Дата документу Справа № 320/2375/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1226/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/2375/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 187 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000742 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обільне Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.03.2001 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 141 ч.2, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

- 14.12.2004 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 289 ч.2, 304, 357 ч.3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.04.2009 за відбуттям строку покарання;

- 12.08.2011 Джанкойським міським судом АР Крим за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.05.2014 за відбуттям строку покарання;

- 13.01.2015 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту. Звільнений 22.05.2015 за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню через невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість. Вказує, що в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений останній раз судимий 13.01.2015 за ч.2 ст.185 КК України. Судом не враховано обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 рецидив злочину.
У зв`язку з викладеним, прокурор просить вирокМелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, ухвалити новий вирок, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 7 355 грн.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишений до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 19 лютого 2016 року по 30 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів у порядку ст.100 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вироком суду, 15 лютого 2016 року приблизно о 02 годині 35 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля приміщення міжміського автовокзалу № 1, розташованого по вул. Дзержинського, 204-а в м. Мелітополі, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 і здійснив на нього напад, а саме: штовхнув його на землю і наніс йому не менш ніж 4 удари ногою в голову та по тулубу, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: струс головного мозку; множинні синці на обличчі, волосистій частині голови; крововилив під кон`юнктивою правого очного яблука; садно, рана, синець на верхній губі, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я, тим самим застосував насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Під час вищевказаного нападу ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 10 г, та золотим хрестиком, 585 проби, вагою 2 г, загальною вартістю 7200 грн., мобільним телефоном "NOMI i502 Drive black", ІМЕЙ 1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 грн., в якому знаходились сім-карта мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_3 , вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 10 грн., та сім-карта мобільного оператора "МТС" № НОМЕР_4 , вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 15 грн.; чоловічою дублянкою, чорного кольору, вартістю 1000 грн. та грошовими коштами у розмірі 100 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10 355 грн.

У відповідності до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 рецидив злочину, як обтяжуюча покарання обставина не зазначена. Прокурором в судовому засіданні обвинувачення в цій частині не змінювалось. За таких обставин суд був позбавлений можливості за власною ініціативою врахувати цю обтяжуючу покарання обставину. Що стосується минулих судимостей обвинуваченого, то вони враховані судом у вироку.

Тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30 травня по 11 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4