У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю: прокурора виправданого захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0002005 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
виправдано за ч. 2 ст. 125 КК України за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він приблизно об 11.00 год. 29 серпня 2013 року біля торгових місць №№ НОМЕР_1 на території Центрального ринку, розташованого на вул. Дзержинського в м. Смілі під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_8 два удари кулаками в груди та живіт, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги докази сторони захисту і залишив поза увагою показання свідків, потерпілого, висновок експерта щодо наявності у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а також інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 . При цьому апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора і свою ухвалу належним чином не мотивував.
У касаційній скарзі потерпілий, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. На обґрунтування цих вимог зазначає, що хоча факт бійки між ним та обвинуваченим вони обидва в судових засіданнях підтвердили, суд надав перевагу доказам сторони захисту і не врахував доказів сторони обвинувачення, безпідставно виправдавши ОСОБА_6 , на що апеляційний суд уваги не звернув та належним чином свою ухвалу не мотивував.
У запереченнях на касаційні скарги прокурора і потерпілого виправданий ОСОБА_6 просить залишити судові рішення без зміни, а касаційні скарги без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційні скарги та вважав, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, виправданого і захисника, які заперечували проти задоволення касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковомузадоволеннюз таких підстав.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 419 КПК України передбачено, що у своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляція залишається без задоволення, зазначити підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Мотивувальна частина ухвали апеляційного суду має містити аналіз доказів і докладні мотиви прийнятого рішення. При цьому необхідно проаналізувати і співставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи апеляційних скарг і на кожен із них дати вичерпну відповідь. Висновки суду повинні мати посилання на відповідний матеріальний або процесуальний закон. Ухвала, що не містить вмотивованих висновків на доводи апеляційної скарги з питань про доведеність або недоведеність обвинувачення, кваліфікацію злочину, про міру покарання, не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Суд апеляційної інстанції при розгляді цього провадження наведених вимог закону не дотримався.
Так, апеляційний суд, залишаючи апеляційні скарги сторони обвинувачення без задоволення, а виправдальний вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано невинуватим у зв`язку з недоведеністю вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - без зміни, мотивував своє рішення лише неспівпадінням часу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який зазначено в обвинувальному акті, з часом, встановленим у судовому засіданні.
При цьому судом апеляційної інстанції не дано жодної оцінки та не мотивовано у своєму рішенні того, чому не прийнято як докази винуватості ОСОБА_6 : показання допитаних під час апеляційного розгляду за клопотанням прокурора потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , котрі 29 серпня 2013 року перебували на території Центрального ринку в м. Смілі та бачили, як ОСОБА_6 і ОСОБА_8 завдавали один одному удари, при цьому ОСОБА_6 завдав удар першим; протокол прийняття заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого 29 серпня 2013 року на території Центрального ринку в м. Смілі ОСОБА_8 діями ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження; висновок судово-медичної експертизи, яким встановлено не тільки факт спричинення ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, а й характер, спосіб та час їх спричинення, а також інші докази, на які посилається сторона обвинувачення.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції належним чином не розглянув доводи сторони обвинувачення і передчасно погодився з висновком місцевого суду стосовно виправдання ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
За таких обставин ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для її скасування.

Під час нового апеляційного розгляду слід виконати усі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилаються прокурор та потерпілий ОСОБА_8 , і постановити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, та потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3