Провадження № 1-кс/520/2159/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
24.09.2016 року в провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.
23.09.2016 слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 проведено обшук автомобілю марки Volkswagen CC з державними номерами НОМЕР_3 , чорного кольору, 2012 року випуску, в ході якого виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідка на тимчасове проживання на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , постанова про накладення адміністративного стягнення серії АР № 120095 на ім`я ОСОБА_6 , два ключі від врізного замку, автомобіль Volkswagen CC з державними номерами НОМЕР_3 .
Прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна обґрунтовуючи його тим, що вилучені під час обшуку речі та документи необхідні для належної кваліфікації вчиненого діяння, розкриття правопорушення, проведення ряду слідчих (розшукових) дій та експертиз. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважаючи що воно підлягає задоволенню в повному обсязі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно рапорту встановити місце знаходження власника ОСОБА_7 не можливо.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі, які мають значення для доказування по кримінальному провадженню, та вони в сукупності підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та для подальшого проведення ряду експертиз, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на речі, які вилучені в ході проведення обшуку в автомобілі марки Volkswagen CC з державними номерами НОМЕР_3 , чорного кольору, 2012 року випуску, а саме: на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідку на тимчасове проживання на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 120095 на ім`я ОСОБА_6 , два ключі від врізного замку, а також на автомобіль Volkswagen CC з державними номерами НОМЕР_3 ,
Виконання ухвали покласти на слідчого або прокурора.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1