Справа №591/1637/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/574/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001322 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Суми, раніше судимого:

1) 12.06.2000 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 46-1, ст. 44 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (1960 р.) відстрочено виконання вироку на рік, штраф 350 грн.;

2) 10.04.2001 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 141 ч. 2, ст. 43 КК України (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, штраф 350 грн.;

3) 15.01.2004 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 27.07.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;

5) 23.11.2009 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 08.08.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати у розмірі 263 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку, 16 березня 2016 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_9 знаходячись на зупинці міського транспорту «СКД» по вул. Харківській у м. Суми, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, шляхом нанесення одного удару ногою в область обличчя відкрито викрав майно ОСОБА_11 на загальну суму 87 грн. 80 коп.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2016 року відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити покарання за даною статтею у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації вчиненого обвинуваченим дій, вказує, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, оскільки за своєю мірою не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Судом залишено поза увагою те, що ОСОБА_9 шість разів засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, будь-яких висновків для себе не зробив та в подальшому вчиняє злочини проти власності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 надав заперечення на апеляційну скаргу, вважає, що при призначенні покарання, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, у тому числі, що він неодноразово судимий за злочини проти власності. Твердження прокурора про те, що визнання вини обвинуваченим викликано під впливом безперечних доказів є припущенням, тоді як щирість намірів обвинуваченого ніким не спростована.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які прохали вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 заперечував умисне нанесення удару потерпілому ОСОБА_11 ногою в обличчя, в той же час, суд ці показання належним чином не дослідив, та не відобразив їх у вироку.

Крім того, згідно вимог ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Разом з тим, думка учасників судового провадження про можливість проведення судового засідання за відсутності потерпілого судом не з`ясовувалась, що підтверджується журналом судового засідання та його технічним записом, тобто судом не були виконані зазначені вимоги закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що наведені порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно розглянути його відповідно до вимог КПК та постановити законне і обґрунтоване рішення.

В той же час, як слідує з матеріалів судового провадження ОСОБА_9 має шість непогашених судимостей за скоєння умисних злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює.

Тому, якщо суд при новому розгляді дійде висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченні, призначене судом першої інстанції покарання слід вважати явно несправедливим через м`якість.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_9 , враховуючи наявність ризиків того, що останній перебуваючи на волі може вчиняти нові злочини, ухилитися від суду, перешкоджати встановлення істини в справі, колегія суддів, враховуючи положення ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін, продовживши термін тримання його під вартою до 08 серпня 2016 року, включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2016 року відносно ОСОБА_9 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді взяття під варту залишити без змін, продовжити строк тримання під вартою до 08 серпня 2016 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5