05.10.2016
Справа № 642/3599/16
Провадження 1кп/642/529/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.
У судовому засіданні суддя поставив на вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою обраного стосовно ОСОБА_5 .
Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою посилаючись на ризики передбачені ст.177 КПК України.
Захисник обвинуваченого проти продовження строку тримання під вартою заперечував і просив змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне змінити, обраний стосовно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Згідно з практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.
Суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, «Орловський проти України» від 02.04.2015 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі,у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
При вирішенні питання щодо зміни обраного стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, судом враховується, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, тривалий час тримається під вартою (з 30.03.2015 року), а також те, що по справі відсутні докази, які б свідчили про його спроби ухилитися від слідства та суду, не зазначено можливостей впливати на учасників кримінального провадження, на даний час зазначені ст. 177 КПК України ризики значно зменшились, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної необхідності у продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 331 КПК України, суддя,-
УХВАЛИВ:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 04.12.2016 року, заборонивши обвинуваченому залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 години до 06-00 години.
Допустити негайне звільнення з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зали суду та зобов`язати останнього невідкладно прибути до житла, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обовязки:
прибувати до суду за першою вимогою;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну місця проживання;
не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 години до 06-00 години без дозволу суду.
Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжного заходу покласти на Холодногірський ВП ГУ НП в Харківській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1