Справа № 203/3197/16-к
У Х В А Л А

08 грудня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000819 від 19.11.2015р. суд

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000819 від 19.11.2015р.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що на даний час існують ризики, що передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачений може переховується від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 заперечували проти задоволення заявленого клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, та просив суд обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Інші учасники процесу також заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового процесу, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Між тим, прокурор у клопотанні необґрунтував необхідність обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а єдиними підставами для цього зазначено тяжкість обвинуваченого злочину.

Відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно з частиною 1 статті 181 КПК домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі відомі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме що за ч.3 ст.368 КК України передбачено покарання у виді десяти років позбавлення волі.
Приймаючи до уваги також інші обставини передбачені ст.178 КПК України, та оцінивши їх у сукупності суд вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім та дозволить забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігти ризикам передбаченим статтею 177 КПК України.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 131, 132, 176 -178, 181, 183, 202, 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без задоволення.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період з 22.00 годин до 07.00 ранку наступної доби на 60 днів, тобто до 06 лютого 2017р. включно.
Який полягає у забороні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22-00 годин по 07-оо годин, за виключенням необхідності прибуття в зал судових засідань.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмеження та зобов`язання у визначений в період доби перебувати за місцем мешкання: АДРЕСА_1 прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він мешкає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.
Виконання постанови покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , контроль покласти на державного обвинувача що приймає участь у провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1