Справа № 154/171/16 Провадження №11-кп/773/300/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 121 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000959 від 23.11.2015 року за апеляційною скаргою прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Устилуг, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, учасник бойових дій, працює охоронцем у ПП «Укр- Петроль», -

засуджений за ч.2 ст. 121 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 17 березня 2016 року, зарахувавши у строк відбутого покарання час тримання його під вартою з 23 листопада 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

На підставі ч. 2 ст. 20 КК України до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, які постановлено виконувати медичній службі кримінально-виконавчої установи по місцю відбування покарання.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 23 листопада 2015 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , а в подальшому в дворі біля вказаного будинку, під час конфлікту з ОСОБА_10 , шляхом нанесення йому ударів руками та ногами в різні частини тіла спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, що супроводжувалась забоєм головного мозку із крововиливами під та над оболонки мозку, забійної рани обличчя, зламу кісток носа, саден, синців кінцівок, обличчя, тулуба, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 164 від 08 січня 2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, які в подальшому спричинили смерть потерпілого.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 , правильності кваліфікації його дій, призначення йому покарання та застосування примусових заходів медичного характеру, просить вирок суду змінити, зарахувавши ОСОБА_7 у строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначає, що суд першої інстанції не застосував вимоги ч.5 ст. 72 КК України, що призвело до неправильного зарахування обвинуваченому в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення. Просить зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання час попереднього ув`язнення з 23 листопада 2015 року по час набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримував апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримував апеляційну скаргу, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами і ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_7 у цій частині дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється, як і правильність призначеного йому покарання та застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону, установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, 23 листопада 2015 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2015 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався судом.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно не зарахував на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування призначеного покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 23 листопада 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тому доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку на підставі п.1 ч.1 ст.413 КПК України, підтверджуються матеріалами провадження.

Таким чином ухвалу суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст. 407 КПК України слід змінити, зарахувавши ОСОБА_7 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23.11.2015 року по 12.05.2016 року, тобто по дату вступу вироку щодо нього в законну силу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_11 змінити.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.11.2015 року по 12.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2