Ухвала іменем україни 11 жовтня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Засуджений 25 вересня 2016 року звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, крім іншого, порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Пропуск строку ОСОБА_4 обґрунтовує своєю юридичною неграмотністю, а також неможливістю протягом тривалого часу скористатися кваліфікованою правовою допомогою.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно з розпискою копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року ОСОБА_4 отримав 29 березня 2016 року, тому для нього останнім днем на касаційне оскарження є 30 червня 2016 року, однак засуджений звернувся до ВССУ після закінчення строку касаційного оскарження.

Як убачається з матеріалів провадження № 5-3694ск16 за касаційною скаргою ОСОБА_4 , засуджений раніше вже звертався до ВССУ зі скаргою на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року в межах строку на їх касаційне оскарження, однак вимог ст. 427 КПК не дотримався, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 05 липня 2016 року цю касаційну скаргу було повернуто скаржникові.

Крім того, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 як у місцевому суді, так і в суді апеляційної інстанції здійснювалося за участю захисника, що не заперечується самим засудженим, а також апеляційний розгляд відбувся за апеляційною скаргою засудженого.

Таким чином, посилання ОСОБА_4 на неможливість подати касаційну скаргу протягом визначеного законом строку через юридичну неграмотність та відсутність можливості протягом тривалого часу скористатися кваліфікованою правовою допомогою є необґрунтованим, оскільки нічим не підтверджено.

На думку колегії суддів, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів поважних причин, які перешкодили чи могли перешкодити йому скористатися своїм правом на касаційне оскарження в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 426 КПК, та свідчили би про поважність пропуску цього строку, а тому підстави для його поновлення відсутні.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року та повернути йому його касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3