Справа № 554/3846/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 23.06.2016
23 червня 2016 року місто Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білецьківка, Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, солдата військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого стрільця 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 02.08.2014 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
02 серпня 2014 року ОСОБА_4 був призваний Кременчуцьким ОМВК в Полтавській області на військову службу за призовом під час мобілізації та призначений на посаду старшого стрільця 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ).
З 06.03.2015 року ОСОБА_4 у складі підрозділу 3 механізованої роти, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 вибув до зони проведення антитерористичної операції (сектор «А» Луганської області), де перебував до 07.04.2015 року.
07.04.2015 року ОСОБА_4 отримав усний дозвіл командира роти ОСОБА_5 вибути на вихідні дні терміном до 09.04.2015 року, та мав повернутися до місця служби 10.04.2015 року о 08.00 год.
Однак, 10.04.2015 року солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби й провести час на власний розсуд, у порушення вимог ст.ст. 11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду, на службу до місця розташування 3 механізованої роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася в зоні проведення антитерористичної операції (сектор «А» Луганської області), вчасно не з`явився, та до моменту його затримання 05.05.2016 року перебував на території Полтавської області, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що на службу до ЗСУ був призваний добровольцем 02.08.2014 року, перебував у зоні АТО, однак із 10.04.2015 року не прибув зі звільнення та ухилився від військової служби та перебував удома та в друзів до моменту затримання 05.05.2016 року, оскільки злякався повертатися. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 404 КК України, а саме в нез`явленні вчасно на службу, без поважних причин, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вважає повністю доведеною.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відноситься до тяжких, конкретні обставини справи, зокрема те, що хоча обвинувачений за місцем служби характеризується негативно, однак не судимий, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, здоровий, працездатний.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, участь в АТО. Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не установлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про не можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства, однак з урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, відсутності матеріальної шкоди та нетривалого періоду його відсутності на місці служби (менше 1 місяця), з урахуванням особи обвинуваченого, який відносно молодий за віком, має на утриманні малолітню дитину, був призваний добровольцем і приймав участь в АТО, вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі санкції інкримінованої статті.
З метою забезпечення виконання вироку до вступу його в законну силу, а також уникнення ризиків ухилення від суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 6 місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 23.06.2016 року, зарахувавши термін перебування обвинуваченого під вартою із 05.05.2016 року до вступу даного вироку в законну силу з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1