Справа № 191/3320/16-к
Провадження № 1-кп/191/197/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000822 від 19 травня 2016 року відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вишневецьке, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою (8кл.), одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
10.05.2016, у нічний час доби, ОСОБА_5 разом з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою отримання грошових коштів за мобільний телефон, який ОСОБА_5 у перших числах травня 2016 року, точніше під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, передав ОСОБА_8 з метою його подальшого продажу, та не отримавши від нього за це грошові кошти, вирішив прийти за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, у той же день, 10.05.2016, близько 04-00 години ранку ОСОБА_5 та невстановлений слідством чоловік прийшли за вищевказаною адресою, а саме: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході виниклої сварки із ОСОБА_8 , маючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпечність своїх дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та не бажаючи настання смерті потерпілого, знаходячись при цьому з потерпілим обличчям до обличчя, наніс ОСОБА_8 не менш двох - трьох ударів правою рукою, стиснутою у кулак і не менш як один удар ногою, взутою у туфлі, в життєво важливий орган - голову. Від вказаних ударів ОСОБА_8 впав на дерев`яну підлогу обличчям догори. Після чого, пішов з території вказаного домоволодіння. 19.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якого настала в проміжок часу між 09-11 травня 2016 року, внаслідок закритої черепно-мозкової травми, переламу кісток склепіння черепу та крововиливів під оболонки головного мозку. Встановленні у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта № 141 від 19.05.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Цивільний позов по справі не заявлено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому противоправному діянні визнав повністю, суду дав пояснення аналогічно тому, як вони викладені вище у вироку, у скоєному розкаявся.

Ухвалою суду згідно ч.3 ст. 349 КПК України, з відома учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся і суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженим матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 із визнанням своєї вини, його вина у скоєному підтверджується:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив у судовому засіданні, що убитий ОСОБА_8 є його рідний брат. ОСОБА_8 не мав постійного місця проживання. Жив у покинутих хатах, вів аморальний спосіб життя, зловживаючи алкогольні напої. Останнім часом його брат ОСОБА_10 проживав у АДРЕСА_2 . Про смерть брата його повідомив ОСОБА_11 . Витрати на поховання вбитого ОСОБА_8 поніс він, але претензій матеріального та морального характеру він ні до кого не має. Позовне заявляє.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені злочину доведена саме за правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, наслідки які настали, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується поередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, вину визнав повністю, у вчиненному розкаявся, вважає за необхідне для його виправлення призначити покарання в межах інкримінованого йому діяння .

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини ч.2 ст.121 КК України, враховуючи вимоги ст.69-1 КК України, так як обвинувачений скоїв злочин за обставинами, що обтяжують покарання, тобто у стані алкогольного.

Позов про справі не заявлено.

Питання по речовим і доказам, які передані на зберігання в камеру схову Синельниківського ВП (а.с.100-102) та речових доказів, переданих на зберігання потерпілому (а.с.30)- вирішити в порядку ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з ізоляцією ОСОБА_5 та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 21.05.2016 року, тобто з дня фактичного його утримання під вартою.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 (а.с.30,т.2) - залишити у його користуванні; речові докази, які передані на зберігання в камеру схову Синельниківського ВП (а.с.100-102 т.2) - підлягають знищенню після набрання чинності вироком, як такі, що не мають цінності.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 у той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1