Вирок
Іменем України
24.05.2016 року Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003633 від 22.11.2014 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, єврея, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судженого:

-03.11.1999 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

-26.05.2000 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст.229 КК України (в редакції 1960 р.) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

-26.05.2007 року Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

-16.06.2011 року Франківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, проживаючого без зареєстрації за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

потерпілого- ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3 , суд,-

в с т а н о в и в :
досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 19.11.2014 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, попросив у раніше знайомого ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «S850» в корпусі чорно-синього кольору вартістю 2998,80 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий просили суд затвердити укладену між ними 11 березня 2015 року угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засідання потерпілий вказав, що обвинувачений попросив пробачення за вчинення своїх неправомірних дій, шкода завдана обвинуваченим ОСОБА_3 відшкодована ним у повному обсязі до підписання угоди про примирення.

Обвинувачений, потерпілий просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що потерпілий та обвинувачений повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, сторони примирились добровільно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначенимст.65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

В силу вимог ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 грн. (двісті сорок п`ять гривень 52 коп.) стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави / 60-63/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання з речовими доказами вирішити у відповідності із вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 11 березня 2015 року в м.Львові між потерпілим ОСОБА_6 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003633 від 22.11.2014 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

В силу вимог ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 грн. (двісті сорок п`ять гривень 52 коп.) стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави / 60-63/.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo S850» в корпусі синьо-чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 - залишити потерпілому ОСОБА_6 /а.с.68/.

На вирок на підставі угоди може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Франківський районний суд Львівської області, з підстав передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1