Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1096/16-к
Номер провадження 1-в/540/281/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2016 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ВК-9 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

у вересні 2016 року до суду надійшло вказана заява засудженого, яка обґрунтована тим, що він вироком Дунаєвського районного суду Хмельницької області від 03.04.2015р., засуджений за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. За ухвалою Машівського районного суду від 28.01.2016р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України йому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04. по 17.06.2015р., а також з 16.03. по 18.09.2012р. та з 06.12.2012р. по 07.10.2013р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Пільга настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнень не має, має одне заохочення, а тому просить застосувати до нього п.1 ч.3 ст. 81 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він не довів своє виправлення, представника ВК-9 та засудженого, які заяву підтримують, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_5 засуджений 03.04.2015р. Дунаєвським районним судом Хмельницької області за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. За ухвалою Машівського районного суду від 28.01.2016р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України йому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04. по 17.06.2015р., а також з 16 по 18.09.2012р. та з 06.12.2012р. по 07.10.2013р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арк. 5-14, 30 о.с.).

Початок строку покарання 03 квітня 2015 року, кінцевий строк 13 травня 2018 року. Строк можливого умовно-дострокового звільнення 12.11.2015р. (а.с.37).

За правилами п.1 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення і заміна покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, як видно з довідки про стягнення та заохочення та характеристики засудженого ОСОБА_5 від 31.08.2016р., за період відбування покарання в місцях позбавлення волі він мав одне стягнення від 30.11.2015р., після чого один раз 28.06.2016р. був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також характеризується як особа, що довела своє виправлення, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, працевлаштований робітником автогаража, покладені обов`язки виконує сумлінно, бережно ставиться до інвентарю, вину в скоєному злочині визнає, вирок вважає справедливим, має виконавчі листи на суму 36395, 77 грн, з них відшкодовано 28, 70 грн та достроково 300 грн (а.с. 17-19). На підставі цих даних комісія Машівської ВК-9 31.08.2016р. вирішила подати матеріали до суду про його умовно-дострокове звільнення (а.с. 20).

В той час, з дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_6 вчиняв інші порушення за які не був притягнутий до відповідальності. Зокрема 07.11.2015р. лузав насіння в строю та на зауваження не відреагував, лише після бесіди в кабінеті начальника СПС вину визнав та пообіцяв такого більше не вчиняти (арк. 23-34 о.с.). 09.11.2015р. не виконав команду «Підйом», на зауваження не відреагував і також лише після бесіди в кабінеті начальника СПС вину визнав та пообіцяв такого більше не вчиняти. Також 22.04.2016р. він відмовився виконувати обов`язки прибиральника залу їдальні установи, пояснивши це тим, що не може знайти спільної мови з начальником їдальні (арк. 116-118 о.с.). Крім цього, як видно з довідки планово-економічного відділу 17.02.2016р. засуджений також відмовився від роботи (арк. 132-133 о.с. та а.с. 35-36).

В судовому засіданні засуджений зазначив, що 17.02.2016р. йому лікар рекомендувала не виходити на роботу, але запис про це не зробила, а 22.04.2016р. відбувся інцидент з начальником їдальні, так як у неї був поганий настрій, але після цього він виконав роботу.

Представник ВК ОСОБА_4 зазначив, що засуджені мають право не працювати, а тому коли ОСОБА_6 відмовся 17.02.2016р. йти працювати у теплицю по даному факту перевірка не проводилася.

Крім цього з характеристики на засудженого від 10.02.2016р. вбачається, що він характеризується в цілому негативно, має непогашене стягнення, не виконав команди «Підйом», підтримує взаємовідносини з засудженими негативної спрямованості, на критику реагує агресивно, належних висновків не робить, правомірних відносин з персоналом не дотримується, до роботи відноситься задовільно, але потребує додаткового контролю, у зв`язку з чим рішенням комісії від 19.02.2016р. йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні (арк. 106-109 о.с.).

В судовому засіданні представник ВК зазначив, що за вказаною характеристикою засуджений характеризувався негативно, оскільки мав непогашене стягнення.

В той час, суд критично відноситься до пояснень представника в цій частині, оскільки в характеристиці відображено той факт, що засуджений має непогашене стягнення, але інші висновки стосуються безпосередньо особи засудженого не пов`язаного з накладеним стягненням.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що хоча засуджений мав одне стягнення, яке погашено в установленому порядку та має одне заохочення, в той час крім цього неодноразово порушував порядок та умови відбування покарання за що до нього стягнення не застосовувалися, зокрема не виконував команду «Підйом», лузав в строю насіння, та крім цього мало місце два факти відмови від роботи, останнє 22.04.2016р., тобто майже за 4 місяці до часу розгляду питання на комісії про умовно-дострокове звільнення, ще 10.02.2016р. характеризувався негативно, а в наступній характеристиці не знайшло своє відображення про ряд порушень в т.ч. невиконання команди «Підйом», що ставить її під сумнів, а тому хоча він і працює, але суд вважає, що ці обставини свідчать, що він лише став на шлях виправлення, але не довів його, а відтак приходить до висновку, що в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, ?

у х в а л и в :

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :