Справа № 736/385/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/906/2016
Категорія - ч.1 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області, жительки АДРЕСА_1 , працюючої продавцем-касиром в ТОВ «Альянс-маркет» м. Чернігів, заміжньої, з професійно-технічною освітою, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, виправдана.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22 грудня 2015 року, близько 17-ї години, перебуваючи у вітальні квартири, АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_8 усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, таємно з прямим умислом та корисливим мотивом, з коробочки, в якій остання зберігала свої прикраси, яка знаходилась в кімнаті на поверхні комп`ютерного столу, скоїла крадіжку бувшого у використанні золотої каблучки, інкрустованої рожевим каменем. Згідно договору про надання фінансового кредиту та застави № ДОН від 24 грудня 2015 року вищевказана каблучка виготовлена із золота 585 проби, чиста вага якої становила 3, 13 грам. Ціна золота, з якого виготовлена каблучка, згідно довідки з Національного банку України в Чернігівській області на момент викрадення становила 1 463 гривні 81 копійка.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд вказав на недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачена надала фотографію, яка свідчить про наявність у неї схожої прикраси і яку вона здала в ломбард.

Потерпіла ОСОБА_8 викрадення каблучки виявила 23 грудня 2015 року, тоді як до Корюківського відділення поліції із заявою звернулася тільки 04 лютого 2016 року де вказала, що крадіжка скоєна невідомою особою.

По заяві потерпілої огляд місця події, відтворення обставин та обстановки злочину, не були проведені, місце знаходження каблучки після його здачі до ломбарду, не встановлювалось, причетність до крадіжки інших осіб не перевірялась, так само як і не встановлено, що каблучка викрадена у потерпілої є тією самою, що була здана в ломбард та виготовлена із золота, а не з жовтого металу.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_6 ґрунтуються виключно на показаннях останньої про непричетність до крадіжки, тоді як вона в SMS повідомленнях на телефон потерпілої зізналася у викраденні каблучки, а після звернення потерпілої до поліції, назвала адресу ломбарду, куди здала каблучку та одержала за неї кошти. Договір № ДОН 24 грудня 2015 року з ломбардом „Донкредит був оформлений на ім`я ОСОБА_6 , яка будучи допитаною в якості підозрюваної зізналася у крадіжці.

По показаннях потерпілої ОСОБА_8 та її чоловіка свідка ОСОБА_9 , які пояснювали, що в їх однокімнатній квартирі золоті прикраси зберігалися на видному місці, що після перебування 22 грудня 2015 року в гостях обвинуваченої ОСОБА_6 з чоловіком, зникла золота каблучка з каменем вагою від 3 до 4 грамів, яка дісталася в подарунок від бабусі.

Огляд місця події не проводився саме через те, що потерпіла звернулася із заявою до поліції тільки через два місяці після вчинення крадіжки каблучки, на той час усі сліди були безповоротно втрачені.

Обвинувачена ОСОБА_6 , під час перебування в квартирі потерпілої, залишалася в кімнаті одна з дитиною і мала реальну можливість непомітно викрасти каблучку. Версія обвинуваченої, що зізнання у крадіжці каблучки вона зробила, щоб потерпіла на неї не подумала, виглядає невірогідною.

Фотографія каблучки, наданої обвинуваченою, не містить дати фотографування, а згідно цінників, каблучка, яка була в її користуванні, за масою золота менша від тієї, що здана в ломбард, та свідчить про правдивість показань потерпілої та свідка, яким суд не повірив, не вмотивувавши свого рішення.

На думку прокурора, суд однобічно та неповно провів судовий розгляд, внаслідок чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив про скасування виправдувального вироку та ухвалення обвинувального з призначенням покарання у виді штрафу, обвинувачену, яка не погодилася з доводами прокурора та заявила, що каблучку у потерпілої не викрадала, а до ломбарду здала свою каблучку, про що надала цінник, потерпілу, яка підтримала доводи прокурора, зазначаючи, що викрадена у неї золота каблучка з каменем коштує шість тисяч гривень, тоді як її оцінили по вартості брухту золота в 1463 гр. 81 коп., обвинувачена після виправдувального вироку телефонувала їй та визнала причетність до крадіжки золотої каблучки, збираючись відшкодувати суму вартості, цю розмову вона записала, використовуючи функції телефони та згодна оприлюднити її в судовому засіданні, допитавши свідка, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального закону в процесі судового розгляду.

Розглядаючи кримінальне провадження за обвинуваченням в крадіжці чужого майна, суд першої інстанції в мотивувальну частину рішення переніс зміст ст. 91 КПК України, проте не виконав вимог п. 3 названої норми процесуального закону про необхідність доказування виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. А саме, що згідно з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий чи прокурор зобов`язані звернутися для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків.

Потерпіла заявляла про крадіжку в неї золотої каблучки з каменем, що не тотожне брухту золота по державній закупівельній ціні. Каблучка, яка була викрадена у потерпілої, не була виготовлена за індивідуальним замовленням, а тому має аналоги, за допомогою яких можна встановити її вартість та визначити розмір матеріальної шкоди.

У ч. 6 ст. 22 КПК України, зазначається, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, чого суд першої інстанції, починаючи з підготовчого судового засідання, не виконав, прийнявши обвинувальний акт з вартістю викраденого 1463, 81 коп. та позовною заявою потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 тисяч грн., яка утворилася внаслідок крадіжки золотої каблучки з каменем, а не брухту золота, як вирішив прокурор.

У вирок суду перенесені показання обвинуваченої, потерпілої, свідків, без наведення мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення та вважає переконливими докази захисту.

Вимога про вмотивованість вироку, яка міститься у ст. 370 КПК України, зобов`язує суддів проводити судовий розгляд таким чином, щоб обґрунтувати свої висновки, аргументувати свою позицію, переконливо довести, чому одні докази покладені в основу вироку, а інші відкинуті або не враховані.

Оцінка доказів у кримінальному провадженні повинна ґрунтуватися не тільки на внутрішньому переконанні судді, а й бути тісно пов`язаною з їх перевіркою через аналіз та синтез. Самостійний аналіз джерела доказу надає можливість виявити його особливості, які дозволяють вести мову про об`єктивність та правдивість джерела доказу, а синтез перевірити докази з точки зору суперечливості або достовірності, повноти або неповноти, логічного зв`язку або відсутності такого.

Частина 1 ст. 94 КПК України вимагає, щоб внутрішнє переконання судді було результатом оцінки доказів, одержаним внаслідок всебічного, повного і неупередженого розгляду обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, чого у даному кримінальному провадженні немає.

Зміст виправдувального вироку свідчить проте, що суд першої інстанції фактично не з`ясовував обставини кримінального провадження, не встановлював істини, не забезпечив права та законні інтереси учасників кримінального провадження, і прийняв рішення, яке не відповідає нормам як матеріального, так і процесуального права, та підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

В силу ч. 4 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, яке не було висунуте в суді першої інстанції.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, віднесений до злочинів з матеріальним складом, а тому визначення розміру завданих збитків є обов`язковим для прокурора - як сторони обвинувачення та необхідним для потерпілої, як особи, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріалу шкоду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 412, 424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково, вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями норм кримінально процесуального закону, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12