У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року місто Одеса
В С Т А Н О В И В:
Як слідує із клопотання та матеріалів кримінальної справи, дослідженої судом - 18.07.2016, приблизно о 19.00, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 , направлену на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, маючи з собою пристрій для сканування сигналізації та відчинення автомобілів пішки пересувались по місту Одесі та підшукували особу, у якої можливо викрасти з автомобіля належне їй майно.
В подальшому 18.07.2016, приблизно о 19.30, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підійшли до будинку АДРЕСА_3 , де побачили, що з автомобілю «Citroen C1» д.н. НОМЕР_1 , вийшла потерпіла ОСОБА_8 , попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 із допомогою пристрою для сканування та зняття сигналізації відімкнув автомобіль «Citroen C1» д.н. НОМЕР_1 , а ОСОБА_5 у свою чергу, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив водійські двері вищевказаного автомобіля, та таємно викрав з переднього пасажирського сидіння автомобіля сумочку чорного кольору, в якій знаходилось наступне: гаманець синього кольору, грошові кошти у сумі 2500 гривень, зарядний пристрій на мобільний телефон «Айфон 6с», водійське посвідчення, паспорт громодянина України на ім`я ОСОБА_8 , технічний паспорт на автомобіль «Citroen C1» д.н. НОМЕР_1 , продукти, шкарпетки, навушники.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 4000 гривень. Після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли.
Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується доказами, добутими у ході досудового розслідування, а саме: допитом потерпілої ОСОБА_8 ; допитом свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, в ході якого у ОСОБА_7 було вилучено електронний пристрій для сканування та зняття сигналізації з автомобіля; протоколом огляду місця події; протоколом огляду речових доказів;
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
18.07.2016, о 19:45 ОСОБА_5 затримано та складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, після чого 19.07.2016 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 185 КК України.
Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яким законом передбачене покарання до 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_5 зі слів раніше вчиняв тяжке корисливе кримінальне правопорушення, та маючи не зняту та не погашену судимість, а саме: ОСОБА_5 був засуджений 14.05.2013 року Алчевським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, виходячи з цього, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив, корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_5 є мешканцем іншої області, певного місця мешкання у м.Одесі та реєстрації не має, місця роботи та стійких соціальних зв`язків не має, таким чином може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілу та перешкоджати по кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки, оскільки лише тримання під вартою забезпечує примусову ізоляцію особи.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав в судовому засіданні клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання провину свою в скоєнні зазначеного правопорушення визнав, вказавши, що вимушений був виїхати за межі Луганської області, не бажаючи бути призваним та воювати на боці терористі з ЛНР, в м.Одесі не міг знайти роботу, тому скоїв дану кражу, просив не лишати його свободи.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , вислухавши вимоги адвоката ОСОБА_4 , який вказав, що ОСОБА_5 в м.Одесі має місце проживання, як біженець із Донбасу, матеріальна шкода потерпілій відшкодована, тому можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням його під вартою, вимоги прокурора ОСОБА_3 , прихожу до висновку, що подання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення, зашкодити виконанню його процесуальних обов`язків.
Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду (ст.177 КПК), тим більше, що він скоїв злочин в період іспитового строку, що можливо продовження ним скоєння злочинів.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання та родину, якій він може бути єдиним утримувачем, його репутацію, майновий стан, наявність чи відсутність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 .
Також слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставин, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області, про що його повідомити.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі зверненні застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто 18.07.2016 року і припиняє свою дію 16.09.2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію ухвали отримав:_____________________________________________________