Справа №: 398/2923/16-к
УХВАЛА

"31" жовтня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді: ОСОБА_1 , за участі представника Приватного підприємства «Євроголдлайн» - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія клопотання представника цивільного позивача Приватного підприємства «Євроголдлайн» у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт майна з метою забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Представником цивільного позивача Приватного підприємства «Євроголдлайн» з метою забезпечення цивільного позову було подано через канцелярію суду клопотання про арешт усього майна обвинуваченого .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що протиправними діями ОСОБА_5 підприємству було завдано збитків на загальну суму 89 266, 40 грн, у зв`язку з чим у кримінальному провадження було заявлено цивільний позов.

Представник Приватного підприємства «Євроголдлайн» в судовому засіданні свої вимоги за клопотанням підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вимоги за клопотанням підтримав, вказавши на його обгрунтованість.

Обвинувачений та його захисник на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, про час та місце розгляду клопотання не повідомлялись.

Дослідивши надані представником Приватного підприємства «Євроголдлайн» матеріали клопотання та цивільного позову з додатками, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі і з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 8 статті 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене обхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати крім іншого

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

Судом встановлено, що Приватним підприємством «Євроголдлайн» подано цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 89 266.40 грн.

Згідно ч.5ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як доказ розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням представник цивільного позивача зазначив платіжні доручення.

Однак представник цивільного позивача належними та допустимими доказами не підтвердив своє обґрунтування можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження обвинуваченим майна, на яке просить накласти арешт та взагалі наявність у нього будь-якого майна.
Таким чином, з урахуванням вказаних вимог закону, та з урахуванням відсутності доказів на підтвердження підстав для задоволення клопотання про арешт майна, законні підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст.131,132, 170-173 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника Приватного підприємства «Євроголдлайн» про арешт майна ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1