Справа № 395/252/16-к
Провадження № 1-кп/395/33/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/33/2016, що зареєстроване в ЄРДР 08.02.2016 року за № 0000054 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе, Чорнобаївського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.2014 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу 1700 гривень; 20.11.2015 року ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області замінено покарання у вигляді штрафу на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим 27.11.2014 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу 1700 гривень, 20.11.2015 року ухвалою Новомиргородського районного суду замінено покарання у вигляді штрафу на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
08 грудня 2015 року кримінально-виконавчою інспекцією Новомиргородсього району було отримано та прийнято до виконання ухвала Новомиргородського районного суду від 20.11.2015 року стосовно засудженого ОСОБА_6 . Після чого під обліковий був викликаний до кримінально-виконавчої інспекції на 14.12.2015 року, але за викликом не з`явився. В подальшому було направлено повторний виклик на 21.12.2015 року проте ОСОБА_6 знову не з`явився, причини неявки в інспекцію не повідомив. Також засуджений неодноразово викликався до кримінально-виконавчої інспекції по телефону через Оситнязьку сільську раду, але на виклики як інспекції так і сільської ради не реагував. Тому 22.12.2015 року інспекцією відповідно до п.2.11. Розділу II спільного Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань і МВС України за №270/1560 від 19.12.2003 року „Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань до Новомиргородського відділення поліції було внесено подання КВІ про здійснення приводу засудженого на 30.12.2015 року. До Новомиргородського РВ КВІ 25.12.2015 року надійшов рапорт інспектора Новомиргородського відділення поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 в якому було зазначено, що привід здійснити неможливо так як останній відсутній за місцем проживання.
05.01.2016 року було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 працівниками кримінально-виконавчої інспекції разом з інспектором поліції ОСОБА_7 , який обслуговує територію Оситнязької сільської ради. На момент приїзду засуджений знаходився за домашньою адресою з ним було проведено профілактичну роботу, відібрано пояснення про причини неявки до інспекції та оголошено офіційне попередження.
Також йому під розпис були роз`яснені умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт та наслідки, які наступають у разі їх невиконання, а також встановлено періодичність явок для реєстрації у кримінально- виконавчій інспекції в кількості двох разів на місяць згідно ч. 3 ст. 13 Кримінально- виконавчого кодексу України та п.5.4. Розділу II спільного Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань і МВС України за №270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», а саме перший та третій понеділок кожного місяця. Цього ж числа разом з засудженим працівники інспекції з`явилися до Оситнязької сільської ради і було надано сільському голові ОСОБА_8 матеріали для відбування громадських робіт ОСОБА_6 , який повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 06.01.2016 року. Працівниками Оситнязької сільської ради був складений та затверджений головою сільської ради графік виходу на громадські роботи з зазначенням конкретних днів відпрацювання по 4 години в день. В подальшому Оситнязькою сільською радою в інспекцію було надано підтвердження про отримання матеріалів відносно ОСОБА_6 , розпорядження сільського голови та дні виходу на громадські роботи в січні 2016 року.
Однак засуджений ОСОБА_6 з самого початку перебування на обліку інспекції безвідповідально поставився до встановлених законом обов`язків, для відбування призначеного судом покарання 06.01.2016 року до Оситнязької сільської ради не з`явився, причини неявки не повідомив. 14.01.2016 року в кримінально- виконавчій інспекції сільський голова с. Оситняжки ОСОБА_8 надав довідку сільської ради та відповідне пояснення в якому зазначив, що гр. ОСОБА_6 з 06.01.2016 року по даний час до відпрацювання громадських робіт не приступив, причини неявки та не відбування покарання не повідомляв. Після чого засуджений був викликаний на 20.01.2016 року для повторного проведення з ним роз`яснювальної роботи та винесення попередження, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Однак, незважаючи на виклик ОСОБА_6 в інспекцію не прибув. Причини неприбуття на виклик в КВІ не повідомив.
Крім того гр. ОСОБА_6 18.01.2016 року у визначений для нього день на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію не з`явився, причини неявки не повідомив.
22.01.2016 року в РТМО «Новомиргородське» (вих. № 8/17-76 від 22.01.2016 року) та комунальний заклад «Новомиргородський центр первинної медико- санітарної допомоги» (вих. № 8/17-75 від 22.01.2016 року) було направлено запити про перебування на лікуванні ОСОБА_6 в період з 08.12.2015 по 22.01.2016 рік.
25.01.2016 року на адресу Новомиргородського РВ КВІ надійшли відповіді з РТМО «Новомиргородське» та комунального закладу «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» про те, що ОСОБА_6 в зазначений період за лікарською допомогою не звертався та на лікуванні не перебував.
22.01.2016 року було здійснено повторний виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 працівниками кримінально-виконавчої інспекції. На момент приїзду засуджений знаходився за домашньою адресою, з ним було проведено профілактичну роботу, відібрано пояснення про причини неявки до інспекції на реєстрацію та не відпрацювання громадських робіт і за дані порушення були оголошені офіційні попередження.
Відповідно до довідки Оситнязької сільської ради за вих. № 6 від 22.01.2016 року ОСОБА_6 повинен був приступити до відбування громадських робіт, відповідно складеного графіку на підвідомчій території з 06.01.2016 року.
Гр. ОСОБА_6 до сільської ради з 06.01.2016 року по даний час не звертався, до відпрацювання громадських робіт не приступив. Причини неявки та не відпрацювання громадських робіт не повідомив.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та показав, що дійсно не з`являвся на виклики до кримінально-виконавчої інспекції та не відпрацював жодної години громадських робіт хоча достовірно знав про наявність такої міри покарання щодо нього.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: особовою справою Новомиргородського районного відділу КВІ УДПтС України в Кіровоградській області за № 07/2015 року щодо ОСОБА_6 в якій містяться оригінал розпорядження про виконання ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року та копія вищевказаної ухвали суду у відповідності до якої щодо ОСОБА_6 замінено міру покарання з штрафу у розмірі 1700 гривень на 100 годин громадських робіт; вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області у відповідності до якого ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень; попередженням обвинуваченого від 05.01.2016 року начальником Новомиргороодського РВ КВІ про необхідність відбування громадських робіт з роз`ясненням наслідків ухилення від відбування покарання з оригіналом підпису обвинуваченого про ознайомлення; листком реєстрації засудженого ОСОБА_6 у відповідності до якого обвинувачений на реєстрацію не з`являвся; підтвердженням Оситнянської сільської ради від 06.01.2016 року у відповідності до якого ОСОБА_6 до виконання покарання у вигляді громадських робіт не приступив; попередженням обвинуваченого від 22 січня.2016 року начальником Новомиргороодського РВ КВІ про необхідність відбування громадських робіт з роз`ясненням наслідків ухилення від відбування покарання з оригіналом підпису обвинуваченого про ознайомлення; довідкою Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області за № 6 від 22.01.2016 року у відповідності до якої ОСОБА_6 до виконання покарання у вигляді громадських робіт станом на 22.01. 2016 року не приступив; довідками РТМО «Новомиргородське від 25.01.2016 року за № 81-11 та КЗ «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги за № 97-11 від 25.01.2015 року у відповідності до яких ОСОБА_6 з 08.12.2015 по 25.01.2016 року до вказаних медичних закладів не звертався та відповідно лікування не проходив.
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

Обираючи ОСОБА_6 міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність скоєного, стан здоров`я обвинуваченого, умови його життя, те, що останнім було вчинено злочин невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та негативно характеризується за місцем проживання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки, а так само конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне обрати щодо нього міру покарання пов`язану з позбавленням волі у вигляді арешту у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім того наявні достатні підстави вважати, що існує два ризики, передбачених статтею 177 КПК України: ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки останній двічі будучи належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та був доставлений до суду лише після винесення судом ухвали суду про його привід, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та умисно уникав від відбування покарання, а також існує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме даний вид запобіжного заходу забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до часу вступу вироку суду в законну силу.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Обрати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, починаючи з 15 години 13 квітня 2016 року до часу вступу вироку в законну силу.

Негайно взяти під варту ОСОБА_6 із зали суду.

Рахувати строк відбування покарання ОСОБА_6 з 15 години 13 квітня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

копія

Справа № 395/252/16-к

Провадження № 1-кп/395/33/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/33/2016, що зареєстроване в ЄРДР 08.02.2016 року за № 0000054 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе, Чорнобаївського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.2014 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу 1700 гривень; 20.11.2015 року ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області замінено покарання у вигляді штрафу на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим 27.11.2014 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу 1700 гривень, 20.11.2015 року ухвалою Новомиргородського районного суду замінено покарання у вигляді штрафу на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
08 грудня 2015 року кримінально-виконавчою інспекцією Новомиргородсього району було отримано та прийнято до виконання ухвала Новомиргородського районного суду від 20.11.2015 року стосовно засудженого ОСОБА_6 . Після чого під обліковий був викликаний до кримінально-виконавчої інспекції на 14.12.2015 року, але за викликом не з`явився. В подальшому було направлено повторний виклик на 21.12.2015 року проте ОСОБА_6 знову не з`явився, причини неявки в інспекцію не повідомив. Також засуджений неодноразово викликався до кримінально-виконавчої інспекції по телефону через Оситнязьку сільську раду, але на виклики як інспекції так і сільської ради не реагував. Тому 22.12.2015 року інспекцією відповідно до п.2.11. Розділу II спільного Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань і МВС України за №270/1560 від 19.12.2003 року „Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань до Новомиргородського відділення поліції було внесено подання КВІ про здійснення приводу засудженого на 30.12.2015 року. До Новомиргородського РВ КВІ 25.12.2015 року надійшов рапорт інспектора Новомиргородського відділення поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 в якому було зазначено, що привід здійснити неможливо так як останній відсутній за місцем проживання.
05.01.2016 року було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 працівниками кримінально-виконавчої інспекції разом з інспектором поліції ОСОБА_7 , який обслуговує територію Оситнязької сільської ради. На момент приїзду засуджений знаходився за домашньою адресою з ним було проведено профілактичну роботу, відібрано пояснення про причини неявки до інспекції та оголошено офіційне попередження.
Також йому під розпис були роз`яснені умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт та наслідки, які наступають у разі їх невиконання, а також встановлено періодичність явок для реєстрації у кримінально- виконавчій інспекції в кількості двох разів на місяць згідно ч. 3 ст. 13 Кримінально- виконавчого кодексу України та п.5.4. Розділу II спільного Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань і МВС України за №270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», а саме перший та третій понеділок кожного місяця. Цього ж числа разом з засудженим працівники інспекції з`явилися до Оситнязької сільської ради і було надано сільському голові ОСОБА_8 матеріали для відбування громадських робіт ОСОБА_6 , який повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 06.01.2016 року. Працівниками Оситнязької сільської ради був складений та затверджений головою сільської ради графік виходу на громадські роботи з зазначенням конкретних днів відпрацювання по 4 години в день. В подальшому Оситнязькою сільською радою в інспекцію було надано підтвердження про отримання матеріалів відносно ОСОБА_6 , розпорядження сільського голови та дні виходу на громадські роботи в січні 2016 року.
Однак засуджений ОСОБА_6 з самого початку перебування на обліку інспекції безвідповідально поставився до встановлених законом обов`язків, для відбування призначеного судом покарання 06.01.2016 року до Оситнязької сільської ради не з`явився, причини неявки не повідомив. 14.01.2016 року в кримінально- виконавчій інспекції сільський голова с. Оситняжки ОСОБА_8 надав довідку сільської ради та відповідне пояснення в якому зазначив, що гр. ОСОБА_6 з 06.01.2016 року по даний час до відпрацювання громадських робіт не приступив, причини неявки та не відбування покарання не повідомляв. Після чого засуджений був викликаний на 20.01.2016 року для повторного проведення з ним роз`яснювальної роботи та винесення попередження, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Однак, незважаючи на виклик ОСОБА_6 в інспекцію не прибув. Причини неприбуття на виклик в КВІ не повідомив.
Крім того гр. ОСОБА_6 18.01.2016 року у визначений для нього день на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію не з`явився, причини неявки не повідомив.
22.01.2016 року в РТМО «Новомиргородське» (вих. № 8/17-76 від 22.01.2016 року) та комунальний заклад «Новомиргородський центр первинної медико- санітарної допомоги» (вих. № 8/17-75 від 22.01.2016 року) було направлено запити про перебування на лікуванні ОСОБА_6 в період з 08.12.2015 по 22.01.2016 рік.
25.01.2016 року на адресу Новомиргородського РВ КВІ надійшли відповіді з РТМО «Новомиргородське» та комунального закладу «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» про те, що ОСОБА_6 в зазначений період за лікарською допомогою не звертався та на лікуванні не перебував.
22.01.2016 року було здійснено повторний виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 працівниками кримінально-виконавчої інспекції. На момент приїзду засуджений знаходився за домашньою адресою, з ним було проведено профілактичну роботу, відібрано пояснення про причини неявки до інспекції на реєстрацію та не відпрацювання громадських робіт і за дані порушення були оголошені офіційні попередження.
Відповідно до довідки Оситнязької сільської ради за вих. № 6 від 22.01.2016 року ОСОБА_6 повинен був приступити до відбування громадських робіт, відповідно складеного графіку на підвідомчій території з 06.01.2016 року.
Гр. ОСОБА_6 до сільської ради з 06.01.2016 року по даний час не звертався, до відпрацювання громадських робіт не приступив. Причини неявки та не відпрацювання громадських робіт не повідомив.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та показав, що дійсно не з`являвся на виклики до кримінально-виконавчої інспекції та не відпрацював жодної години громадських робіт хоча достовірно знав про наявність такої міри покарання щодо нього.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: особовою справою Новомиргородського районного відділу КВІ УДПтС України в Кіровоградській області за № 07/2015 року щодо ОСОБА_6 в якій містяться оригінал розпорядження про виконання ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року та копія вищевказаної ухвали суду у відповідності до якої щодо ОСОБА_6 замінено міру покарання з штрафу у розмірі 1700 гривень на 100 годин громадських робіт; вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області у відповідності до якого ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень; попередженням обвинуваченого від 05.01.2016 року начальником Новомиргороодського РВ КВІ про необхідність відбування громадських робіт з роз`ясненням наслідків ухилення від відбування покарання з оригіналом підпису обвинуваченого про ознайомлення; листком реєстрації засудженого ОСОБА_6 у відповідності до якого обвинувачений на реєстрацію не з`являвся; підтвердженням Оситнянської сільської ради від 06.01.2016 року у відповідності до якого ОСОБА_6 до виконання покарання у вигляді громадських робіт не приступив; попередженням обвинуваченого від 22 січня.2016 року начальником Новомиргороодського РВ КВІ про необхідність відбування громадських робіт з роз`ясненням наслідків ухилення від відбування покарання з оригіналом підпису обвинуваченого про ознайомлення; довідкою Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області за № 6 від 22.01.2016 року у відповідності до якої ОСОБА_6 до виконання покарання у вигляді громадських робіт станом на 22.01. 2016 року не приступив; довідками РТМО «Новомиргородське від 25.01.2016 року за № 81-11 та КЗ «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги за № 97-11 від 25.01.2015 року у відповідності до яких ОСОБА_6 з 08.12.2015 по 25.01.2016 року до вказаних медичних закладів не звертався та відповідно лікування не проходив.
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

Обираючи ОСОБА_6 міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність скоєного, стан здоров`я обвинуваченого, умови його життя, те, що останнім було вчинено злочин невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та негативно характеризується за місцем проживання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки, а так само конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне обрати щодо нього міру покарання пов`язану з позбавленням волі у вигляді арешту у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім того наявні достатні підстави вважати, що існує два ризики, передбачених статтею 177 КПК України: ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки останній двічі будучи належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та був доставлений до суду лише після винесення судом ухвали суду про його привід, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та умисно уникав від відбування покарання, а також існує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме даний вид запобіжного заходу забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до часу вступу вироку суду в законну силу.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Обрати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, починаючи з 15 години 13 квітня 2016 року до часу вступу вироку в законну силу.

Негайно взяти під варту ОСОБА_6 із зали суду.

Рахувати строк відбування покарання ОСОБА_6 з 15 години 13 квітня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя /підпис/ОСОБА_1

з оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1