Справа № 676/2682/16-к
Провадження № 1-кп/676/290/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушківці Ярмолинецького району, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, інваліда ІІІ- групи, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 396 КК України,
11.02.2016 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 віджав рукою віконну раму задньої частини житлового будинку, проникли в середину будинку, звідки умисно таємно викрали телевізор марки ВВК 20 «LD 2213 SU», вартістю 1000 грн. та мобільний телефон марки «VoxtelRX 500», вартістю 195 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1195 грн.
Крім того, 12.02.2016 року, близько 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав мікрохвильову піч «SamsungM-1712NR», вартістю 1000 грн., завдавши потерпілому збитків на вищезазначену суму.
Крім того, 13.02.2016 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, діючи з єдиним умислом на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , що знаходилось в будинку АДРЕСА_3 , проникли в середину будинку, звідки таємно викрали пилку універсальну «CompassM1Q-DU01-85», вартістю 3500 грн., шуруповерт 220 В марки SturmID 2150, вартістю 500 грн., безпровідникову дрель марки КD518-1120 LI, вартістю 800 грн., лампочку енергозберігаючу в кількості 1 шт., марки «Делюкс» вартістю 50 грн., лампочку енергозберігаючу в кількості 1 шт., марки «П`ятнашка» вартістю 40 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 4890 грн.
Крім того, 05.03.2016 року, близько 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 діючи з єдиним умислом на викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 , що перебувало в будинку АДРЕСА_3 , проник в середину будинку, звідки таємно викрав магнітолу «ELENBERGCD-500DVD», вартістю 800 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в крадіжці майна потерпілого ОСОБА_4 визнав повністю та суду пояснив, що на початку лютого 2016 року приїхав погостювати до ОСОБА_6 , разом з останнім домовились викрасти майно, що перебувало в домоволодінні АДРЕСА_3 .
11.02.2016 року в нічну пору доби разом з ОСОБА_6 проникли до вищезазначеного будинку, звідки викрали телевізор та мобільний телефон. Перебуваючи в будинку потерпілого побачив там інше майно, яке вирішив в подальшому викрасти. На наступну ніч - 12.02.2016 року, самостійно, з вищезазначеного будинку, вчинив крадіжку мікрохвильової печі. 13.02.2016 року в нічну пору доби, разом з ОСОБА_6 із будинку потерпілого викрали пилку, шуруповерт, безпровідникову дрель та 2 енергозберігаючі лампочки. Після цього, поїхав додому в с. Зіньків Віньковецького району, знаючи, що в будинку потерпілого є ще майно, 05.03.2016 року приїхав в с. Довжок та в нічну пору доби з будинку потерпілого ОСОБА_4 , викрав магнітолу. Викрадене, разом з ОСОБА_6 реалізували, кошти використали на власні потреби. Розкаявся в скоєному.
Також, повністю визнав вину в крадіжці майна потерпілого ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_6 який, суду пояснив, що на початку лютого 2016 року до нього приїхав погостювати ОСОБА_5 . Він повідомив останньому, що з будинку АДРЕСА_3 можна викрасти різне майно. 11.02.2016 року в нічну пору доби разом з ОСОБА_5 проникли до вищезазначеного будинку, звідки викрали телевізор та мобільний телефон. 12.02.2016 року він відмовив в пропозиції ОСОБА_5 вчинити крадіжку майна з будинку потерпілого. Знає, що ОСОБА_5 тієї ночі викрав з будинку потерпілого ОСОБА_4 мікрохвильову піч. 13.02.2016 року у нічну пору доби, знаючи, що в будинку потерпілого є багато майна, проникли в середину, звідки викрали пилку, шуруповерт, безпровідникову дрель, 2 енергозберігаючі лампочки. 05.03.2016 року ОСОБА_5 маючи намір викрасти решту майна з будинку потерпілого, запропонував йому вчинити крадіжку. На пропозицію ОСОБА_5 не погодився, знає, що останній тієї ночі викрав з будинку потерпілого магнітолу.
Вини в частині обвинувачення за ч.1 ст. 396 КК України не визнає, так як, розумів, що в разі повідомлення ним в правоохоронні органи про крадіжки вчинені ОСОБА_5 без його участі (епізоди від 12.02.2016 року та 05.03.2016 року) сам буде викритий у злочинах, вчинених разом з ОСОБА_5 .
Крім повного визнання вини обвинуваченими у вчиненні крадіжок майна потерпілого ОСОБА_4 , їх вина в скоєному повністю доведена показами потерпілого ОСОБА_4 , дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що в період з 11.02.2016 року по 05.03.2016 року з його домоволодіння АДРЕСА_3 було викрадено телевізор мобільний телефон, мікрохвильову піч, пилку універсальну, шуруповерт, дрель, магнітолу та інше майно на суму близько 8000 гривень.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.03.2016 року (т.2 а.с. 6-7), потерпілий ОСОБА_4 повідомив правоохоронні органи, про викрадення його майна з будинковолодіння АДРЕСА_3 .
Так, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2016 року (т. 2 а.с. 172-180), ОСОБА_8 вказує на будинок потерпілого ОСОБА_4 , звідки він 11.02.2016 року та 13.02.2016 року разом з ОСОБА_6 , а 12.02.2016 року та 05.03.2016 року самостійно, викрадено вищезазначене майно.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.05.2016 року (т. 2 а.с. 182-190), ОСОБА_6 вказує на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , звідки він разом з ОСОБА_8 11.02.2016 року та 13.02.2016 року, викрали майно потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу огляду місця події з таблицею фотоілюстрацій (т.2 а.с. 35-38), оглянуто територію господарства АДРЕСА_1 , де проживає обвинувачений ОСОБА_9 . Під час огляду було виявлено магнітолу «Еленберг», інструкцію до безпровідної дрелі. Дані речі було викрадено з домогосподарства АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу огляду місця події з таблицею фотоілюстрацій (т.2 а.с. 48-53), оглянуто територію господарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 . Під час огляду було виявлено дві енергозберігаючі лампочки та телефон марки «Voxtel». Дані речі було викрадено з домогосподарства АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 .
Відповідно по висновку судово-психіатричного експерта №250 від 04.05.2016 року (т.2 а.с. 159-161), ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час виявляє «легку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром в анамнезі», вищевказаний розлад не позбавляв ОСОБА_6 можливості давати звіт своїм діям та керувати ними.
Органами досудового розслідування по діях ОСОБА_5 (епізоди від 12.02.2016 року, 13.02.2016 року та 05.03.2016 року), ОСОБА_6 (епізод від 13.02.2016 року) не вірно (зайво) зазначили кваліфікуючу ознаку ст. 185 КК України повторність.
Відповідно до ч.2 ст. 32 КК України повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.
Відповідно до п. 6 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами кримінального Законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010 року від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК України складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.
В ході судового слідства, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначили, що після того, як вони 11.02.2016 року проникли до будинку потерпілого ОСОБА_4 і побачили там велику кількість різного майна, у них тоді ж виник умисел на заволодіння усім цим майном. Покази обвинувачених, щодо цих обставин не суперечать послідовності їх дій на заволодіння майном. Викрадення майна потерпілого вчинено ними протягом короткого проміжку часу (кожної ночі в період з 11.02. по 13.02.2016 року), протягом цього періоду вони не намагались скоїти крадіжки в будь-якому іншому місці, знаючи про наявність майна в будинку потерпілого і можливість ним заволодіти.
Лише по останньому епізоду, проміжок в часі між крадіжками є значним, однак він виник з причин того, що обвинувачений ОСОБА_5 після 13.02.2016 року, знаходився за місцем свого проживання с. Зіньків Віньковецького району і як слідує з його пояснень, 05.03.2016 року повернувся в с. Довжок, з метою викрасти решту майна потерпілого ОСОБА_4 .
З огляду на вищезазначене дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (епізоди від 11.02.2016 року, 13.02.2016 року) слід кваліфікувати, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло. Дії ОСОБА_5 (епізоди 12.02.2016 року, 05.03.2016 року), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винні у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягають покаранню за їх вчинення.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 12.02.2016 року близько 24 год. 00 хв. знаходячись у житловому приміщенні АДРЕСА_2 дізнався від ОСОБА_5 про вчинення ним 12.02.2016 року близько 23 год. 00 хв. тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 , про обставини вчинення якого йому стало відомо вже після його закінчення, умисно, приховував від правоохоронних органів вчинення вищевказаного суспільно небезпечного діяння, не повідомив про його скоєння та про те, що ОСОБА_5 привласнив викрадене, а саме мікрохвильову піч «Самсунг», викрадену в потерпілого ОСОБА_4 .
Також, 05.03.2016 близько 24 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходячись в житловому приміщенні АДРЕСА_2 дізнався від ОСОБА_5 про вчинення ним 05.03.2016 року близько 23 год. 00 хв. тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 , про обставини вчинення якого йому стало відомо вже після його закінчення, умисно, приховував від правоохоронних органів вчинення вищевказаного суспільно небезпечного діяння, не повідомив про його скоєння, та про те, що ОСОБА_5 привласнив викрадене, а саме магнітолу «Еленберг», викрадену в потерпілого ОСОБА_4 тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 396 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
За диспозиції ч.1 ст. 396 КК України кримінальна відповідальність наступає за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 396 КК України не визнав та пояснив, що 12.02.2016 року та 05.03.2016 року йому стало відомо від ОСОБА_5 про те, що останній здійснив крадіжку майна, з будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 . Оскільки, 11.02.2016 року та 13.02.2016 року разом із ОСОБА_5 також вчинив крадіжку майна, із зазначеного будинку, побоюючись бути викритим у вчиненні цих кримінальних правопорушень, не повідомив правоохоронні ограни про вчинення ОСОБА_5 злочинів.
З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_6 не містять складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України і він підлягає виправдуванню за цим обвинуваченням, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
При обранні обвинуваченим міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, конкретні обставини справи.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених судом встановлено щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Обвинувачені повністю визнали свою вину в крадіжці чужого майна, розкаялися в скоєному, раніше не судимі, позитивно характеризується, є особами молодого віку, обвинувачений ОСОБА_6 виявляє «легку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром в анамнезі», суд враховує, також позицію потерпілого, який просив обвинувачених суворо не карати, вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до ст.ст. 100, 123 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винними за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їм покарання:
ОСОБА_5 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
ОСОБА_6 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши кожному іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.
Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_6 за ч.1 ст. 396 КК України виправдати, за відсутності в його діях складу даного кримінального правопорушення.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
Цивільний позов не завлено.
Речові докази: лампочку енергозберігаючу в кількості 1 шт., марки «Делюкс» вартістю 50 грн., лампочку енергозберігаючу в кількості 1 шт., марки «П`ятнашка» магнітолу «ELENBERGCD-500DVD», мобільний телефон марки «VoxtelRX 500», що передані на зберігання ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 47) залишити йому.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 263,88 грн. (т.2 а.с. 42).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя