Справа № 446/212/16-к У Х В А Л А
15.04.2016 року м. Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
представника потерпілих ОСОБА_9 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбачено ч. 2 ст. 121 КК України,
В судовому засіданні з ініціативи суду, у відповідності до положень ч. 3 ст. 331 КПК України на обговорення учасників процесу поставлено питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні зазначив про існування на даний час ризиків, які визначені у ст. 177 КПК України та які полягають у можливості переховування обвинуваченого від слідства та суду, а також у впливі на свідків, а тому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_9 підтримали думку прокурора, їх представник додатково вказав, що розгляд справи ще не завершено, а тому неможливо змінити запобіжний захід і тому його слід продовжити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 при вирішенні даного питання зіслались на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки вважає, що відсутні будь-які ризики, які визначені ст. 177 КПК України
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, розглянувши питання доцільності тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, вчинив тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_10 , тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31.10.2015р. до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.12.2015р. В подальшому ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.12.2015р. строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 27.02.2016р.
28 січня 2016 року до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України.
24 лютого 2016 року ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області продовжено відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.04.2016р.
Як зазначено у ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частина 3 цієї статті визначає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглянувши питання доцільності строку тримання під вартою обвинуваченого, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов до висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України, зокрема: 1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, так як суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суворість покарання за тяжке кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років, може бути визнане ОСОБА_4 більш небезпечними, ніж переховування та втеча. 2. Ризик незаконного впливу на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки судом не допитано ще всіх свідків по даній справі, а також експерта. Як вже судом відзначалось, частина таких свідків перебувають у тісних дружніх відносинах із обвинуваченим, то він може незаконно впливати на них, чим перешкоджати встановленню істини по справі. Також, не виключена можливість вплив обвинуваченого на експертів.
Також, суд вирішуючи питання щодо запобіжного заходу враховує, відповідно до ст. 178 КПК України, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується становить виключно позбавлення волі від 7-ми до 10-ти років, його молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків (не одружений, дітей немає).
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з врахуванням стадії кримінального провадження, таке продовження є виправданим та доцільним.
Тому, суд дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України,
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13 червня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, прокурору, потерпілим та представнику потерпілих, а також направити уповноваженій службовій особі Львівського слідчого ізолятора УДПтС України для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1