Справа № 1-137/11
Провадження №1/487/23/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підсудного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за скаргою приватного обвинувачення ОСОБА_5 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балтарівка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.09.2010 року о 23-30 годин, ОСОБА_3 , знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 , після словесної сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс удар головою в обличчя ОСОБА_5 , після чого вдарив праскою по голові.

Згідно акта слово-медичного обстеження №2315 від 15.09.2010 року, у ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді поверхневої рани на лобі зліва, синців на голові, обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в строк і при обставинах, вказаних оглянутим. За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до вимог ст. 49 КК України та ст. 7-1 КПК України, посилаючись на те, що з моменту подачі скарги пройшло 6 років, йому взагалі не було відомо, що відносно нього порушена кримінальна справа, не був він повідомлений про розгляд справи в суді, оскільки в скарзі невірно вказана його адреса проживання, він не отримував повідомлень від суду, а ще 30.09.2010 року виїхав до Голландії в м. Амстердам, після чого приїхав до України в червні 2012 року та через рік у червні 2013 року, тому умислу спрямованого на переховування від суду у нього не було. Розшук його не проводився належним чином, в скарзі не вірно вказане його місце проживання, за місцем його проживання постійно мешкає його мати, але до неї або до його дружини, яка також проживає в м. Нова Каховка Херсонської області, працівники міліції не приходили та не опитували.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, місце його проживання не відомо.

Заслухавши підсудного ОСОБА_3 , вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло: два роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ст. 7-1 КПК України провадження у кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ч.2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку з закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

З матеріалів кримінально справи вбачається, що постановою суду від 19.10.2010 року порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України, потерпілим по справі визнано ОСОБА_5 , ОСОБА_3 обрана міра запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд. В судові засідання підсудний не з`являвся, дані про отримання ним викликів до суду відсутні, привід органами внутрішніх справа не виконаний, згідно рапорту працівників міліції від 25.11.2010 року, ОСОБА_3 постійно проживає в Португалії. Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 26.10.2011 року, ОСОБА_3 30.09.2010 року перетнув державний кордон, виїхав з України до Амстердама. Постановою суду від 26.01.2011 року відносно ОСОБА_3 оголошено розшук, кримінальна справа зупинена до розшуку підсудного. Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 25.11.2013 року, ОСОБА_3 05.07.2013 року перетнув державний кордон, виїхав з України до Мюнхена.

На адресу Заводського РВ ММУ були надіслані листи в яких зроблено нагадування про розшук та вимоги про забезпечення негайного виконання постанови про розшук підсудного ОСОБА_3 , проте розшук підсудного виконаний не був.

29.09.2016 року був затриманий та доставлений до суду підсудний ОСОБА_3 та постановою суду від 29.09.2016 року відновлено відносно нього кримінальне провадження.

Згідно наданого ОСОБА_3 паспорта громадянина України, він з 30.07.2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З закордонного паспорта ОСОБА_6 вбачається, що він 30.09.2010 року виїхав з України до ОСОБА_7 , 12.06.2012 року повернувся до України, де перебував до 16.07.2012 року, після чого в червні 2013 року знову повернувся до України, після чого 09.12.2013 року виїхав до Амстердама.

Вказане вище свідчить проте, що підсудний ОСОБА_3 не переховувався від суду, перебував за межами України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорія злочинів невеликої тяжкості, за місцем проживання вказаному в скарзі не проживав, в Миколаївській області не зареєстрований, з 30.07.2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де постійного проживала мати підсудного, розшук органами внутрішніх виконаний лише 29.09.2016 року, даних проте, що підсудний ОСОБА_3 ухилявся від суду не надано, з дня вчинення злочини минуло 6 років, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України та закрити кримінальну справу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7-1, 11-1, п.5 , 248 КПК України, ст. 49 ч.1 п.2 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрити.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом 7 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1