гСправа № 187/483/16-к Провадження №1-кп/0187/123/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року смт. Петриківка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 04.04.2012 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 18.07.2014 від подальшого відбуття покарання на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 11.07.2014 за ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
Повторно 09.05.2016 близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення крадіжки, прибув до домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, проник до господарського приміщення, де здійснив крадіжку чотирьох курей, вагою 2 кг кожна, вартістю 27 гривень 50 копійок за 1 кг, на загальну суму 220 грн. та велосипеду марки «Салют», вартістю 550 грн., який знаходився біля приміщення кухні.
З викраденим майном ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, у подальшому розпорядившись ним на свій розсуд, а саме відвіз за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на викрадення чужого майна, 09.05.2016 близько 24 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії та діючи з єдиним умислом, спрямованим на викрадення майна ОСОБА_5 , повернувся до належного останньому домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де маючи умисел на вчинення крадіжки, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «Дельта» модель ЕХ 500 Т В червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 1464,47 грн., який знаходився в сараї на подвір`ї та відкотив його до огорожі вказаного домоволодіння. Повернувшись на подвір`я, ОСОБА_6 відчинив одну із кліток для худоби, звідки здійснив крадіжку одного кроля, вагою 1,5 кг, вартістю 75 грн. за один кілограм, на загальну суму 112 гривень 50 копійок, та двох курей, які знаходились в господарському приміщенні, вагою 2 кг кожна, вартістю 27 гривень 50 копійок за 1 кг на загальну суму 110 грн. Після чого ОСОБА_4 пішов до огороду, звідки здійснив крадіжку поливного шлангу, загальною довжиною 55 метрів, вартістю 17 гривень 35 копійок за 1м, на загальну суму 954 гривні 25 копійок.
З викраденим майном ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, у подальшому розпорядившись ним на свій розсуд, а саме відвіз за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3411 гривень 22 копійки.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці незаконно заволодів зазначеним майном, що належить ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаюється.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, вчинене з проникненням у інше сховище вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, а діями, які виразилися таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, сховище, вчинене повторно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Також суд враховує, що обвинувачений не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, потерпілому майно повернуте.
Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання є вчинення злочину, щодо особи похилого віку.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
За ч. ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
За ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку встановити 3 (три) роки.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по справі вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1