Справа № 495/6550/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001923 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох малолітніх дітей 2013 року народження, 2016 року народження, освіта середня, працює за наймом, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

12.07.2016 року о 18.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 на ґрунті виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 , діючи умисно з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс руками декілька ударів, точну кількість яких встановити не представилось можливим в лобну область та в повіки правого ока потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 15.07.2016 року № 222: у потерпілого ОСОБА_5 є тілесні ушкодження садна лобної області і синець в повіках правого ока, як результат травмуючої дії тупого твердого предмету (предметів). Другі індивідуальні особливості травмуючого предмету в тілесних ушкодженнях не позначилися. Садна і синець зазвичай викликають незначні скороминущі наслідки, впродовж не більше як 6 днів і відповідно до п 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Морфологічні особливості синця і саден відповідають 1-3 денної давності заподіяння, тобто могли бути заподіяними в термін часу вказаному в постанові.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне, що ОСОБА_7 (цивільна дружина його брата) мала намір забрати свої особисті речі з будинку потерпілого, в якому вона раніше проживала на квартирі. 12.07.2016 року біля 18.00 години боячись через те, що потерпілий вимагав від неї гроші, то він поїхав з ОСОБА_8 , щоб розібратись. Знаходячись біля воріт потерпілого між ним та останнім виникла сварка. В ході цього конфлікту він наніс декілька ударів правою рукою потерпілому в область голови та правого ока. До цього конфлікту він не знав потерпілого. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_9 з братом обвинуваченого проживала у нього на квартирі. Коли він дізнався, що брат обвинуваченого знаходиться у розшуку, то запропонував їм виселитись з квартири. 24.06.2016 року вони зібрали свої речі, упакували та залишили на квартирі. 12.07.2016 року ОСОБА_8 зателефонувала йому та сказала, що приїде забрати речі. Коли вона приїхала, то обвинувачений на вулиці біля автомобіля почав пред`являти претензії щодо оплати за квартиру. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 штовхнув його та наніс приблизно 5 ударів. Його сусід їх розборонив. Просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох малолітніх дітей 2013 року народження, 2016 року народження, працює за наймом, раніше не судимого, має постійне місце проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий цивільний позов не заявляв та не має до обвинуваченого будь-яких претензій, просив призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ