11-кп/775/124/2016(м)
252/1174/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження №0000061 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Микитівського районного суду міста Горлівки Донецької області від 21 травня 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівки Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 30.06.2011 року Микитівським районним судом міста Горлівки Донецької області за ч.1 ст.186 КК України до покарання в виді громадських робіт на строк двісті годин,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з покаранням за вироком Микитівського районного суду міста Горлівки Донецької області від 30.06.2011 року визначено покарання у вигляді 3 років 1 дня позбавлення волі. Його ж засуджено за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарань остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вирішено питання про речові докази.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , який щодо нього не оскаржувався.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду в період часу з 26.06.2011 року по 28.06.2013 року, ОСОБА_7 в денний час, точна дата і час в ході досудового слідства не встановлена, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до цеху, розташованому по вул. Шашуріна 1а в Микитівському районі міста Горлівки, яке перебуває в оренді ТОВ «Ремелектромаш», що належить ВАТ «Микитівський ртутний комбінат», де, скориставшись відсутністю господарів цеху і сторонніх громадян, шляхом вільного доступу, пролізли в отвір в стіні, проникли в цех, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: 2 викрутки з пластмасовою ручкою, вартістю 10 грн. кожна, на загальну суму 36 грн.; 2 металевих куточка "50", вартістю 18 грн. 77 коп. кожен, на загальну суму 37 гри. 54 коп.; 2 металевих швелера « 12», вартістю 58 грн. 05 коп. кожен, на загальну суму 116 грн. 10 коп.; молоток, вартістю 30 грн.; 1 плоскогубці, вартістю 35 грн., чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 238 грн. 64 коп.; а також майно ПАТ «Донецькобленерго», а саме: 4 електродвигуна серії А, потужністю 0,25 кВт. 1500 об/хв., що належать ПАТ «Донецькобленерго», вартістю 2000 грн. кожен, на загальну суму 8000 грн., чим заподіяли ПАТ «Донецькобленерго» матеріальний збиток на суму 8000 грн. Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

В період часу з 02.07.2011 року по 04.07.2011 року, в денний час, точна дата і час в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_7 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до цеху розташованому по вул. Шашуріна, 1а в Микитівському районі міста Горлівки, яке перебуває в оренді ТОВ «Ремелектромаш», що належить ВАТ «Микитівський ртутний комбінат», де, скориставшись відсутністю господарів цеху і сторонніх громадян, шляхом вільного доступу, пролізли в отвір в стіні, проникли в цех, звідки таємно викрали майно, що належить ПАТ «Донецькобленерго», а саме 4 електродвигуна серії А, потужністю 0,25 кВт. 1500 об/хв. вартістю 2000 грн. кожен, на загальну суму 8000 грн., чим заподіяли ПАТ «Донецькобленерго» матеріальний збиток на суму 8000 грн.. а також таємно викрали майно ОСОБА_9 , а саме: 3 металевих куточка « 50», вартістю 18 грн. 77 коп. кожен, на загальну суму 56 грн. 31 коп.; 2 металевих швелера « 12», вартістю 58 грн. 5 коп. кожен, на загальну суму 116 грн. 10 коп., чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 172 грн. 41 коп. Після чого, з місця правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

27 липня 2011 року близько о 11 години 00 хвилин ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, проник через хвіртку у двір будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в якому, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, без застосування насильства відносно ОСОБА_10 відкрито викрав у останній належне їй майно, а саме: 4 штуки металевих бурових штанги розмірами 2x0, 07 м, вартістю 20 гривень за штуку, загальною вартістю 80 гривень; 15 штук металевих кілків довжиною по 1 метру, вартістю 10 гривень за штуку, загальною вартістю 150 гривень; 2 штуки металевих куточка розмірами 2x0,08 м, вартістю 35 гривень за штуку, загальною вартістю 70 гривень. Після чого з місця вчинення правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Умисними діями ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_10 було завдано матеріальної шкоди в сумі 300 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що суд, при призначенні покарання необґрунтовано застосував положення ч.4 ст.70 КК України тобто призначив покарання за сукупністю злочинів. Крім того, суд помилково призначив покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, а необхідно було призначити окремо за кожною статтею, після чого застосувати положення ч.1 ст.70 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів не перевіряє висновки суду про винність ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій оскільки вказані обставини в апеляційній скарзі прокурором не оскаржувались.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п.20 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Встановлений ст.70 КК порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

Згідно вимог ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 був засуджений вироком Микитівського районного суду міста Горлівки Донецької області 30 червня 2011 року до покарання у вигляді 240 годин громадських годин, яке він не відбув. По цій справі він вчинив перший епізод нового злочину в період часу з 26.06.2011 року по 28.06.2013 року, тобто до постановлення попереднього вироку, другий епізод, та грабіж вже після постановлення цього вироку.

Якщо після постановлення вироку в справі встановлюється, що винний як до постановлення вироку в справі, так і після його постановлення вчинив ще й інші злочини. За таких обставин спочатку призначається покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК України), а потім-за сукупністю вироків (ст.71 КК України).

Таким чином суд першої інстанції помилково призначив покарання ч.4 ст.70 КК України й не застосував вимоги ст.. 70 ч.1 КК України.

Що стосується фактично призначеного судом покарання ОСОБА_6 , то воно відповідає вимогам ст.ст.50,65,70 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку, по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Микитівського районного суду міста Горлівки Донецької області від 21 травня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі; за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити покарання у вигляді чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Микитівського районного суду міста Горлівки Донецької області від 30 червня 2011 року остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області