Ухвала іменем україни 15 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня

2016 року щодо неї,

в с т а н о в и л а:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання зазначених положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність цих підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи на неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого, засуджена не навела обґрунтування своїх вимог з урахуванням відповідних положень статей 413, 414 КПК.

У той же час, вказуючи на недотримання місцевим судом вимог

статей 66, 69 КК і ст. 23 КПК, ОСОБА_4 не наводить обґрунтування своїх вимог та не зазначає, у чому полягають ці порушення з урахуванням відповідних положень, на які вона посилається. Натомість засуджена фактично заперечує відповідність висновків суду першої інстанції обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак вимоги касаційної скарги засудженої не повною мірою узгоджуються з наведеними положеннями ст. 436 цього Кодексу, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Разом із тим із касаційної скарги вбачається, що вирок, який оскаржується, переглядався в апеляційному порядку, проте питання про скасування чи зміну судового рішення суду апеляційної інстанції в касаційній скарзі не порушується та не наводить доводів та обґрунтувань щодо незаконності ухвали апеляційного суду.
Також, вказуючи на неправильність вирішення заявленого цивільного позову, засуджена ОСОБА_4 не наводить обґрунтування своїх вимог із урахуванням статей 128, 129 КПК та статей 11661168, 1193 ЦК.
У порушення ч. 3 ст. 427 КПК засуджена не зазначила чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Всупереч ч. 5 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не долучила до касаційної скарги належним чином засвідченої копії ухвали суду апеляційної інстанції, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Крім того, ОСОБА_4 не дотрималася вимог ч. 6 ст. 427 КПК, тому що не долучила до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджена має підтвердити, що не пропустила такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та встановити їй п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3