УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2016 р. м.Київ
31 жовтня 2016 року в провадження Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_5 та зобов`язання вчинити певні дії.
31 жовтня 2016 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначена скарга отримана слідчим суддею ОСОБА_4 .
При цьому, скаржником ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 від участі у розгляді вищезазначеної скарги з посиланням на п.4 ч.1 ст.75 КК України, оскільки слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Для розгляду вищезазначеної заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 автоматизованою системою документообігу суду 29.11.2016 року було визначено суддю ОСОБА_1 , якою отримано вказану заяву 29.11.2016 року.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 , виявивши бажання дати пояснення при розгляді відводу щодо нього, в судовому засіданні зазначив, що розгляд скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого здійснюється ним, як слідчим суддею, неупереджено, з об`єктивним, всебічним дослідженням всіх обставин, із забезпеченням та дотриманням всіх гарантованих законодавством прав скаржника. Разом з тим, послався на те, що згідно наведених скаржником мотивів для відводу, як то ряду обставин, зокрема: кримінальної справи №54-2995 щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.377 КК України, по якій він засуджений вироком Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2013 року на 1 рік 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, в рамках якої він, суддя ОСОБА_4 був визнаний потерпілим, що було пов`язано із погрозами ОСОБА_3 на його адресу як судді, що виконував функції правосуддя, а також наявність цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним у якій він, ОСОБА_4 був відповідачем по справі, є для скаржника обставинами, що на думку останнього викликають у нього сумніви у його неупередженості, як слідчого судді, який здійснює розгляд скарги, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить про наявність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 відводу.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід з мотивів зазначених у заяві та послався на те, що наявність вищезазначених обставин, викликає у нього сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_8 при розгляді його скарги та у об`єктивності подальшого судового рішення, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України є підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 .
Вивчивши мотиви заяви про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 , вислухавши пояснення слідчого судді, скаржника, вивчивши додані до заяви додатки та матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.
Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, відповідно до ст.9 Конституції України, ст.ст.1,8,9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з пунктом 3 Європейського статуту судді, прийнятого Європейською асоціацією судів у 1993 році, «суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматись будь-ким як неупереджений». На цьому ж наголошується і в пункті 12 Висновку №1 (2001) Консультативної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, в якому вказано зокрема, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого впливу, але він повинен бути вільним від цього в очах розумного спостерігача.
Як вбачається з матеріалів заяви про відвід з додатками та матеріалів скарги, суддя Дніпровського районного суду м.Києва суддя ОСОБА_4 дійсно був одним із потерпілих у кримінальній справі №54-2995 щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.377 КК України, по якій останній засуджений за погрози на адресу суддів, що виконували функції правосуддя, вироком Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2013 року на 1 рік 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, крім того, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, останній виступав відповідачем.
Аналізуючи наведене, виходячи з вищезазначених положень кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Європейського статуту судді, суд приходить до висновку, що наведені скаржником в заяві про відвід обставини свідчать про наявність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 відводу з метою усунення обставин, які об`єктивно можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду скарги та з метою недопущення недовіри сторін у сприйнятті справедливості судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.1, 8,9, 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, Конституцією України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя,-
Повний текст ухвали буде проголошено 02.12.2016 року об 11 годині 20 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: