Справа № 375/743/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1315/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 02.11.2016

ВИРОК
Іменем України

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000176 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Миронівського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бабинці Бородянського р-ну Київської обл., зареєстровану в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, з повною середньою освітою , не працюючу, не маючу судимості в силу ст. 89 КК України,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Постановлено стягнути на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 1320 грн. 60 коп.; вирішене питання про речові докази,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 23 травня 2016 року біля 16 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на власному велосипеді марки «АИСТ» їхала по АДРЕСА_3 . В той час, коли вона проїжджала біля будинку АДРЕСА_4 , виявила на подвір`ї жінку похилого віку ОСОБА_10 та у неї виник намір на відкрите заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись у відсутності очевидців своєї злочинної діяльності, через неогороджену передню частину садиби, шляхом вільного доступу проникла на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , підійшла до вхідних дверей будинку, де на той час перебувала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відкривала вхідні двері до будинку.
Переслідуючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_10 та з метою схилити її до передачі належного потерпілій майна, схопила за волосся та заштовхнула потерпілу до будинку. Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на відкрите заволодіння чужим майном, розпочала вимагати у ОСОБА_10 грошові кошти. Отримавши відмову потерпілої щодо передачі коштів, ОСОБА_7 обома руками схопила ОСОБА_10 за верхній одяг та потягла в наступний кінець кімнати. При цьому, умисно нанесла потерпілій два удари кулаком правої руки в область правого та лівого ока. Від отриманих ударів ОСОБА_10 втратила рівновагу та впала на підлогу.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_10 один удар ногою в груди при цьому продовжувала вимагати передачу їй грошових коштів, погрожуючи фізичним насильством. В цей час ОСОБА_10 стала звати на допомогу. ОСОБА_7 з метою припинити крики потерпілої зняла з її голови косинку та запхнула їй в рот.
Переконавшись у відсутності коштів у потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_7 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, відкрила двері холодильника, де виявила та заволоділа продуктами харчування, що належали потерпілій ОСОБА_10 : фаршем свинини у вигляді кульок вагою 300 г вартістю 16 грн. 20 коп., пачкою масла «Селянське солодковершкове» вагою 200 г вартістю 20 грн., банкою консервів «Сардини» вартістю 25 грн.. та настільним годинником, що знаходився на холодильнику вартістю 50 грн., завдавши шкоди на суму 111 грн. 50 коп.
Після цього ОСОБА_7 залишила будинок з викраденими продуктами харчування та годинником, сіла на велосипед «АИСТ» та з місця вчинення злочину зникла.

Згідно висновку експерта № 63 Д від 17 червня 2016 року у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів на повіках правого та лівого ока; струс головного мозку; крововиливи на правій кістці та грудній клітині зправа. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету в строк і при обставинах, зазначених в постанові / від дії рук та ніг людини/. За ступенем тяжкості виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, просить вирок Миронівського районного суду від 15 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною за ч. 3 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі; в решті вирок залишити без змін. Вимоги обґрунтовує тим, при постановленні вироку судом першої інстанції в порушення вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не надано належної оцінки особі обвинуваченої, обставинам вчинення нею злочину та не мотивовано рішення про наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, постановивши новий вирок; обвинувачену, яка в дебатах та останньому слові просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; захисника, яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим; дослідивши дані про особу обвинуваченої, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченої за ч.3 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим , тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частиною 1 статті 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Засади призначення покарання визначені у ч. 1 ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку; це ж стосується, відповідно до абз. 2 п. 9 вищевказаної постанови, застосування ст. 75 КК України.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання вказаних вимог закону у повному обсязі не дотримався і необґрунтовано призначив покарання з застосуванням ст.75 КК України, що на думку колегії суддів, є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у вироку зазначив, що враховує дані про особу обвинуваченої, яка не працює, вчинила умисний злочин, є осудною відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 255 від 08 червня 2016 року, раніше не судимою в силу ст.89 КК України, свою вину визнала та розкаялася, давала правдиві та послідовні показання, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілій відшкодувала спричинену майнову та моральну шкоду. Також судом враховані обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та щодо особи похилого віку.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченій покарання суд не надав належної оцінки обставині неодноразового притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, неналежним чином врахував ступінь тяжкості та зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання, вік потерпілої ОСОБА_10 , якій виповнилося 88 років.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо позитивної характеристики обвинуваченої з місця проживання, оскільки, як убачається із довідки, наданої Тарасівською сільською радою, ОСОБА_7 проживає в даному селі без реєстрації, перебуває в шлюбі зі ОСОБА_11 , не працює, знаходиться на утриманні чоловіка / а.п.67/.

За даних обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора про необґрунтоване застосування до обвинуваченої ст.75 КК України та вважає, що ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробила, знову вчинила кримінальне правопорушення, а тому її виправлення можливе лише за умов відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме відшкодування шкоди, визнання вини та розкаяння у вчиненому стали підставою для призначення ОСОБА_7 майже мінімального покарання, передбаченого санкцією частини 3 статті 186 КК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання не відповідає основній меті і завданням покарання, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду в частині призначеного їй покарання в зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченої від відбування покарання.

На підставі наведеного та керуючись статтями 404, 405, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині свій вирок, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту її затримання.

На вирок суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту отримання нею копії вироку.

С У Д Д І :

_________________ ___________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4