н/п 1-кс/640/9241/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Ст. слідчий в ОВС ВР ДТП СУ ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 29.11.2016 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , у якому просив: 1) накласти арешт на майно ОСОБА_5 автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 , яким за дорученням володіє ОСОБА_6 шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; 2) відповідальність за зберіганням автомобіля «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 покласти на слідчий відділ з розслідування ДТП СУ ГУНП в Харківській області.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що в ніч з 27 на 28.11.2016 в районі розташування будинку №60 по вул. Перекопській в м. Валки Харківської області невстановлений автомобіль під керуванням невстановленого водія скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 1971 р.н., яка загинула на місці пригоди. Водій на автомобілі з місця пригоди зник.
28.09.2016 під час проведення слідчих (розшукових) дій за дорученням слідчого СУ, на вул. Колгоспна в сел. Старі Валки, Валківського району був виявлений та оглянутий автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наїзду на людину. Тому 28.11.2016 о 21:45 год., під час огляду транспортного засобу, автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 був вилучений як речовий доказ і поставлений на майдан тимчасового тримання транспортних засобів при Валківському ГУНП в Харківській області.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довіреності, автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 2004 року випуску належить ОСОБА_5 , яким на підставі довіреності володіє ОСОБА_6 , що мешкає у АДРЕСА_1 .
Автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 має механічні пошкодження передньої частини кузову, такі які характерні для наїзду на людину або перешкоду.
Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий просив накласти арешт на автомобіль з метою забезпечення збереження речового доказу автомобіля «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 .
Слідчий ОСОБА_3 та користувач автомобілем ОСОБА_6 , про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлені своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явились.
Власник автомобіля ОСОБА_5 , про день та час розгляду клопотання слідчого не повідомлялась, оскільки згідно Рапорту ст.. слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 померла.
Крім того слідчим до клопотання додана заява ОСОБА_6 від 29.11.2016, в якій він просив судове засідання проводити без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує. Також додана заява слідчого СУ ГУ НП в Х/о ОСОБА_3 від 29.11.2016, в якій він просив розглядати клопотання про арешт майна без його участі.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля, його користувача та слідчого. Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 28.11.2016, автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , та користувачу ОСОБА_6 , відчуження, продаж, керування та ремонтування, зазначеним автомобілем, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «NISSAN X-TRAIL» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, продажу, керування та ремонтування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1