В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2016 Справа №607/4339/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 26 січня 2016 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мукачеве Закарпатської області, проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, командира господарчого відділення взводу забезпечення 4 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року),

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

13 липня 2015 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за частковою мобілізацію відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VII, в особливий період та згідно наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 198 від 28 серпня 2015 року проходить військову службу на посаді командира господарчого відділення взводу забезпечення 4 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини пп НОМЕР_1 , о 08 год. 10 хв. 20 грудня 2015 року не з`явився із відпустки до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на ранкове шикування та до 23 години 05 січня 2016 року перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління.

Крім цього, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч зазначених вище вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини пп НОМЕР_1 повторно, о 07 год. 17 січня 2016 року не з`явивився із в/частини пп НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та не виконував службові обов`язки до 17 год. 20 квітня 2016 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи реальну змогу це зробити.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Дав показання про те, що дійсно 20 грудня 2015 року не з`явився у військову частину після відпустки, також 17 січня 2016 року після не проходження профвідбору у в/ч в АДРЕСА_3 знову не з`явився на місце служби. У вчиненому щиро розкаявся та запевнив, що подібного більше не повторить. Просить не позбавляти його волі.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року), як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинені особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винного, зокрема, його негативну характеристику за місцем служби, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою повторно, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Водночас, беручи до уваги дані про його особу, зокрема: те, що повністю визнав вину, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, злочин вчинив вперше; має на утриманні малолітнього сина, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Також, для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 під час іспитового строку, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ст. 76 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 слідчим суддею 21 квітня 2016 року, до набрання вироком законної сили слід змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки протягом двох місяців, але не пізніше набрання законної сили, прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора м. Тернопіль, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Речові докази - залишити володільцю.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 /два/ роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Командиру військової частини пп НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_3 , а у разі його звільнення з військової частини - контроль за виконанням вироку покласти на органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання засудженого.

Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 слідчим суддею 21 квітня 2016 року, змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки протягом двох місяців /до 09 липня 2016 року /, але не пізніше набрання вироком законної сили: прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора м. Тернопіль, повідомляти суд або прокурора про зміну місця проживання.

Документи - матеріали службових розслідувань, проведених службовими особами в/ч пп В1428: за фактом нез`явлення в розташування в/ч ОСОБА_3 (відсутності на службі з 20 грудня 2015 року до 05 січня 2016 року), та фактом нез`явлення в розташування в/ч ОСОБА_3 (відсутності на службі з 17 січня 2016 року по даний час); іменний список особового складу 4 гаубичного артилерійського дивізіону в/ч пп НОМЕР_1 для проведення вечірньої перевірки за грудень 2015 року-січень 2016 року, - які передані на зберігання у військову частину пп НОМЕР_1 залишити там же.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1