Справа № 191/3668/16-к
Провадження № 1-в/191/2043/16
У Х В А Л А
іменем України
06 жовтня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення СВК № 94 с. Шахтарське клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яким просить суд застосувати до нього ст. 81 КК України.

Засуджений своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Також пояснив, що умовно-дострокове звільнення пов`язане з його сімейними обставинами, а саме, його тітка має намір продати квартиру, де він зареєстрований, а тому його присутність під час продажу є обов`язковою. За час перебування в колонії в овочевому цеху займається переробкою цибулі.

Представник адміністрації СВК № 94 пояснив, що засуджений залучається до робіт з благоустрою колонії, а саме, працював перфоратором в кімнаті прийому їжі, займався прибиранням території, брав участь у проведенні ремонтних робіт відділення, займається перебиранням цибулі. Виконавчі листи до установи не надходили, але за вироком суду з засудженого стягнуто витрати за проведення судової експертизи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі. В розумінні правил ст. 81 КК України підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

ОСОБА_5 раніше засуджувався п`ять разів. По даній справі засуджений 15.05.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 КК України до 2 років позбавлення волі. Початок строку: 29.04.2015 року, кінець строку: 12.03.2017 року з урахуванням ухвали суду на підставі ч. 5 ст. 72 КК України. В установах виконання покарань перебуває з 04.05.2015 року. Прибув до СВК № 94 02.08.2015 року, на теперішній час систематично залучається до робіт із благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов проживання засуджених відділення СПС № 14, до роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, але за довідкою установи з вересня 2015 року по вересень 2016 року не працював, нарахованої заробітної плати та відсотку виконання норми виробітку не має, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має одне заохочення за зразкову поведінку та активну участь у суспільно-корисному житті відділення, стягнень не має, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає, участі у роботі самодіяльних організацій не бере, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, на профілактичному обліку не перебуває, вину у скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, щиро розкаюється у вчиненому. УДО підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 12.07.2016 року. Станом на 06.10.2016 року має не відбутий строк 5 місяців 6 днів.

Згідно ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
Отже, залучення засудженого до робіт із благоустрою установи згідно правил ч. 5 ст. 118 КВК України є обов`язковим, тому суд не розцінює виконання даних робіт як належне ставлення засудженого до праці. Крім того, під час відбування покарання засудженим не було отримано жодного заохочення за сумлінне ставлення до праці. Зазначені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання свого належного виправлення не довів, оскільки його ставлення до праці не є сумлінним.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Копію ухвали направити начальнику СВК № 94, засудженому ОСОБА_5 для відома.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1