АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7
обвинуваченні ОСОБА_8 та ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної прикордонної та фіскальної служб прокуратури Чернівецької області ОСОБА_10 , на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2016 року, по кримінальному провадженні № 000021 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2016 року, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баламутівка, Заставнівського району Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2014 року за ч.1 ст. 164, ст. 75 КК України до обмеження волі строком на 1 (один) рік із випробувальним терміном строком на 1 (один)рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст. 187 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ч.2 ст. 68 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із конфіскацією в дохід держави всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, крім житла.
Згідно ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання ОСОБА_8 частково приєднано невідбутну частину покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2014 року за ч.1 ст. 164 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі та остаточно до відбуття визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі із конфіскацією в дохід держави всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, крім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його затримання, тобто із 28 березня 2015 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_8 , згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк тримання під вартою, а саме 1 рік 7 місяців 18 днів. Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, - залишено тримання під вартою.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, приватного підприємця, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст. 187 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ч.2 ст. 68, ст.69 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією в дохід держави всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, крім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту його затримання, тобто з 28 березня 2015 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_9 , згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк тримання під вартою, а саме 1 рік 7 місяців 18 днів.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, - залишено тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати понесенні по справі за проведення експертиз в розмірі 675 грн. 18 коп.
Вирішено долю речових доказів.
На вказаний вирок суду першої інстанції подали апеляційні скарги:
- захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить суд скасувати вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20.01.2016 року, а кримінальне провадження відносно його підзахисного ОСОБА_8 закрити в порядку ст. 284 КПК України, при цьому посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які вплинули на прийняття районним судом обвинувального вироку відносно його підзахисного;
- захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить суд скасувати вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20.01.2016 року, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення, при цьому посилається на те, що вирок є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, а також на істотне порушення кримінально процесуального законодавства і неправильність застосування закону про кримінальну відповідальність;
- прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної прикордонної та фіскальної служб прокуратури Чернівецької області ОСОБА_10 , який просить скасувати вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20.01.2016 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і ухвалити новий вирок, при цьому посилається на неправильне застосування, районним судом, закону України про кримінальну відповідальність, а також на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційних скарг, захисника ОСОБА_6 та його підзахисного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 і його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили задовольнити їх, а в задоволені апеляції прокурора відмовити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників обвинувачених та просив суд залишити їх без задоволення, а його апеляційну скаргу задовольнити в повному об`ємі, провівши апеляційний розгляд кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, вислухавши доводи учасників судового провадження в дебатах та заслухавши останнє слово обвинувачених, колегія судді вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , а також прокурора підлягають задоволенню частково.
Так, згідно вироку районного суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнанні винними в тому, що ОСОБА_8 вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, а саме з метою заволодіння грошовими коштами в сумі понад 8000 дол. США, розробили детальний план вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 , який перебував у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_13 , виконуючи функціональні обов`язки менеджера, щодо реалізації та перевезення сантехніки торгової марки «Lukon» по різним регіонам України.

Для реалізації плану, ОСОБА_8 за попереднім погодженням з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , був визначений спосіб прибуття до місця вчинення нападу, безпосередньо план нападу та шляхи зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення.

Вчиненню нападу на потерпілого ОСОБА_12 передувала ретельна підготовка, яка тривала на протязі приблизно 16 днів, під час яких ОСОБА_8 проводив розвідувальні заходи, які полягали у зборі інформації про маршрут та графік руху автомобіля під керуванням ОСОБА_12 , про кількість осіб, що здійснюють перевезення сантехніки та зберігають кошти від її продажу, місця зупинки транспортного засобу, а також дії менеджера і водія під час зупинок.

Після збору інформації про об`єкт вчинення нападу, ОСОБА_8 був розроблений детальний план вчинення злочину, який був схвалений всіма учасниками, тобто ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Крім того, з метою недопущення їх викриття, уникнення можливості бути впізнаними, а також унеможливлення їх ідентифікації по відбитках пальці рук, обвинувачені вжили заходи щодо приховування візуальних характеристик своєї зовнішності, а саме ними було заздалегідь придбано та підготовлено: маску (балаклаву) та панчохи для приховування обличчя, шкіряні рукавиці, а також, з метою конспірації та недопущення в подальшому їх викриття приготували заздалегідь придбану прозору липку стрічку (скоч) для приховування номерного знаку автомобіля на якому вони мали намір вчинити напад.

Відповідно до попередньо розробленого плану, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , рухаючись на заздалегідь підготовленому для вчинення нападу автомобілі марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 за автомобілем «Mercedes» з наявною рекламою фірми «Lukon», після зупинки останнього, повинні були зупинитися позаду, при цьому ОСОБА_11 повинен був залишатись за кермом автомобіля, тим самим забезпечити можливість швидкого та негайного зникнення всіх учасників з місця вчинення злочину, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 повинні були направитися до об`єкту вчинення кримінального правопорушення, де за допомогою заздалегідь підготовленого пістолета типу револьвер «Cal.4 mm Flobert», шляхом залякування потерпілого та водія і у випадку необхідності спричиненням їм тілесних ушкоджень, мали заволодіти грошовими коштами фірми «Lukon», після чого, з метою недопущення можливості повідомлення до правоохоронних органів про вказаний злочин, повинні були забрати ключі від автомобіля, мобільні телефони потерпілого та водія, а також пробити колеса у автомобілі фірми «Lukon». Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на автомобілі, із отриманими під час нападу коштами повинні були зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, а отримані в результаті нападу кошти повинні були розподілити між собою.

Згідно плану розбійного нападу на менеджера ОСОБА_12 , який перебував у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_13 , розробленого ОСОБА_8 та схваленим ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , 27.03.2015 року, приблизно о 23:30 год., обвинувачені ретельно підготувавшись, маючи в своєму розпорядженні заздалегідь підготовленні знаряддя та засоби вчинення злочину, такі як: пістолет типу револьвер «Cal.4 mm Flobert» № НОМЕР_2 , прозору липку стрічку для приховування номеру їх автомобіля, маску (балаклаву), рукавиці, спортивну сумку, використовуючи автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , заздалегідь знаючи маршрут руху автомобіля марки «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , а також знаючи про час повернення вказаного автомобіля до місця знаходження складських приміщень приватного підприємця ОСОБА_13 , який використовує товарну марку фірми «Lukon», за адресою: вул. Заводська, 38, м. Чернівці, із вирученими від реалізованої сантехніки грошовими коштами в сумі понад 8000 доларів США, направилися з м. Чернівці в напрямку м. Новоселиця Чернівецької області, з наміром здійснити розбійний напад на ОСОБА_12

Рухаючись на вищевказаному автомобілі з м. Чернівці в сторону с. Рингач, Новоселицького району Чернівецької області, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 побачивши автомобіль «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався їм назустріч, тобто зі сторони с. Рингач, Новоселицького району Чернівецької області в напрямку м. Чернівці, розвернулися та почали слідкувати за ним.

28.03.2015 року, о 00:10 год., в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області, після того, як автомобіль марки«Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому знаходився потерпілий ОСОБА_12 з грошовими коштами в сумі 63850 грн. та 7300 дол. США, зупинився, обвинувачені з метою безпосередньо вчинення розбійного нападу на потерпілого та заволодіння грошовими коштами, також зупинились позаду, однак не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки під час зупинки, були затримані працівниками міліції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження районний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши обставини справи, докази, яким дана правильна юридична оцінка, прийшов до обґрунтованого висновку про перекваліфікацію вчиненого обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України, готування до вчинення розбійного нападу спрямованого на заволодіння майном потерпілого, поєднане з загрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу за кваліфікуючою ознакою, вчинене організованою групою на ч.1 ст.14, ч.2 ст.187 КК України, готування до вчинення розбійного нападу спрямованого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , поєднане з загрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу за кваліфікуючою ознакою, вчинене за попередньою змовою групою осіб виходячи з наступного.

Так, в судових засіданнях районного та апеляційного судів обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому не визнав, та показав суду, що в 2013 році познайомився з ОСОБА_11 , при знайомстві останній повідомив, що він займається перегонкою автомобілів з закордону. Порадившись з батьками та дружиною, на рахунок придбання автомобіля у ОСОБА_11 , він зустрівся з останнім, який запропонував йому автомобіль вартістю приблизно 2000-2500 дол. США. На придбання автомобіля він взяв у дружини 4400 гривень і у батька 6000 тис. грн. які передав ОСОБА_11 в якості завдатку. В розмові з ОСОБА_11 він розповів останньому, що в 2014 році, він працював на фірмі «Lukon» водієм і разом з менеджером реалізовував сантехніку у різних регіонах України, приблизно на суму вісім - десять тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_14 запропонував йому здійснити напад на менеджера фірми, а отримані від нападу кошти поділити. Також ОСОБА_11 цікавився чи є в нього знайомі які можуть продати пістолет. Зустрівшись з ОСОБА_9 він згадав, що в останнього приблизно в 2011 році бачив пістолет. В розмові з останнім, він запитав його, чи є ще в нього пістолет і чи він його не продає, на що ОСОБА_9 відповів, що може продати його за 250 доларів США.

Через деякий час, він зустрівся з ОСОБА_11 , розповів про розмову з ОСОБА_9 і вони разом поїхали до останнього щоб оглянути пістолет. Приблизно за день до цього, ОСОБА_11 повідомив йому, що в Заліщиках є коробка передач і вони зможуть її забрати. Коли вони приїхали до ОСОБА_9 останній показав пістолет, ОСОБА_11 запитав у нього, чи ОСОБА_9 зможе поїхати з ними у Заліщики, так як після продажу вказаної коробки передач він одразу розрахується з ОСОБА_9 за пістолет. ОСОБА_9 неодноразово відмовлявся, але все ж таки погодився.

19 березня 2015 року він, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 разом поїхали в Заліщики щоб забрати коробку передач до авто, яку повинен був привезти потерпілий ОСОБА_12 , однак того дня їм не вдалось зустрітись з останнім. Після чого роз`їхались по домівкам, ОСОБА_9 залишив пістолет ОСОБА_11 , а той пізніше мав з ним розрахуватись.

Ввечері 27.03.2015 року ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_11 , щоб оглянути автомобіль який він хотів придбати. В розмові, ОСОБА_11 попросив його подзвонити ОСОБА_9 , для того щоб останній поїхав з ними, так як в Новоселицькому районі, він має отримати передачу з Італії, після чого розрахується з ОСОБА_9 за пістолет, що він і зробив. Забравши останнього з дому вони разом попрямували на автомобілі Шевроле в сторону с. Рингач. Під час руху, ОСОБА_11 , в одну мить розвернув автомобіль і він побачив на автомобілі, за яким вони почали їхати наклейки фірми, в якій він раніше працював. В цей час, ОСОБА_11 запропонував їм, здійснити напад на вищевказаний автомобіль на першій стоянці де він зупиниться. В с. Магала, коли автомобіль фірми «Lukon» зупинився, ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) зупинив їх автомобіль і незважаючи на те, що він заперечував проти нападу, почав витягнути його з автомобіля, а коли не зміг це зробити, витягнув пістолет з кобури кинув йому на сидіння і закрив двері автомобіля. Після чого, його та ОСОБА_9 було затримано працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні свою вину у вчиненому також не визнав і показав суду, що в період з 2010 року по 2011 рік він познайомився з ОСОБА_8 , який на початку 2015 року цікавився можливістю придбання у нього револьвера, оскільки він знав, що в нього є законно придбаний пістолет який він придбав ще в 2011 році.

12.03.2015 року він зустрівся з ОСОБА_8 і на той час раніше йому не відомим ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ). Останній майже нічого не говорив, лише цікавився характеристикою цієї зброї і запитав чи потрібен на неї дозвіл. ОСОБА_8 почав торгуватись, а коли домовились за ціну сказав, що гроші він принесе пізніше з чим він не погодився.

19.03.2015 року він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виїхали з м. Чернівці в сторону с. Звенячів Заставнівського району, під приводом, що знайомі ОСОБА_11 мали передати коробку передач для ОСОБА_8 а також грошові кошти, якими ОСОБА_11 мав розрахуватись з ним за пістолет, але так нічого не дочекавшись вони повернулись до дому, пістолет він залишив ОСОБА_11 , так як останній обіцяв розрахуватись з ним пізніше.

26.03.2015 року, ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) зателефонував йому і сказав, що він разом з ОСОБА_8 їдуть в напрямку м. Заліщики по справам, і що в нього після цього можливо з`являться гроші, якими він розрахуються з ним за пістолет. Після чого він разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_8 виїхали в напрямку м. Заліщики, а саме в с. Звенячів Заставнівського району, там постояли 15-20 хв. ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) комусь телефонував, а потім сказав, що там щось не виходить і вони повернулись назад в м.Чернівці.

27.03.2015 року, ОСОБА_11 умовив його поїхати разом з ним та ОСОБА_8 в Новоселицький район, під тим приводом, що за словами ОСОБА_11 , йому мають передати посилку з Італії та грошові кошти, якими він розрахується з ним за пістолет. Після чого, він відпросився у дружини, взяв пакет і коробку від пістолета і на автомобілі Шевроле, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , виїхати в напрямку Новоселицького району в сторону Магала-Бояни, проїхали с. Припруття та поворот на Новоселицю. Після чого, ОСОБА_11 побачивши мікроавтобус марки «Мерседес Спринтер», який рухався їм на зустріч, розвернувся і почав слідувати за ним. В с. Магала, а саме біля магазину «Магала-Маркет», мікроавтобус зупинився. ОСОБА_11 також зупинив їх автомобіль неподалік і нічого не кажучи взяв пакет в якому була коробка від пістолета, поставив її під своє сидіння, обійшов машину відкрив пасажирські двері, де сидів ОСОБА_8 і почав вмовляти його вийти з автомобіля, а коли ОСОБА_8 відмовився, ОСОБА_11 кинув пістолет в салон автомобіля, після чого їх одразу було затримано працівниками міліції.
Незважаючи на не визнання вини у вчиненому обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх вина у вчиненому повністю доведена, показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження, тобто сукупністю доказів, які були досліджені, як судом першої інстанції так і перевірені судом апеляційної інстанції.
Так, потерпілий ОСОБА_12 показав суду, що на протязі 2-х років він працює менеджером у приватного підприємця ОСОБА_13 , який використовує товарну марку фірми «Lukon», яка займається реалізацією сантехніки, як на території Чернівецької області так і за її межами. Він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки останній деякий час працював водієм на даній фірмі. Його робота, як менеджера, полягала в тому, що він розвозив сантехніку по території Чернівецької та інших областей, за що отримував грошові кошти, які в подальшому передавав безпосередньо в офіс приватного підприємця ОСОБА_13 .

Під час роботи ОСОБА_8 на даній фірмі, вони разом здійснили приблизно 20 аналогічних рейсів з продажу сантехніки, тому ОСОБА_8 був відомий маршрут руху автомобіля та приблизний розмір коштів які отримувались від продажу товару. Крім того, безпосередньо перед вчиненням нападу ОСОБА_8 йому неодноразово, а саме 1-2 рази на тиждень, дзвонив на мобільний телефон та дізнавався про його графік роботи та маршрут руху.

27.03.2015 року, приблизно о 23:30 год. він повертався з рейсу в м. Чернівці. По дорозі здійснив зупинку автомобіля в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області, біля магазину «Магала Маркет», після чого побачив, що позаду його авто зупинилась інша машина марки «Шевроле» сірого кольору, водія та пасажирів якої під час їх зупинки було затримано працівниками міліції. Серед затриманих, він впізнав лише обвинуваченого ОСОБА_8 .

На час затримання обвинувачених в нього, від реалізації сантехніки, були в наявності кошти в сумі приблизно 8000 дол. США та кошти в національній валюті.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в режимі відео конференції, із застосуванням заходів безпеки із зміною зовнішності та голосу показав суду, що він познайомився з обвинуваченим ОСОБА_8 незадовго до вчинення розбійного нападу, оскільки останній мав намір придбати в нього автомобіль. Під час їх спілкування, ОСОБА_8 запропонував йому прийняти участь у розбійному нападі на менеджера фірми з продажу сантехніки. Так, як раніше він працював на даній фірмі водієм і йому відомо, що менеджер фірми, повертаючись з рейсу перевозить виручку від продажу товару приблизно у сумі 7000 - 8000 дол. США на, що він відповів ОСОБА_8 , що подумає. Після чого, щоб запобігти вчинення злочину, про отриману інформацію повідомив правоохоронні органи.

З обвинуваченим ОСОБА_9 він познайомився в той час коли ОСОБА_8 , хотів придбати у нього зброю для здійснення розбійного нападу.

ОСОБА_8 неодноразово пропонував йому та ОСОБА_9 спільно здійснити напад на автомобіль фірми «Lukon», проте останній довго відмовлявся, але потім погодився.

Після чого, ОСОБА_8 розробив план вчинення нападу з розприділенням ролей, неодноразово обговорював його з ним та ОСОБА_9 , а саме деталі укриття їх обличчя, номерного знаку автомобіля та плану подальшого зникнення з місця події, а під час телефонних розмов з потерпілим визначав час, напрямок та місце зупинки автомобіля фірми «Lukon».

Безпосередньо 27.03.2015 року, він разом з обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який мав при собі, балаклаву, пістолет типу «револьвер», спортивну сумку, шкіряні рукавички та скоч, яким планувалося заклеїти номерні знаки на їхньому автомобілі марки «Chevrolet», рухалися за автомобілем з рекламою фірми «Lukon» в напрямку м. Чернівці. Відповідно до домовленості, після зупинки автомобіля фірми «Lukon», ОСОБА_8 повинен був підбігти до менеджера і погрожуючи револьвером відібрати у нього виручку та мобільний телефон, ОСОБА_9 до водія, залякати його і відібрати ключі від автомобіля і мобільний телефон, а він повинен був залишатись за кермом автомобіля для того, щоб в подальшому безпечно зникнути з місця вчинення нападу.

Проте, коли вони зупинилися неподалік від автомобіля фірми «Lukon», в с. Магала Новоселицького району, їх було затримано працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 , 28.03.2015 року, їй стало відомо, що ОСОБА_8 затриманий працівниками міліції, після того, як він з ОСОБА_11 поїхали за машиною, яку ОСОБА_8 повинен був придбати у ОСОБА_11 . Останній мав перед ОСОБА_8 , боргові зобов`язання, так як раніше отримав від нього грошові кошти для придбання автомобіля в сумі 2000 дол. США, які були передані останньому в 2013 році.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_8 . В жовтні 2013 року він позичив сину, обвинуваченому ОСОБА_8 гроші для придбання автомобіля, а також бачив, як останній передавав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 6000 грн. для придбання автомобіля.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що він є приватним підприємцем, ОСОБА_12 працює у нього менеджером з реалізації сантехніки. В підприємницькій діяльності, він використовує товарну марку - бренд фірми «Lukon» від імені якої займається продажем сантехніки в межах території України. Вночі 27.03.2015 року, потерпілий ОСОБА_12 повідомив йому, що на нього було вчинено спробу нападу. 28.03.2015 року, приблизно о 00:00 год., він поїхав в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області де в розмові з ОСОБА_12 , останній повідомив йому, що від реалізації товару, при ньому були в наявності кошти в сумі приблизно 8000 дол. США.

Раніше обвинувачений ОСОБА_8 працював у нього водієм, однак за три місяці до вчинення даного кримінального правопорушення він був звільнений з роботи за крадіжку пального з службового автомобіля.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що він є слідчим СУ УМВС України в Чернівецькій області і ним проводилося досудове розслідування кримінального провадження стосовно наявної оперативної інформації про намір невстановлених, на той час, осіб вчинити розбійний напад на території Чернівецької області. 27.03.2015 року, він безпосередньо був присутній під час затримання обвинувачених із застосуванням відео зйомки.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_9 , 27.03.2015 року невідома особа, яка була в схвильованому стані розшукувала когось із мешканців їх двору, оскільки дзвонила до всіх сусідів, а пізніше спрацювала сигналізація автомобіля який належить ОСОБА_9 .

Вина обвинувачених у вчиненому, підтверджується також письмовими доказами по кримінальному проваджені, дослідженими судом першої та апеляційної інстанції, а саме:
- протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.03.2015 року та 28.03.2015 року (т.1 а.с. 102-104, 28-29); протоколом затримання обвинувачених від 28.03.2015 року (а.с. 46-49 та 106-109 т.2) огляду предмету від 28.03.2015 року з фото таблицями до нього (т.1 а.с.36-38); огляду місця події від 28.03.2015 року, проведеного із застосуванням відеозапису (т.1 а.с.45-47); протоколами огляду предметів від 02.04.2015 року з фото таблицями до них ( т.1 а.с.48-51, 54-55, 59-62), згідно яких:

- 03.03.2015 року о 13:50 год. слідчим відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів вчинених ОГ та ЗО СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_18 , було прийнято усну заяву від ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_8 готується до розбійного нападу на підприємця із застосуванням вогнепальної зброї на території Чернівецької області;

- 28.03.2015 року о 00:20 год. оперуповноваженим в ОВС ВБ з ЕОЗГ УБОЗ УМВС в Чернівецькій області ОСОБА_20 було прийнято усну заяву від потерпілого ОСОБА_12 , з якої вбачається, що 28.03.2015 року приблизно о 00:10 год. невідомі особи в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області намагались вчинити на нього напад та заволодіти наявними у нього коштами в сумі 63850 грн. та 7300 дол. США;

- 28.03.2015 року в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області затримано ОСОБА_8 і ОСОБА_9 під час спроби вчинити розбійний напад;

- 28.03.2015 року в службовому кабінеті приміщення УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області слідчим було проведено огляд грошей добровільно виданих потерпілим ОСОБА_12 , під час якого було оглянуто грошові кошти різних купюр на загальну суму 63850 грн. та 7300 дол. США;

- 28.03.2015 року із застосуванням відеозапису, слідчим в присутності понятих о 00:40 год. в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області було проведено огляд автомобіля марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду якого було вилучено магазин від пістолета з 8-ма набоями, картонна коробка від пістолета «Сафарі РФ 420», оперативну кобуру чорного кольору, скоч, балаклава чорного кольору, документи на пістолет «Сафарі», пістолет типу револьвер із написами «Cal. 4mm flobert TOB Латек зроблено в Україні» № Х24154 Сафарі-3 РФ 420, пістолет пластмасовий, спортивна сумка з клейонкою;

- під час проведення слідчим огляду вилученої спортивної сумки чорного кольору, всередині сумки було виявлено клейонку та пластмасовий пістолет, з написом «SIG SAUER SP 2022»;

- вилучено паспорт на пістолет «Сафарі»;

- 28.03.2015 року під час огляду місця події, також було вилучено балаклаву чорного кольору із двома прорізами один для рота, а інший для очей, моток скоча шириною 5 см., картонна коробка від пістолета типу револьвер «Сафарі РФ 420» і ремінець до оперативної кобури.

Постановами про визнання предметів речовими доказами від 28.03.2015 року, 02.04.2015 року, 20.04.2015 року (т.1а.с. 39-41, 52-53, 56-58, 63-64, 79-80), відповідно до яких:

- грошові кошти добровільно видані потерпілим ОСОБА_12 в сумі 63850 грн. та 7300 дол. США було визнано речовими доказами по справі, після чого повернуто потерпілому під розписку;

- спортивна сумка, клейонка та пластмасовий пістолет, які вилучені 28.03.2015 року під час огляду місця події, було визнано речовими доказами по справі і передано на зберігання в приміщення УБОЗ УМВС України в Чернівецькі області;

- паспорт на пістолет «Сафарі» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- балаклава чорного кольору, скоч, картонну коробку від пістолета «Сафарі РФ 420» і ремінець до оперативної кобури, які вилучені 28.03.2015 року під час огляду місця події було визнано речовими доказами по справі та передано на зберігання в приміщення УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області;

- пістолет типу револьвер «Cal.4mm flobert» вилучений 28.03.2015 року, під час огляду місця події було визнано речовим доказом по справі та передано на зберігання в приміщення УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області.

Висновками експертів № 840, 841 від 15.04.2015 року, №0839 - К від 06.04.2015 року (т.1а.с.71-74, 87-89) згідно яких встановлено:

- відсутність слідів рук на револьвері «Cal.4mm flobert TOB Латек зроблено в Україні» № Х24154 Сафарі-3 РФ 420, а також вказано, що револьвер виготовлений заводським способом та в наданому для дослідження вигляді непридатний для стрільби;

- що вилучені 28.03.2015 року, під час огляду місця події вісім патронів виготовлені заводським способом, до категорії боєприпасів не відносяться, вони являються 9 мм патронами, спорядженими метальними снарядами «несмертельної дії» придатні до стрільби (проведення пострілів) з 9 мм травматичної зброї.

З протоколу огляду місця події проведеного із застосуванням відеозапису від 28.03.2015 року (т.1 а.с.91-93) вбачається, що 28.03.2015 року слідчим в присутності понятих та користувача автомобіля о 01:00 год. в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області, було проведено огляд автомобіля марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_3 , яким керував потерпілий ОСОБА_12 .

Із протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2015 року (т.1 а.с.193-222) вбачається, що 10.03.2015 року під час проведення аудіо - відео контролю особи ОСОБА_8 , останній розповідає ОСОБА_11 про обставини руху автомобіля потерпілого, розмір коштів, які повинні бути у нього від реалізації сантехніки вказуючи на розмір 8000 - 10000 дол. США, повідомляє про план безпосередньо вчинення нападу на автомобіль потерпілого.

В протоколі також відображена зустріч ОСОБА_11 з ОСОБА_8 , яка мала місце 12.03.2015 року під час якої обвинувачений ОСОБА_8 повторно описує ОСОБА_11 подробиці нападу на потерпілого, а саме вказує, де і як необхідно зупинитись біля машини потерпілого, яким чином витягнути шофера, вилучити ключі від автомобіля потерпілого та за необхідності пробити у вказаному автомобілі колеса. Після того, як до них приєднується обвинувачений ОСОБА_9 , який передає ОСОБА_8 пістолет, ОСОБА_8 також розповідає ОСОБА_9 подробиці вчинення нападу, під час чого вказує на напрямок руху потерпілого, кількість осіб що будуть перебувати в автомобілі, зазначає що пістолет потрібен лише для того щоб залякати потерпілого та повідомляє останньому про подальший розподіл між учасниками отриманої від нападу суми коштів, на що отримує усну згоду ОСОБА_9 .

Крім цього в протоколі відображено те, що ОСОБА_8 здійснює декілька телефонних розмов під час яких дізнається про місце знаходження та напрямок руху потерпілого, пояснює ОСОБА_11 про підготовлені знаряддя приховування їх зовнішності та номерного знаку автомобіля, на якому вони будуть пересуватись, тобто балаклави та липкої стрічки.

Із протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.03.2015 року (т.1 а.с.188-192) вбачається, що в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та імітування обстановки злочину по даному кримінальному провадженні було отримано інформацію в умовах, максимально наближених до тих, в яких без контролю за вчиненням злочину могло бути вчинено відносно ОСОБА_12 , громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розбійний напад із заволодінням грошовими коштами. При цьому було визначено конкретні функції кожного з учасників групи під час вчинення злочину, підготовлено транспортний засіб марки «Шевроле Авео» державний номерний знаки НОМЕР_1 , заздалегідь придбано пістолет типу револьвер, а також підготовлено інші знаряддя та засоби необхідні для вчинення злочину, детально обговорено план вчинення злочину.

В ході проведення вказаної негласної слідчої дії отримано інформацію про те, що ОСОБА_8 має намір вчинити розбійний напад на мешканця м. Чернівці, та заволодіти коштами останнього, при цьому підшуковує осіб для вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З метою перевірки достовірності отриманих фактів, щодо готування вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереженням за поведінкою та діями ОСОБА_8 , а також попередження та недопущення вчинення вказаного злочину, для проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії залучено особу з вигаданими анкетними даними - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого в АДРЕСА_2 .

В ході проведення контролю за вчиненням злочину, в обстановці максимально наближеній до реальної, створено умови, за яких ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 , вчинити разом з ним розбійний напад на мешканця м. Чернівці, та заволодіти коштами в сумі, приблизно 10000 доларів США, при цьому не повідомляючи дані вказаної особи. Поряд з цим ОСОБА_8 також повідомив, що для вдалого вчинення вказаного розбійного нападу та заволодіння коштами необхідно залучити, ще одну надійну особу, а також знайти та підготувати засоби і знаряддя вчинення даного злочину, зокрема зброю, маски, рукавички, транспортний засіб тощо.

На далі, з метою перевірки достовірності дійсних та реальних намірів ОСОБА_8 , встановлено, що 10.03.2015 року останній зателефонував ОСОБА_11 , та запропонував зустрітись на автовокзалі за адресою вулиця Садова, м. Чернівці, щоб розповісти ОСОБА_11 план вчинення розбійного нападу.

О 15:40 год. до автовокзалу під`їхав автомобіль марки «БМВ» за кермом якого знаходився ОСОБА_11 . В даний автомобіль сів ОСОБА_8 . Знаходячись в автомобілі останній, детально розповів ОСОБА_11 план вчинення злочину та роль кожного з учасників у вчиненні даного нападу, подальші дії, які вони мають здійснити в ході вчинення розбійного нападу при цьому повідомив, що йому відомо маршрут руху потерпілого, марка та зовнішній вигляд автомобіля, оскільки він раніше працював на вказаній фірмі. Окрім цього ОСОБА_8 повідомив, що до вчинення нападу він залучив, ще одного чоловіка, однак кого саме не повідомляв.

О 16:00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 розпрощались, після чого ОСОБА_8 вийшов з автомобіля сів в маршрутне таксі № 21, та поїхав напрямку вул. Головної м. Чернівці.

В подальшому о 16:20 год. ОСОБА_8 , прийшов на перехрестя вулиць Заньковецька - Головна, де зустрівся із невідомим чоловіком на вигляд 35-40 років, вище середнього зросту, міцної статури, обличчя кругле, волосся русяве, коротке з сивиною, був одягнений: чорна кепка, сіра куртка, сині джинси, кросівки і разом пішли в напрямку вул. Бетховена. Пізніше було встановлено, що вказаною особою є громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий в АДРЕСА_1 .

О 16:23 год. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , в приміщенні міні-маркету, розпивали спиртні напої.

12.03.2015 року ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_11 , та домовився зустрітись щоб разом під`їхати до ОСОБА_9 , та придбати у останнього зброю, яка їм необхідна для вчинення розбійного нападу. При цьому повідомив ОСОБА_11 , що він телефонував ОСОБА_9 , і домовився купити в нього пістолет за гроші в сумі 200 доларів США. Приблизно о 14:10 год. на автостанцію по вул. Садова-1, прийшов ОСОБА_8 , та став очікувати на ОСОБА_11 , біля приміщення бару «Алмаз».

О 14:20 год. на автовокзал приїхав ОСОБА_11 автомобілем марки «БМВ», в який сів ОСОБА_8 , та сказав йому їхати до ОСОБА_9 для придбання зброї. В ході вказаної розмови ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 , знайти автомобіль на якому вони будуть відслідковувати та переслідувати потерпілого. Під`їхавши до будинку № 10 по вулиці Головній в м. Чернівці, ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_9 щоб останній вийшов з дому. Через декілька хвилин до автомобіля підійшов ОСОБА_9 і сів на заднє сидіння. Дістав пістолет і передав його ОСОБА_8 , для огляду. Під час огляду пістолета ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_9 , що грошей розрахуватись за пістолет в нього на даний час немає і він зможе розрахуватись за нього після розбійного нападу, пояснивши, що того ж дня біля 20:00 год. у нього будуть гроші і він з ним розрахується. Після чого, ОСОБА_8 , запропонував ОСОБА_9 поїхати разом з ним та ОСОБА_11 для вчинення розбійного нападу, при цьому розповів план вчинення нападу, та повідомив, що він заробить більше грошей ніж з продажу пістолета. ОСОБА_9 , спочатку відмовлявся від участі у вчиненні злочину, однак потім погодився і вони домовилися цього ж дня зустрітись біля 17:00 год. для вчинення нападу. Однак за декілька хвилин до виїзду, ОСОБА_9 відмовився їхати пояснивши, так як він подумав і зрозумів, що це серйозний злочин і до його вчинення необхідно добре підготуватися. Запропонував ще раз зустрітись 16.03.2015 року і більш детально обговорити план вчинення нападу, після чого розпрощались та розійшлись по домівках.

16.03.2015 року, зустріч між ними не відбулась оскільки в ОСОБА_9 був день народження і останній в розмові з ОСОБА_8 по мобільному телефону, переніс зустріч на інший день.

19.03.2015 року ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_11 , і домовився про зустріч при цьому повідомив, що телефонував ОСОБА_9 і що вони втрьох мають зустрітись і обговорити план дій.

Близько 13:00 год. на майданчик для паркування автомобілів на вулиці Героїв Майдану, 69 заїхав автомобіль марки «Рено Кенго» номерний знак НОМЕР_4 за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , а в якості пасажира ОСОБА_8 і стали очікувати ОСОБА_11 . Коли до них підійшов ОСОБА_11 то вони разом на автомобілі ОСОБА_9 , поїхали в с. Мамаївці, Кіцманського району, де проїхавши трасою оглянули заїзд і виїзд з траси та місце можливого вчинення нападу повернулися в м. Чернівці. Під час руху, ОСОБА_8 розповідав хто і що буде робити під час нападу. Після чого ОСОБА_8 , запропонував ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , підготуватись і того ж дня близько 19 год. виїжджати в сторону села Звенячин, Заставнівського району, де має проїжджати потерпілий, якому ОСОБА_8 , має завчасно зателефонувати і під приводом забрати для нього запчастину в м. Тернопіль, тим самим вивідавши його місцезнаходження.

Згідно плану ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , на автомобілі має забрати ОСОБА_9 і його та разом поїхати на місце вчинення нападу. При цьому ОСОБА_9 має взяти із собою свій пістолет. Близько 18:00 год. ОСОБА_11 , на автомобілі марки «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору забрав з дому ОСОБА_9 , і разом поїхали до ОСОБА_8 , а потім втрьох виїхали в напрямку с. Звенячин, Заставнівського району, де зупинились неподалік від стаціонарного поста ДАІ на повороті в напрямку села Хрещатик, Заставнівського району Чернівецької області і стали очікувати. Знаходячись в автомобілі останні обговорювали, план здійснення нападу, маючи при собі заздалегідь підготовлені пістолет та інші знаряддя і засоби необхідні для вчинення злочину. Пробувши на місці приблизно до 05:00 год. 20.03.2015 року не дочекавшись потерпілого, так як в телефонній розмові потерпілий повідомив, що затримується, ОСОБА_8 прийняв рішення їхати по домівках і повідомив, що наступного разу коли потерпілий буде виїжджати з товаром прослідкує за ним, побачить на якому автомобілі він буде їхати, проте не буде телефонувати йому, щоб не викликати підозри, а розрахує час коли останній буде повертатись з грошовими коштами.

26.03.2015 року, заздалегідь домовившись з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зустрілись і поїхали з м. Чернівці в напрямку с. Звенячин, Заставнівського району, де зупинились неподалік від поста ДАІ на повороті в напрямку с. Хрещатик і стали очікувати приїзд потерпілого. Не дочекавшись останнього вирішили роз`їхатись. Після чого ОСОБА_8 , запропонував вчинити розбійний напад вдень так як йому дуже потрібні були гроші і більше чекати він не міг.

27.03.2015 року, в обідній час, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 виїхали на маршрут можливого руху потерпілого в напрямку с. Звенячин, Заставнівського району. Не дочекавшись останнього вирішили роз`їхатись.

Того ж дня близько 23:00 год. ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_11 , щоб останній терміново їхав до нього, оскільки йому стало відомо, що потерпілий рухається зі сторони Хмельницької області. Після цього, на автомобілі марки «Шевроле Авео», вони разом поїхали на вулицю Головна 7/4, де забрали ОСОБА_9 і поїхали в напрямку с. Рингач Новоселицького району. Побачивши неподалік села Рингач, автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в напрямку м. Чернівці, почали його переслідувати з метою вчинення розбійного нападу.

28.03.2015року, біля 00:15 год., коли автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_3 зупинився в с. Магала, Новоселицького району. Обвинувачені з метою вчинення нападу зупинилися неподалік де були затримані працівниками УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області, у зв`язку з чим не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

З протоколу за результатами проведення негласної (розшукової) слідчої дії від 03.04.2015 року, щодо зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, тобто здійснення контролю за телефонними розмовами ОСОБА_8 (т.2 а.с.1-34) та протоколу за результатами проведення негласної (розшукової) слідчої дії від 31.03.2015 року, щодо візуального спостереження за особою, а саме за обвинуваченим ОСОБА_8 (т.2 а.с.35-40) вбачається, що:

- під час телефонних розмов з 12.03.2015 року по 27.03.2015 року ОСОБА_8 неодноразово телефонує потерпілому та намагається дізнатись про його напрямок руху, місце знаходження на час дзвінка та час повернення до м. Чернівці. Під час телефонних розмов ОСОБА_8 з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , останні неодноразово домовляються про зустріч. Під час розмови 12.03.2015 року, ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , останній радить ОСОБА_8 не поспішати і пояснює що це є «розбійний напад». Також з їх розмови вбачається, що ОСОБА_8 намагається домовитись з ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_21 про спільне здійснення нападу з метою заволодіння коштами потерпілого;

- в період з 10.03.2015 року до 26.03.2015 року ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вчиняли умисні дії щодо готування до розбійного нападу, а саме підшуковували засоби та знаряддя для нападу, ОСОБА_8 схиляв та умовив ОСОБА_9 на вчинення злочину, вживали заходи щодо слідкування за потерпілим, обговорювали питання щодо усунення перешкод для вчинення розбою та вжиття заходів щодо зникнення непоміченими з місця вчинення злочину, а також вчиняли інші умисні дії щодо створення умов для нападу.

З протоколів огляду предмету від 01.04.2015 року, 02.04.2015 року та 01.04.2015 року з фото таблицями до них (т.2 а.с.50-54, 57-59, 110-116) вбачається що:

- вилучений під час затримання 28.03.2015 року у ОСОБА_8 мобільний телефон LG чорно-рожевого кольору, був в наявності разом з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС Україна № НОМЕР_5 на якій були наявні контакти абонентів, серед яких також були наступні номери: « НОМЕР_6 - ОСОБА_22 » та « НОМЕР_7 -Ківс. Коблик»;

- під час затримання 28.03.2015 року у ОСОБА_8 була вилучена чорна шкіряна оперативна кобура та чорні шкіряні зимові рукавиці;

- вилучений під час затримання 28.03.2015 року у ОСОБА_9 мобільний телефон SONY був в наявності разом з сім-карткою мобільного зв`язку МТС Україна № НОМЕР_8 , та Київстар № НОМЕР_7 , на якому були наявні контакти абонентів, грошові кошти в сумі 343 (триста сорок три) гривні, ключі в кількості 7 (сім) штук, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_9 , дозвіл № НОМЕР_10 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_23 .

З постанов про визнання предмету речовим доказом від 02.04.2015 року та 01.04.2015 року (т.2 а.с.60-61,117-118) вбачається, що:

- чорна шкіряна оперативна кобура та чорні шкіряні зимові рукавиці, які були вилучені у ОСОБА_8 під час затримання визнано речовими доказами і передано на зберігання в приміщення УБОЗ УМВС України в Чернівецькі області;

- мобільний телефон SONY з сім-картками операторів мобільного зв`язку МТС Україна № НОМЕР_8 , та Київстар № НОМЕР_7 , які були вилучені у ОСОБА_9 під час затримання, визнано речовими доказами та передано на зберігання в приміщення УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області.

Щодо посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції призначаючи покарання, нижче нижчої межі санкції, передбаченої за вказаний злочин у резолютивній частинні не посилаючись на ст.69 КК України, призначив ОСОБА_8 покарання нижче від нижчої межі санкції, передбаченої за вказаний злочин, а також безпідставно застосував ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі, то колегія суддів вважає його необґрунтованим у зв`язку з наступним.
Так, згідно п. 6-1 постанови пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ч.2 ст.68 КК України у разі засудження особи за готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. При цьому, призначаючи особі покарання згідно з ч.ч. 2 і 3 ст. 68 КК України у вироку суд повинен наводити відповідні мотиви, посилатися на ст. 69 КК України у такому разі не потрібно.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, ніякої матеріальної шкоди потерпілому не завдав, а останній не має до нього будь-яких претензій, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, а також його пасивну роль у вчинені готування до розбійного нападу, колегія суддів вважає застосування до нього судом першої інстанції ст. 69 КК України при призначенні покарання обґрунтованим.
Посилання прокурора в апеляції на те, що з урахуванням правових положень, передбачених ч. 3 ст. 28 КК України та роз`яснень Пленуму ВСУ, викладених у постанові від 23 грудня 2005 року № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», районний суд неправильно перекваліфікував дії обвинувачених, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 187 КК України, на думку колегії суддів є також необґрунтованим виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 3 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Як встановлено судом у готуванні до вчинення розбійного нападу брали участь обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 діяв під контролем працівників міліції тому умислу на вчинення розбійного нападу не мав, у зв`язку з цим, обвинувачення йому не пред`являлося, по даному кримінальному провадженню він проходить як свідок, а тому не є суб`єктом вищевказаного кримінального правопорушення, відповідно у вчиненому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутня передбачена ч. 3 ст. 28 КК України обов`язкова ознака організованої групи, як участь у готуванні або вчиненні злочину трьох і більше осіб.
Колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутня така обов`язкова ознака організованої групи, як стійкість, так як з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 , неодноразово відмовлявся від вчинення розбійного нападу, а погодившись, кілька разів зривав вчинення даного кримінального правопорушення, що свідчить про нестабільні відносини між співучасниками у зв`язку з підготовкою та вчиненням злочину. Крім того, з дня досягнення згоди всіх учасників кримінального правопорушення на вчинення даного кримінального правопорушення пройшов незначний проміжок часу, що свідчить про відсутність стійкого об`єднання учасників даного кримінального правопорушення.

Також, прокурором не надано суду належних та допустимих доказів щодо участі або готуванні обвинувачених до вчинення інших кримінальних правопорушень, а навпаки викладені докази спростовують доводи прокурора з приводу того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також готувалися до вчинення інших кримінальних правопорушень, крім готування до вчинення нападу, спрямованого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 .

А тому, на думку колегії суддів, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в даному випадку така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину організованою групою не доведена, а досліджені докази доводять, що в діях обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.14, ч.2 ст.187 КК України, тобто готування до вчинення нападу спрямованого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , поєднаний з загрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) за кваліфікуючою ознакою, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Безпідставні на думку колегії суддів є посилання в апеляційних скаргах захисників обвинувачених на те, що з боку представників органів досудового розслідування була провокація обвинувачених до вчинення даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчинення злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем.

Як встановлено районним та перевірено апеляційним судом, саме ОСОБА_8 був організатором вчинення даного кримінального правопорушення, здійснював активні заходи щодо підготовки до вчинення даного кримінального правопорушення, підшукання осіб з якими мав намір вчинити дане кримінальне правопорушення, транспортного засобу, підготовлював знаряддя для приховування зовнішності та номерного знаку автомобіля, а не ОСОБА_11 , що підтверджується показами останнього допитаного в якості свідка, журнал судового засідання (а.с. 61-62 т.4), протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії від 28.03.2015 року (а.с.188-192 т.1),стенограмами розмов аудіо,- відеоконтролю (а.с.196-197 та 198-207 т.1) і стенограмою розмов ОСОБА_8 (а.с.3-34 т.2).

Щодо посилання захисників на відсутність в матеріалах кримінального провадження протоколу монтажу камери в салоні автомобіля БМВ та протоколу огляду і вручення громадянину ОСОБА_11 технічних та інших засобів (спецтехніки), якими фіксувались негласні слідчі (розшукові) дії, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до чинного кримінального процесуального кодексу України такий протокол як монтаж камери чи інших технічних засобів не передбачений і не складається. Відеофіксація розмов між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 велась у рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи відповідно до ст.260 КПК України. В матеріалах кримінального провадження є наявний вказаний протокол із додатками, а саме флеш носієм (оригінал відеофіксації) та оптичних дисків, на які записані розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ( а.с. 193-194 т.1).

Також в апеляційних скаргах захисників зазначено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні протоколи прокурора про засекречення та легендування автомобіля «Шевроле Авео», на якому мали намір вчиняти розбійний напад обвинувачені, не оглянуто технічний паспорт даного автомобіля, не встановлено кому він належить та не накладено арешт на нього. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 271 КПК України, прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених ст. 251 КПК України, зобов`язаний зазначити про застосування спеціальних імітаційних засобів. В матеріалах кримінального провадження наявний протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.03.2015 року - контроль за вчинення злочину, в якому зазначено що вказану негласну слідчу (розшукову) дію проведено з використанням помічених та імітаційних засобів, необхідність яких виникне в ході проведення документування (а.с.188-192 т.1).

Щодо передачі протоколів про проведення негласних слідчих дій з додатками прокурору після спливу терміну передбаченого ст.252 КПК України, то таке порушення, на думку колегії суддів не є підставою для визнання таких відомостей недопустимими доказами, так як слідчі дії проводилася на підставі відповідних процесуальних документів.

На рахунок посилання в апеляції на те, що обвинувачений ОСОБА_9 хотів тільки продати пістолет ОСОБА_8 і ніякого відношення до планування, готування і схвалення плану вчинення розбійного нападу не мав, то колегія суддів вважає, його необґрунтованим.

Так, як матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій достовірно встановлено, що ОСОБА_9 обговорював план вчинення нападу на автомобіль фірми «Люкон», зокрема під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,- відеоконтроль особи від 10.03.2015 року, 19.03.2015 року, 26.03.2015 року. Крім цього, 19.03.2015 року та 26.03.2015 року, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виїжджали з метою вчинення вказаного нападу, однак через обставини які не залежали від їх волі не вчинили зазначений напад. Також про те, що ОСОБА_9 обговорював план вчинення вказаного нападу свідчить і проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж.

Щодо посилання, захисників на те, що в порушення ст. 104 КПК України у протоколі не вказано характеристику технічних засобів та носіїв інформації, які застосовувались при проведення процесуальної дії, то колегія суддів вважає, що дане посилання не відповідає дійсності, так як в протоколах про хід і результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль щодо обвинувачених зазначено, що отримана в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії інформація міститься на відповідних носіях інформації (флеш носій, а.с. 193-194 т.1), а ст.104 КПК України не містить вимог щодо зазначення технічних характеристик засобів, якими фіксувались події, що мали місце.

Посилання захисників на те, що проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням кримінального правопорушення, проводився не на підставі постанови прокурора, на думку колегії суддів є необґрунтованими так, як в матеріалах кримінального провадження є протокол 28.03.2015 року - контроль за вчиненням злочину, відповідно до якого вказану слідчу дію проведено на підставі постанови прокурора від 05.03.2015 року №04/2/5-540-т (а.с.188-192 т.1).

Щодо посилання захисників обвинувачених, що в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, підтверджуючі повноваження співробітників, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії - аудіо, відеоконтроль обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому дана інформація отримана у незаконний спосіб, то воно також є необґрунтованим. Оскільки в матеріалах кримінального провадження є протокол, 30.03.2015 року, складений о/у УБОЗ УМВС ОСОБА_20 в якому міститься посилання на те, що вказану негласну слідчу (розшукову) дію проведено на підставі ухвали слідчого судді від 06.03.2015 року № 481-т та доручення слідчого від 06.03.2015 року № 4/274-т, що відповідає вимогам ст. 252 КПК України (а.с.193 т.1).

Відсутність в матеріалах кримінального провадження постанови прокурора №04/2/5-540 від 05.03.2015 року, доручення слідчого №4/274 від 06.03.2015 року та ухвал слідчих суддів № 481 від 06.03.2015 року, № 482-т від 06 березня 2015 року та №483-т від 06 березня 2015 року, не є підставою для визнання протоколів про хід і результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій не допустимими доказами, так як вказані рішення не є доказами у кримінальному провадженні, а лише підтверджують законність проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Під час виконання вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту було надано матеріали кримінального провадження в тому числі і протокол про хід і результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 28.03.2015 року (а.с.188-192 т.1), де зазначено, що вказані слідчі дії проведені на підставі вищевказаних процесуальних рішень.

Більш того, під час розгляду апеляційних скарг прокурора та захисників, за клопотанням прокурора до матеріалів справи долучено і апеляційним судом досліджено розсекречені: постанова прокурора №04/2/5-540 від 05.03.2015 року та доручення слідчого №4/274 від 06.03.2016 року, а також досліджено повідомлення експертної комісії апеляційного суду Чернівецької області № 440т від 25.03.2016 року, згідно якого, відповідно до Акту експертної комісії з питань таємниць апеляційного суду Чернівецької області №437 т від 25.03.2016 року, у задоволені клопотання заступника прокурора Чернівецької області № 15-377 від 24.03.2016 року про скасування грифу секретності з ухвал слідчих суддів апеляційного суду Чернівецької області № 481-т від 06 березня 2015 року, № 482-т від 06 березня 2015 року та №483-т від 06 березня 2015 року - відмовлено, що підтверджує наявність вищевказаних ухвал слідчих суддів і спростовує посилання захисників на те, що проведення негласних слідчих (розшукових) дій - контроль за вчиненням злочину проводилися без відповідних процесуальних рішень.

Про ознайомлення захисників з вищевказаними процесуальними документами, свідчить підписаний захисниками протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 29.03.2016 року.
Посилання захисників, що суд першої інстанції ухвалюючи вирок не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в частині того, що ОСОБА_8 з ОСОБА_11 , 27.03.2015 року, їхав в Новоселицький район, за автомобілем, за який попередньо сплатив останньому 2000 доларів США, є безпідставними, так як їх покази, в частині мети поїздки, спростовуються іншими доказами та матеріалами кримінального провадження, якими доведена винуватість обвинувачених у даному кримінальному провадженні (готуванні до розбою), відповідно до ст. 91 КПК України, а саме показами свідка ОСОБА_11 даними в режимі відео конференції, із застосуванням заходів безпеки, журнал судового засідання (а.с.189-198 т.3) та матеріалами отриманими в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які містяться на відповідних носіях інформації (флеш носій) (а.с. 194 т.1), і є послідовними, доповнюють одні одних та доводять вину обвинувачених у вчиненому, а тому покази обвинувачених та свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 - (батька та дружини ОСОБА_8 ) в цій частині, судова колегія вважає такими, що не відповідають дійсності.

Необґрунтованим є посилання в апеляції, що під час зупинки автомобіля ОСОБА_11 вибіг із нього та почав витягувати ОСОБА_8 з автомобіля, а перед тим як вийти з автомобіля, витягнув пістолет та кинув ОСОБА_8 під ноги, а оперативну кобуру працівники міліції оділи останньому вже після затримання, так як затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювалось виключно працівниками правоохоронних органів, а ОСОБА_8 одів кобуру до пістолета на ремінь сам, про що він повідомив під час відеофіксації до протоколу його затримання (а.с.46-49 т.2)

Безпідставним є також твердження захисту щодо неповноти судового слідства у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання захисту щодо з`ясування на яких підставах у користуванні ОСОБА_11 перебував автомобіль Шевроле Авео, які причини того, що його реєстраційні номери рахуються за автомобілем іншої марки, а також підстав використання та належності автомобіля БМВ 730, так як вказані обставини не мають жодного доказового значення у вказаному кримінальному провадженні щодо готування до вчинення розбою. Що стосується відмови в задоволенні клопотання про витребування інформації від оператора мобільного зв`язку про телефонні дзвінки та СМС повідомлення 27.03.2015 з боку ОСОБА_11 до ОСОБА_9 , то слід зазначити, що в матеріалах кримінального провадження наявна така інформація, а саме протокол тимчасового доступу до речей і документів з додатком до нього, роздруківка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС України», та схема телефонних розмов від 20.04.2015 року ( а.с.147-184 т.1) та відповідно до яких за період з 21.02.2015 року по 28.03.2015 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зафіксовано одне з`єднання, а саме ОСОБА_9 телефонує ОСОБА_11 .

З огляду на вище викладене, колегія суддів вважає, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, відсутні порушення КПК України, що дають підставу суду визнати їх недопустимими доказами, доведення вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у готуванні до розбійного нападу, так як проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежували права особи, а саме фіксування протиправної діяльності обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювалось на підставі ухвал слідчих суддів Апеляційного суду Чернівецької області №481-т, № 482-т та №483-т від 06 березня 2015 року на здійснення візуального спостереження в громадських місцях із застосуванням фото, кіно і відеозйомки, оптичних та радіоприладів, інших технічних засобів, постанови прокурора №04/2/5-540 від 05.03.2015 року та доручення слідчого № 4/274 від 06.03.2015 року.

Про проведення негласних слідчих (розшукові) дії, а саме: контроль за вчиненням злочину, аудіо-відео контроль особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, спостереження за особою, внаслідок чого тимчасово були обмеженні їх конституційні права, обвинувачені в порядку ст.253 КПК України були повідомлені слідчим 14.05.2015 року (т.2 а.с.42,43).

Посилання захисників, що походження та наявність грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 в сумі 63 850 грн. та 7 300 доларів США, на момент затримання обвинувачених, нічим не підтверджено і це є підтвердженням того, що планування та реалізація умислу на готування до злочину проводилась правоохоронними органами, на думку колегії суддів не відповідає дійсності, так як в матеріалах кримінального провадження наявний протокол огляду зазначених коштів від 28.03.2016 року, які потерпілий ОСОБА_12 добровільно видав працівникам міліції для огляду (а.с.36-38 т.1). Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 , на протязі тривалого часу працював водієм на фірмі «Lukon» і разом з менеджером ОСОБА_12 здійснював реалізацію сантехніки, а тому йому достовірно було відомо, що після реалізації сантехніки у менеджера даної фірми є значна сума грошових коштів. Відсутність або наявність у потерпілого будь-яких коштів, не могло перешкодити обвинуваченим вчиненню готування до розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Посилання захисників в апеляційній скарзі на те, що районний суд не звернув увагу, що протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.03.2015 року, прийнятий від ОСОБА_11 , слідчим аж 03.04.2015 року, а затримання ОСОБА_8 відбулось 27 березня 2015 року о 23 годині, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.03.2015 року, слідчий СУ УМВС в Чернівецькій області капітан міліції ОСОБА_18 , прийняв від ОСОБА_11 заяву, про готування до розбою саме 03.03.2015 року (а.с.102-104 т.1).

Щодо призначення обвинуваченим виду та міри покарання, то колегія суддів вважає, що районний суд дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Так, призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2014 року, вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового терміну, позитивно характеризується по місцю проживання та утримання під вартою, відсутність претензії до нього з боку потерпілого, а також те, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога останній не перебуває.

Обвинуваченому ОСОБА_9 , що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відсутність претензії до нього з боку потерпілого, що на його утриманні перебувають малолітня дитина та матір похилого віку, а також його пасивну роль у вчинені готування до розбійного нападу.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що районний суд дотримався положень ст. 50 КК України, а саме те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених не можливе без ізоляції від суспільства.

Також на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 ст. 69 КК України врахувавши при цьому, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, ступінь його участі, а саме пасивну роль у готуванні до розбійного нападу, відсутність матеріальних збитків та відсутність претензій до нього з боку потерпілого.

Порушень кримінально - процесуального та кримінального законів під час встановлення фактичних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винність обвинувачених, на кваліфікацію їх дій та обґрунтованість призначеного покарання, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників обвинувачених та прокурора підлягають задоволенню частково.

Апеляційним судом встановлено, що обвинуваченні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно протоколів затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2015 року були затриманні 28.03.2015 року та перебувають під вартою по теперішній час.

При таких обставинах, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28.03.2015 року по 07.04.2016 року.

На підставі наведеного, ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст.ст. 404, 407, 418 та 419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної прикордонної та фіскальної служб прокуратури Чернівецької області ОСОБА_10 , - задовольнити частково.
Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, - змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28.03.2015 року по 07.04.2016 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2 .
Копія вірна суддя