Справа № 527/612/16-к
провадження № 1-кп/527/75/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000132 від 01.03.2016 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Козельщинського району Полтавської області, українки, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимої 29.10.2012 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 20.11.2015 року звільнена умовно достроково на 2 місяці 17 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , постійного місця проживання не має, раніше судимого 30.06.2009 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 09.11.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 29.02.2016 року близько 18:30 год. ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно та з корисливим мотивом, шляхом відкриття вхідних дверей, проникли всередину будинку ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали алюмінієвий бідон із кришкою, об`ємом 40 л , вартість якого, згідно висновку експерта-оцінювача ПМП «Шар» ОСОБА_7 , складає 625 грн., миску господарську алюмінієву, об`ємом 15 л, вартістю 170 грн., електричну дриль, виробництва СРСР, вартістю 100 грн., п`ять кілограмів цукру-піску, загальною вартістю 70 грн. та 100 курячих яєць, загальною вартістю 210 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 1175 грн.
Викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, вказаних в описовій частині вироку, при цьому заперечивши вину ОСОБА_5 , яка є його співмешканкою, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Зазначив, що 29.02.2016 року увечері він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов до домогосподарства ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де з будинку таємно викрав алюмінієвий бідон із кришкою, миску господарську алюмінієву, електричну дриль, цукор та курячі яйця. Пояснив, що ОСОБА_5 себе оговорила, вона участі у вчиненні крадіжки не брала. Він її зустрів після вчинення кримінального правопорушення, коли йшов з викраденими речами й пояснив ОСОБА_5 , що взяв їх у своєї сестри, після цього вони разом з ОСОБА_5 пішли здавати викрадені речі на металоприймальний пункт, отримали за металобрухт 150 грн., на які придбали продукти харчування та спиртне і поїхали в сел. Семенівку, де до ранку перебували на залізничному вокзалі. Вказав, що потерпілого ОСОБА_4 він особисто не знає, але бачив, що до нього ходила ОСОБА_5 і тому знав, де він проживає. Пояснив, що вони з ОСОБА_5 домовились, що будуть розповідати, що крадіжку вчинили вдвох, оскільки думали, що це пом`якшить його відповідальність.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнала, пояснивши, що під час досудового слідства вона себе оговорювала, оскільки вважал, що так буде краще, хоча в крадіжці участі не брала. 29.02.2016 року вона, десь ближче до обіду, прийшла до своєї тітки ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_4 , тітки вдома не було, але там були її мати ОСОБА_9 , її двоюрідний брат ОСОБА_10 і племінник , вона ( ОСОБА_5 ) поїла й лягла спати. Коли проснулася, то було вже темно, вона вийшла в магазин за сигаретами й по дорозі зустріла ОСОБА_6 , який ніс металеві бідон та миску. ОСОБА_6 сказав, що взяв вказані речі у сестри в с. Опришки і потім вони разом пішли на металоприймальний пункт, де за здані речі отримали 150 грн., й поїхали на залізничний вокзал в сел. Семенівку. Пізніше в своїх пояснення ОСОБА_5 вказувала, що вона йшла від тітки з пакетом, в якому були особисті речі, оскільки вона не збиралася повертатися назад до тітки. Пояснила, що потерпілого ОСОБА_4 вона знає, іноді вони з матір`ю заходили до нього, він їм давав поїсти. Десь за тиждень до крадіжки вона була в будинку потерпілого, їла у веранді. Вказала, що в ході слідчого експерименту все показувала добровільно, самостійно, місце розташування викрадених речей та обставини крадіжки їй заздалегідь повідомив ОСОБА_6 . В подальших поясненнях вказала, що взагалі не пам`ятає чи проводився слідчий експеримент з її участю.

Не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_5 , вина ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується показами потерпілого та свідків по справі.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_6 він раніше не знав, з ОСОБА_5 він спілкувався, давав їй поїсти. Повідомив, що він зібрався йти в магазин, коли вийшов у веранду, то побачив, що пропали миска, дрель, бідон, яйця, цукор. Будинок був відчинений, бо було ще не пізно , а калітка була зачинена. Вказав, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 добровільно показували всі деталі вчинення крадіжки. Вказав, що вважає, що потерпілі заслуговують суворого покарання, оскільки після крадіжки, в зв`язку з перенесеними хвилюваннями, його дружина потрапила в лікарню.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 29.02.2016 року десь о 18 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_12 стояли по пров. Робочому в м. Глобине і він бачив, що на відстані десь 10 метрів від них йшли чоловік і жінка, чоловік ніс бідон, жінка несла 2 сумки, й пішли в напрямку свинокомплексу. Їхніх облич він не розгледів, бо було темно.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 29.02.2016 року увечері він разом з ОСОБА_11 стояли на вулиці й він побачив, що із-за повороту вийшли ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , вони несли миску й бідон металеві.

Свідок ОСОБА_13 , який був присутній в якості понятого під час проведення слідчих експериментів з участю обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що в ході слідчого експерименту й ОСОБА_5 , й ОСОБА_6 покази давали особисто, добровільно, без примусу, показали, яким чином вчиняли крадіжку, та де знаходилися речі, які були викрадені. Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 один одному не підказували, що саме говорити, ОСОБА_5 не казала, що вона крадіжки не вчиняла й що вона оговорила себе.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_5 , до 15.03.2016 року він проживав за адресою: АДРЕСА_4 разом з матір`ю, вітчимом та братами. Вказав, що раніше ОСОБА_14 періодично проживала разом з ними по АДРЕСА_4 , проте, в 2016 році вона вже не проживала за вказаною адресою. Стверджував, що 29.02.2016 року ОСОБА_5 до них в гості за адресою: АДРЕСА_4 не приходила й в будинку в цей день взагалі не перебувала.

Вина ОСОБА_6 й ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується також наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-протоколом огляду місця події від 01.03.2016 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто домогосподарство АДРЕСА_3 , з зазначенням місця знаходження викрадених речей ( а.с. 83-87);

-висновком експерта з оцінки майна від 02.03.2016 року, згідно якого загальна вартість викрадених у ОСОБА_4 речей становить 1175 грн. ( а.с. 28);
-протоколом огляду території залізничного вокзалу станції «Веселий Поділ» в смт. Семенівка від 01.03.2016 року та фототаблицею до нього, в ході якого було виявлено залишки курячих яєць ( а.с. 92-96);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2016 року, в якому зафіксовано, що свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який 29.02.2016 року близько 19.00 год. проходив по пров. Робочому, разом з ОСОБА_5 , та ніс сумку й алюмінієвий бідон ( а.с. 97-100);
-протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_5 від 14.03.2016 року з фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_5 добровільно розповіла про обставини вчинення нею разом з ОСОБА_6 крадіжки майна з будинку ОСОБА_4 та показала їх на місці ( а.с.101-105);
-протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 від 14.03.2016 року з фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_6 добровільно розповів про обставини вчинення ним разом з ОСОБА_5 крадіжки майна з будинку ОСОБА_4 та показав їх на місці ( а.с.106-109).
Кваліфікацію суспільно небезпечних винних діянь ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло суд находить правильною.

Кваліфікацію суспільно небезпечних винних діянь ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло суд находить правильною.

Вина обвинувачених знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини суд розцінив, як обрану нею форму захисту з метою уникнути покарання за вчинене.

Так, в ході надання пояснень під час судового слідства обвинувачена ОСОБА_5 плуталася в своїх показах в частині того, як вона провела день 29.02.2016 року, спочатку вказувала, що вийшла в магазин за сигаретами, в подальшому, пояснюючи знаходження при ній господарчої сумки, зазначала, що там були її особисті речі, оскільки вона пішла з будинку тітки назовсім.

Крім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні чітко не змогла пояснити звідки їй відомі деталі та обставини вчинення крадіжки у будинку ОСОБА_4 , які вона показувала при слідчому експерименті. В подальших поясненнях вона взагалі вказала, що не пам`ятає обставин проведення з нею слідчого експерименту.

Суд також взяв до уваги, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 спростував алібі ОСОБА_5 в частині її перебування 29.02.2016 року, під час вчинення крадіжки, у будинку по АДРЕСА_4 .

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпіллого.

Потерпілий ОСОБА_4 на протязі судового розгляду кримінального провадження неодноразово висловлював свою позицію про те, що обвинувачені повинні понести заслужене суворе покарання.

На підставі ст. 65 КК України, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, в ході судового засідання не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.

ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний тяжкий злочин проти власності під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно.

На диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_6 , обставини справи, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, у вигляді позбавлення волі, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 09.11.2015 року.

На підставі ст. 65 КК України, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченої, в ході судового засідання не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд вважає не доведеним факт перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння на момент скоєння крадіжки, оскільки ОСОБА_5 заперечує як сам факт вчинення крадіжки, так і перебування в стані сп`яніння, огляд ОСОБА_5 на стан сп`яніння не проводився. Досудовим слідством не надано жодних доказів, що свідчать про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 будучи раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила умисний тяжкий злочин проти власності, за останнім місцем проживання Глобинська міська рада компрометуючих матеріалів відносно неї не має.

На диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної ОСОБА_5 , обставини справи, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, у вигляді позбавлення волі, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Питання речових доказів вирішити в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2015 року і за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту, тобто з 18.00 год. 17.03.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення - з 18.00 год. 17 березня 2016 року по день оголошення вироку 14 червня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту, тобто з 11.00 год. 18.03.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення - з 11.00 год. 18 березня 2016 року по день оголошення вироку 14 червня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі: бідон алюмінієвий із кришкою, миску алюмінієву та електричну дриль, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 залишити власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Глобинський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1