В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження внесене у Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0003495 від 28.09.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, освіти середньої, не працюючої, раніше не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 27.09.2015 близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в сквері на вул.Генерала Чупринки біля середньої школи №3, що у м.Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрала у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung galaxy асе 3» вартістю 3000 грн. в пластмасовому чохлі вартістю 300 грн., з захисною плівкою вартістю 100 грн. та карткою пам`яті об`ємом 16 ГБ вартістю 300 грн.,тим самим спричинила потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3700 (три тисячі сімсот) грн. Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала себе винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та показала, що 27.09.2015 р. близько 21 год. 30 хв., вона перебувалав сквері на вул.Генерала Чупринки біля середньої школи №3, що у м.Львові. Разом з нею перебували її подруги, а саме ОСОБА_7 та ще одна знайома дівчина. Коли ОСОБА_7 проводила знайому дівчину на маршрутку то вона залишилася на лавочці. Через деякий час ОСОБА_6 разом з дівчиною, які також сиділи на лавочці навпроти також пішли з вказаного місця. Через деякий час повернувся ОСОБА_6 та шукав свій телефон, оскільки сказав, що він його загубив. Телефон який шукав ОСОБА_6 вона його не бачила та не брала. Також їй не відомо чому свідки, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звинувачують її у крадіжці телефону ОСОБА_6 . Щодо переписки в соціальній мережі по крадіжці мобільного телефону, що вказана переписка їй не належить та зазначила, що будь хто може створити таку сторінку і будь-що писати від її імені.
Не дивлячись на не визнання обвинуваченою провини у пред`явленому обвинуваченні винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що27.09.2015р., близько 21 год. 30 хв., він разом зі своєю дівчиною ОСОБА_9 перебував в сквері на вулиці Генерала Чупринки біля школи № 3 у м. Львові, де вони сиділи на лавці та слухали музику на телефоні. Через деякий час він разом з дівчиною вирішили піти. Пройшовши близько 2 хвилин, він згадав, що забув свій мобільний телефон на лавочці, на якій вони сиділи. Факт втрати телефону з власної необережності потерпілий категорично заперечив, оскільки чітко пам`ятає що залишив його на лавці. Крім цього, повідомив, що коли вони з дівчиною покидали згадане місце, ніяких осіб крім ОСОБА_4 там не було. Повернувшись через 2 хвилини до лавочок на яких вони з дівчиною сиділи, свій телефон не знайшов, а дзвінки здійснені на нього не дали результату, оскільки останній був вимкнений. На наступний день після даної події йому зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що в неї є переписка з соціальної мережі «Вконтакті» із ОСОБА_4 , у ході якої ОСОБА_11 говорить, що це вона викрала згаданий телефон, після чого заховала його, а коли повернулась - телефону на місці вже не було.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка повідомила що 27.09.2015 вона з ОСОБА_4 та ще однією подружкою сиділа на лавочках біля школи № 3, в сквері на вулиці Генерала Чупринки у м. Львові, а навпроти них сиділи ОСОБА_6 з його дівчиною. Жодних осіб на даному місці більше не було. Проводячи свою подругу на маршрутку вона бачила як ОСОБА_6 , який покинув разом з дівчиною згадане місце, через невеликий проміжок часу почав вертатися. Провівши свою подругу вона повернулася до лавочок, де вона дізналась про те, шо в ОСОБА_6 пропав мобільний телефон. Хоче звернути увагу суду на те, що свідок вказує, що ОСОБА_4 дізнавшись про те, що на місце події викликана міліця відійшла на «хвилин п`ять». На думку ОСОБА_10 під час вказаних подій ОСОБА_4 виглядала збудженою. На наступний день, вона вирішила поспілкуватись з ОСОБА_4 про подію яка мала місце, та ОСОБА_4 в ході переписки у соціальній мереж «Вконтакті» повідомила, що це вона взяла мобільний телефон ОСОБА_6 та заховала його, про що дуже жаліє. Свідок також повідомила, що ОСОБА_4 спілкувалась з нею саме за допомогою цього акаунту «Вконтакті» протягом 4-5 років. Після цього разом з дівчиною ОСОБА_6 вони зробили скріншоти даного діалогу. Згадану переписку вона надавала правоохоронним органам під час досудового розслідування. Крім цього, свідок повідомила, що ОСОБА_4 зізнавалася у вчиненні крадіжки також і в ході декількох телефонних розмов, зокрема казала, що після викрадення телефону заховала його, проте вернувшись через деякий час на місце схову - телефону не знайшла.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який показав, що 28.09.2015 р. близького 8.00 години, йшовши з роботи до додому по вул. Чупринки у м.Львові, неподалік школи №3, та побачив якись футляр піднявши його зрозумів, що це мобільний телефон, який лежав за загорожею, а саме біля фундаменту зі строни подвір`я. Телефон зі слів свідка був червоного кольору, у чохлі сірого кольору та з сенсорною панеллю. Даний телефон він залиш сину на користування. На думку ОСОБА_13 місце де лежав телефон виглядало так, якби хтось його спеціально залишив, або заховав для того щоб забрати в подальшому, а сам телефон в даному місці опинитися випадково там не міг.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , встановлено, що її тесть приніс додому телефон, який знайшов на вулиці. Зі слів тестя даний телефон лежав за парканом, яким огороджується територія будинку. Даний телефон був вимкнений, сім-карточок у ньому не було. Телефон був марки Samsung, темного кольору, з сенсорною панеллю, на ньому був чохол темно- сірого кольору, який виглядав поцарапаним. Також свідок вказала, що користувалася даним мобільним телефон до того як працівники міліції не повідомили, що даний телефон є викраденим, після чого вона його добровільно їм надала.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , у ході її допиту в судовому засіданні повідомила, що разом зі своїм хлопцем ОСОБА_6 сиділа на лавочках в сквері біля школи №3 по вулиці Генерала Чупринки у м. Львові. де також сиділи ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ще якась невідома їй дівчина. Незадовго до того як вони з ОСОБА_15 пішли звідти, ОСОБА_12 пішла проводити свою подружку на маршрутку. Приблизно через 2 хвилини після того як вони пішли з вказаного місця, ОСОБА_6 виявив відсутність у нього мобільного телефону, який він залишив на лавці, у зв`язку з чим швидко туди повернувся, однак пошуки телефону не дали жодного результату. ОСОБА_8 стверджує що впевнена у тому, що телефон був залишений ОСОБА_6 саме на цій лавочці, оскільки незадовго до того як вони пішли, вона бачила як цей телефон лежав там. Коли вони з ОСОБА_6 повернулися до лавочок, то там знаходилася лише ОСОБА_4 . На наступний день до них зателефонувала ОСОБА_10 , яка повідомила, що вона знає де знаходиться викрадений телефон, а саме, що ОСОБА_11 зізналася їй в переписці у соціальній мережі «Вконтакті», що це вона його викрала. Разом з ОСОБА_16 вони зробили скріншоти даної переписки. Крім цього, свідок ОСОБА_8 повідомила що спілкувалась у режимі телеконференції з ОСОБА_17 та подружкою ОСОБА_4 , анкетні дані якої їй невідомі. В ході даної розмови подружка ОСОБА_4 підвердила факт того, що саме ОСОБА_4 викрала цей телефон та що вона дуже щкодує про це та хоче відшкодувати збитки.

Крім цього, в ході судового розгляду було досліджено протокол огляду предмету від 09.10.2015, згідно якого слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області проводився огляд мобільного телефону марки «Samsung Galaxy Асе», який був виданий ОСОБА_14 в ході її допиту в якості свідка 09.10.2015. В ході огляду встановлено, що даний телефон має темно вишневий колір, знаходиться у чохлі чорного кольору, тобто має ознаки мобільного телефону, про які стверджували у своїх допитах: потерпілий ОСОБА_6 , свідки: ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_8 .

Разом з тим, стороною обвинувачення під час судового засідання було надано скріншоти, на яких зафіксована переписка між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , які була надані ОСОБА_12 в ході її допиту в якості свідка 06.10.2015. У повідомленнях ОСОБА_4 містяться численні її зізнання у вчиненні крадіжки мобільного телефону ОСОБА_6 . Акаунт з якого вела переписку ОСОБА_11 хоч і містить викривлення її прізвища ( ОСОБА_20 замінена на « ОСОБА_21 »), проте на ньому розміщена фотографія саме ОСОБА_4 , а з показань ОСОБА_12 вбачається що ОСОБА_22 спілкувалася з нею за допомогою даного акаунту протягом тривалого часу, а саме 4-5 років, що в свою чергу не залишає жодних сумнівів про приналежність даного акаунту та авторства переписки ОСОБА_4 .

Таким чином показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 узгоджуються між собою, деталізують обставини злочину та дають змогу побачити усю картину його вчинення. Саме за допомогою цих показань та інших досліджених доказів встановлено такі важливі для судового розгляду обставини як те, що в ймовірний час вчинення злочину на місці події знаходилась лише ОСОБА_4 , її поведінка безпосередньо після вказаних подій була збудженою, на що вказала свідок ОСОБА_7 , після вчинення злочину вона неодноразово зізнавалася в цьому, зокрема в ході телефонних розмов та спілкування в соціальній мережі, а об`єктивність обставин, які при цьому були нею повідомлені в цілому відповідають дійсності, в тому числі що стосується схову нею мобільного телефону, який в подальшому було знайдено ОСОБА_13 .

Водночас показання обвинуваченої ОСОБА_4 є суперечливими за своїм змістом по відношенню до всіх інших досліджених в ході судового розгляд доказів. Незважаючи на невизнання своє вини ОСОБА_4 та заперечення показань всіх інших учасників процесу, навіть ОСОБА_4 визнає факти того, що крім неї в ймовірний час вчинення крадіжки на місці події нікого не було та факти користування соціальною мережою «Вконтакті», що хоча й опосередковано, але все ж таки свідчить правильність думку сторони обвинувачення щодо вини ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.

Суд критично оцінює покази обвинуваченої щодо не причетності до вчинення злочину, оскільки вважає, що таким чином ОСОБА_4 хоче уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки в сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , скоїла злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК України - крадіжку, тобто, таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судима. За місцем проживання характеризується позитивно. На обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обтяжуючих та пом`якшуючих обставиною судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їй покарання у вигляді штрафу.

Цивільного позову по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: а саме мобільний телефон «Samsung galaxy асе 3» - залишити у власності потерпілого.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1