачається з матеріалів кримінального провадження, судом визначено лише одну обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , а саме, передбачену п.1 ч.1 ст.66 КК. Щодо визнання інших обставин такими, що пом`якшують покарання засудженому судом рішення не приймалось. Суд не навів достатніх переконливих доводів про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_8 злочинів.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_8 скоєно сім епізодів тяжкого злочину. Фактично єдиною пом`якшувальною покарання обставиною можливо визнати визнання обвинуваченим своєї вини. Решта встановлених судом пом`якшувальних покарання обставин (щиросердне дієве каяття та сприяння встановленню істини у справі) є похідними від визнання обвинуваченим своєї вини. Крім того, щиросердне дієве каяття є фактичним дублюванням визнання вини, оскільки ОСОБА_8 будь-яка шкода не відшкодовувалась, за власної ініціативи з каяттям до органів досудового розслідування він не звертався.

За таких обставин, судова колегія дійшла до переконання, що визначене ОСОБА_8 районним судом покарання не відповідає обставинам справи і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

На дану обставину звернула свою увагу судова колегія ВССУ, скасовуючи попередню ухвалу апеляційного суду саме через те, що призначене ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст.69 та ст.75 КК слід вважати м`яким.

Під час нового апеляційного перегляду стороною захисту не надано будь-яких нових обставин, які можуть вплинути на висновок суду щодо призначення ОСОБА_8 покарання саме із застосуванням ст.69 та ст.75 КК. Обсяг обвинувачення за результатами нового апеляційного розгляду не змінився.

Відповідно до ч.2 ст.439 КПК вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

За таких обставин вирок районного суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання слід скасувати із призначенням нового більш суворого покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК колегія суддів,

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2015 року в частині призначення ОСОБА_8 покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В решті вирок міськрайонного суду залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 19.11.2014 року (включно) до 27.03.2015 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу його проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4