АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сс/796/2129/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Сіті-Девелопмент» ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Сіті-Девелопмент» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту та накладено арешт на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва, із забороною розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність достатніх підстав вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є майном, яке набуте кримінально-протиправним шляхом, а тому з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна існують ризики приховування, зникнення або легалізації цього майна, а також те, що майно перебуває у власності юридичної особи, до якої можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказану земельну ділянку.
В апеляційній скарзі директор ТОВ «Сіті-Девелопмент» ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу суду необґрунтованою, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2016 р. на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 .

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, директор ТОВ «Сіті-Девелопмент» вказує на те, що в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема ст. 170 КПК України, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею належним чином не встановлено та необґрунтовано наявність підстав для накладення арешту на майно товариства, оскільки ТОВ «Сіті-Девелопмент» не входить до переліку підприємств, відносно яких здійснюється кримінальне провадження, а його посадовим особам не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Також апелянт, вказує на безпідставність накладення арешту на вказану земельну ділянку, оскільки слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту та відповідність вказаного майна критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Крім того, на думку апелянта, слідчим суддею не враховані наслідки арешту для інших осіб, а саме фізичних осіб, які є інвесторами з будівництва житлових квартир, що суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що про накладення арешту товариство дізналося лише 13.06.2016 р., про що свідчить відмітка про отримання копії оскаржуваної, яка міститься на другому екземплярі ухвали суду, яка знаходиться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Сіті-Девелопмент», яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу суду від 18.04.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2012 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 194, ч.ч. 3, 4 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 382 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж 2012-2014 років, службові особи групи компаній «УКОГРУП», TOB «УКОІНВЕСТБУД», TOB «МЕГАПОЛІССТРОЙ», TOB «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС», TOB «KOM-TEX», TOB «ОЛІМПБУД», TOB «БУДІВЕЛЬНИЙ ГРАД», TOB «УКОІНВЕСТБУД та К», TOB «УКОСПЕЦМОНТАЖ», TOB «УКРКАРГО», TOB «ВІА-АВТО», TOB «ДШПРУКОІНВЕСТБУД», TOB «КЛАССИКА БУДІВНИЦТВА» та інші, за попередньою змовою групою осіб, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 і АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , та ін. і незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ін.
Одночасно, органом досудового розслідування було встановлено, що впродовж 2012-2014 років службові особи групи компаній «УКОГРУП», діючи з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України - самовільно зайнятими земельними ділянками на території міста Києва та самовільно збудованими на них житловими та офісно-торгово-житловими комплексами, вчинили фінансові операції щодо купівлі-продажу зазначених будівель, а отримані кошти, оминаючи систему оподаткування України з метою маскування незаконного їх походження, в подальшому перерахували на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності.

Як також було встановлено в ході проведення досудового розслідування, службові особи підприємств групи компаній «УКОГРУП», зловживаючи повноваженнями, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, і в даний час продовжують укладати та не виконувати договори про інвестування в самовільне будівництво на самовільно зайнятих земельних ділянках та легалізовувати (відмивати) майно, одержане злочинним шляхом.

З метою уникнення відповідальності за допущені порушення чинного законодавства, як зазначає орган досудового розслідування, службовими особами цієї групи періодично змінюються замовники, генпідрядники та підрядники будівництв, їх контрагенти.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 2013-2014 роках частина підприємств групи зареєстрована або перереєстрована на фізичних осіб-нерезидентів, а решта - на офшорні компанії Ербургхс Холдінгс Лімітед (м. Нікосія, Німелі Коурт, Агіаоу Ніколау 41-49, Блок С, 3-й Поверх, 2408, Кіпр), Меілутіс Менеджмент Лімітед (м. Нікосія, Німелі Коурт, Агіоу Ніколаоу 41-49, Блок С, 3-й Поверх, 2408, Кіпр).

Як зазначає слідчий у клопотанні, що допитані як свідки засновники та керівники підприємств-забудовників та генпідрядників, які входять до складу групи компаній «Укогруп», зокрема TOB «Континентбуд» ОСОБА_11 , TOB «Еверест Плюс», TOB «Укоінвестбуд» ОСОБА_12 та TOB «Укркарго» ОСОБА_13 заперечили свою причетність до реєстрації вказаних підприємств, здійснення керівництва та ведення господарської діяльності, в тому числі й будівництва. Водночас, з`ясовано, що серед засновників та керівників інших підприємств групи компаній «Укогруп» є громадяни Азербайджану, місце знаходження яких в Україні не встановлене.
Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70 здійснюється самовільне будівництво по створенню об`єкту нерухомого майна житлового комплексу «Совські ставки». При цьому під час проведення перевірки дотримання замовниками будівництва TOB «КійЖитло» та TOB «Сіті-Девелопмент» земельного законодавства працівниками сількогосподарської інспекції у м. Києві встановлено, що ними здійснено самовільне зайняття земельних ділянок суміжних із земельною ділянкою к.н. 8 000 000 000:72:337:0009, а саме земельні ділянки з к.н.: 8 000 000 000:72:337:214 площа самовільного зайняття 4171 кв. м.; 8 000 000 000:72:337:211 площа самовільного зайняття 75 кв. м., 8 000 000 000:72:337:148 площа самовільного зайняття 377 кв. м.. При цьому будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт відсутні, роботи проводяться із грубим порушенням будівельного законодавства, що можуть в подальшому призвести до тяжких наслідків.
За даними Центру моніторингу забудови Києва (monitor.mkk.kga.gov.ua), будівництво по вул. Кіровоградська, 70 у м. Києві є самочинним.

01.03.2016 р. постановою слідчого СГ ГСУ Національної поліції ОСОБА_9 вказану земельну ділянку з кадастровим номером 8 000 000 000:72:337:0009 по вул. Кіровоградській, 70 в Солом`янському районі в м. Києві, яка належить територіальній громаді міста Києвавизнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000120.

29.03.2016 р. ГСУ Національної поліції України за погодженням з Генеральною прокуратурою України до Печерського районного суду м. Києва внесено клопотання про накладення арешту на зазначену земельну ділянку.

30.03.2016 р. слідчим суддею винесено ухвалу про повернення зазначеного клопотання прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в 72 години після отримання ухвали, оскільки в клопотанні не зазначено правову підставу для арешту майна з урахуванням вимог чинного кримінального процесуального закону на момент звернення клопотання. Зазначена ухвала отримана ГСУ Національної поліції України 12.04.2016.

15.04.2016 р. слідчий СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва, із забороною розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою, посилаючись на те, що зазначене будівництво, є предметом вчинення кримінального правопорушення, незастосування арешту на вказане майно перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що воно може бути приховане, відчужене, пошкоджене, а також те, що продовження будівництва без належного оформлення прав користування земельною ділянкою є продовженням вчинення злочину, а тому з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, проведення судових експертиз та перевірок дотримання містобудівного, земельного законодавства та норм охорони праці, попередження завдання збитків територіальній громаді міста Києва, інвесторам, а також зважаючи на те, що будівництво зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які самостійно та в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказану земельну ділянку.

18.04.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволене та накладено арешт на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва, із забороною розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.
Разом з тим, виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність арештувати земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
При цьому слідчий суддя вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000120 зареєстроване ще 26.11.2012 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «Сіті-Девелопмент» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні № 0000120 службові особи ТОВ «Сіті-Девелопмент» в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно товариства.
Крім того, в матеріалах судового провадження, які були надані до суду апеляційної інстанції, взагалі відсутні будь-які дані про те, що ТОВ «Сіті-Девелопмент» є саме тією юридичною особою, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а тому залишається не зрозумілим висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «Сіті-Девелопмент» є юридичною особою, до якої можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.
Окрім цього, посилання слідчого судді на ч. 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що вказане майно набуте кримінально-протиправним шляхом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п.п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по вул. Кіровоградській, 70 в Солом`янському районі в м. Києві.

Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, вказав, що земельна ділянка з кадастровим номером 8 000 000 000:72:337:0009 по вул. Кіровоградській, 70 в Солом`янському районі в м. Києві набута кримінально протиправним шляхом, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, дає підстави для її арешту.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином вказана земельна ділянка була набута кримінально протиправним шляхом.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ТОВ «Сіті-Девелопмент» має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ТОВ «Сіті-Девелопмент», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги директора ТОВ «Сіті-Девелопмент» зокрема, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував співрозмірність обмеження права особи користуватися майном , а також наслідки арешту для інших осіб, зокрема для фізичних осіб, які є інвесторами будівництва житлових квартир, що, як наслідок, як вважає колегія суддів, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити директору ТОВ «Сіті-Девелопмент» ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року.
Апеляційну скаргудиректора ТОВ «Сіті-Девелопмент» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту та накладено арешт на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва, із забороною розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СГ ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на земельну ділянку площею 6798 кв.м. (кадастровий номер 8 000 000 000:72:337:0009) по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Києва, із забороною розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4