Справа № 308/1594/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.08.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження № 11-кп/777/290/16 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2016, якою відмовлено у задоволенні його клопотання засудженого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
ОСОБА_6 , відбуваючи покарання в УВП № 9 , звернувся до суду за місцем розташування органу виконання покарань із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного вироком апеляційного суду Донецької області від 10.05.2006 року за п.п. 1, 6, 12 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст. 187 КК України у виді довічного позбавлення волі , обґрунтовуючи своє клопотання вимогами ч.5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року.
Згідно ухвали, як убачаєтсья, суд відмовив у задоволенні згаданого клопотання засудженого ОСОБА_6 виходячи з того, що системний аналіз положень ч.5 ст. 72 КК України та п.2 Прикінцевих положень Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року свідчить, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі застосовується до засуджених, яким було призначено строкові види покарання за умови, що такі покарання не відбуті ними повністю. Довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки засуджений за вироком суду ізолюється від суспільства і примусово поміщується до кримінально-виконавчої установи без зазначення у вироку строку тримання. Відповідно, засудженому, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, яке не є строковим, не може бути зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Аналогічні роз`яснення також викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223 23/0/4 16 від 11.01.2016 року, на які зіслався суд.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2016 року скасувати та задовольнити його клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання, з урахуванням перебування ним в установах попереднього ув`язнення 8 років та 26 днів. З наведеними судом першої інстанції в ухвалі доводами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що призвели до порушення судом матеріального права. На його думку, посилання суду на неможливість застосування Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року у випадку відбування особою безстрокового покарання не знаходить своє відображення в даному Законі. Вказує на те, що у згаданому Законі України від 26 листопада 2015 року частину п`яту статті 72 КК України викладено у наступній редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому жодних посилань на неможливість застосування Закону до осіб, які відбувають довічне позбавлення волі не наведено. Тому, Закон встановлює зарахування судом строку попереднього ув`язнення до усіх осіб без виключення, які відбувають покарання, не залежно від його строку. Вважає посилання суду на позицію викладену у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223 23/0/4 16 від 11.01.2016 року недоцільною, оскільки така є лише роз`ясненням, має рекомендаційний характер і не є нормою права. Звертає увагу на факт перебування ним в установах попереднього ув`язнення з 13.01.2005 року по 08 лютого 2013 року, що складає 8 років 26 днів. З цих підстав з урахуванням Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року просить зарахувати йому 16 років 1 місяць строку відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги та її доводи, виступ прокурора із запереченнями на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_6 засуджений 10.05.2006 Донецьким апеляційним судом за п.1, п.2, п.12 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.
Суд першої інстанції в порушення вимог ч.4 ст. 539 КПК України клопотання ОСОБА_6 розглянув без участі захисника, чим порушив право особи на захист.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою.
Згідно до ч.3 ст. 43 КПК України засуджений має ті ж права, що і обвинувачений. Оскільки ОСОБА_6 засуджений за особливо тяжкий злочин, тому участь захисника у судовому розгляді є обов`язковою.
Беручи до уваги викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали як постановленої з істотним порушенням вимог КПК України на підставі п.4 ч.2 ст. 412 КПК України з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України, з направленням до того ж суду, який постановив рішення, оскільки ОСОБА_6 відбував покарання в Закарпатській УВП № 9 , звідки і подав клопотання.
Новий розгляд слід провести з дотриманням норм КПК України та у відповідності до норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2016, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, тобто Ужгородському міськрайонному суді.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: