Справа № 140/2239/15-к
№ 1-кс/140/384/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2015 року м. Немирів
Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

клопотання начальника СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000960 від 22.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 та ст. 356 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
До Немирівського районного суду звернувся з клопотанням начальника СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000960 від 22.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 та ст. 356 КК про накладення арешту на майно, мотивуючи його тим, що між ОСОБА_5 з однієї сторони, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з іншої сторони 10.05.2010 року в простій письмовій формі був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Згідно умов даного договору ОСОБА_5 зобов`язувався продати сім`ї ОСОБА_8 житловий будинок за погодженою ціною 40 тисяч доларів США, що станом на 10.05.2015 еквівалентно 316800 гривень. На виконання умов договору ОСОБА_6 10.05.2010 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 30 тисяч доларів США, що станом на 10.05.2010 еквівалентно 237600 гривень. Решту грошових коштів в сумі 10 тисяч доларів США ОСОБА_6 мав сплатити під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку.
В період часу з травня 2010 року по листопад 2013 року на підставі попередньої усної домовленості із ОСОБА_5 . ОСОБА_6 разом із дружиною ОСОБА_7 та двома малолітніми дітьми проживали у придбаному ними на підставі попереднього договору купівлі-продажу будинку, який фактично був у їх повному управлінні та в якому вони проводили ремонтні роботи, підтримували будинок в належному стані. Станом на листопад 2013 року ОСОБА_6 не мав можливості виплатити ОСОБА_5 решту 10 тисяч доларів США. В свою чергу, ОСОБА_5 , всупереч установленому ст. 8 Конституції України не звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки достовірно знаючи, що 15.05.2013 на майно, яке належить йому на праві власності, а саме на житловий будинок в АДРЕСА_1 накладено арешт, у зв`язку з чим він не може мати можливості вчинити вищевказаного правочину, пов`язаного з купівлею продажу будинку.
ОСОБА_5 , переслідуючи умисний корисливий мотив на вимагання чужого майна, під приводом термінової необхідності грошових коштів та в зв`язку з цим невигідного продажу власного автомобіля, почав безпідставно вимагати від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 16 тисяч доларів США, в тому числі решту 10 тисяч доларів США, які ОСОБА_6 мав йому виплатити під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку. Діючи всупереч встановленому порядку, визначеному статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, реалізуючи умисні дії, спрямовані на примусове виселення сім`ї ОСОБА_8 із спірного житлового будинку у період опалювального сезону, власником якого фактично він являється, в супереч ст.109 Житлового кодексу України, відповідно до якої виселення проводиться добровільно або в судовому порядку 27.11.2013 ОСОБА_5 звернувся до Структурної одиниці «Немирівські ЕМ «ПАТ «Вінницяобленерго» з заявою про відключення будинку АДРЕСА_1 від електропостачання. Внаслідок чого 27.11.2013 працівниками СО «Немирівські ЕМ» вказаний будинок був відєднаний від електропостачання. Крім того, ОСОБА_5 самовільно, без погодження із Немирівською дільницею експлуатації газового господарства від`єднав будинок від газопостачання, що стало причиною створення неможливих умов для подальшого проживання сім`ї ОСОБА_8 з двома малолітніми дітьми у вказаному будинку, внаслідок чого останні були вимушені залишити вказаний будинок. При цьому ОСОБА_5 не повернув ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 30 тисяч доларів США, внаслідок чого останньому було завдано майнову шкоду в розмірі 30 тисяч доларів США, що станом на 27.11.2013 року еквівалентно 239700 гривень.
У вчиненні даних злочинів ОСОБА_5 повідомлено про підозру по ч.2 ст.189 та ст.356 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності у підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме:
-житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належить останньому на підставі договору дарування від 02.02.1994 та договору дарування від 04.07.1998 року;

-комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_1 , які належить останньому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2007 року.

Необхідність у накладенні арешту саме на вказане майно мотивована тим, що з 2010 року відбулось знецінення національної валюти, порівняно з курсом долара США. При цьому договір про купівлю-продаж будинку був укладений саме в іноземній валюті. В зв`язку з цим відповідно і відбулось знецінення об`єктів нерухомого майна, а саме будинку по АДРЕСА_1 , який був предметом договору купівлі-продажу. Таким чином накладення арешту лише на вказаний будинок не забезпечить відшкодування шкоди ОСОБА_6 в повному обсязі. А тому є необхідність у накладенні арешту також на майновий комплекс по АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що злочином ТОВ потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди, яка до теперішнього часу залишається не відшкодованою, з метою забезпечення заявленого в майбутньому цивільного позову, постала необхідність накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено, зокрема, на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності у підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити на підставах викладених у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор клопотання також підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, який просить задовольнити клопотання, з`ясувавши думку прокурора, який також підтримав дане клопотання, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що заборона використання майна і розпорядження таким майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені для проведення повного, всебічного об`єктивного розслідування кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 170-171, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , а саме на:

-житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належить останньому на підставі договору дарування від 02.02.1994 року та договору дарування від 04.07.1998 року;

-комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_1 , які належить останньому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2007 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: