Кременчуцький районний суд Полтавської області
Справа № 1-20/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року №1-20/11

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретарів Клонової І.М., Левицької І.П.,

прокурорів Хіневич І.П., Лукій К.В.,

потерпілого ОСОБА_1, представників потерпілого - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисника адвоката ОСОБА_4, захисника батька ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню БОЗДУГАН ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого, зварювальником Крюківського кар'єроуправління, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2010 року, приблизно о 22 годині, в темний час доби, по вулиці Леніна, в селі Білецьківка, Кременчуцького району, Полтавської області, поблизу середньої школи, водій ОСОБА_7, керуючи мопедом «Viper Sport» та рухаючись зі сторони міста Світловодська у напрямку міста Кременчука, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мопедом «Yamaha Axis» під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «Yamaha Axis» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді: забою лівого колінного і гомілкоступневого суглобів, м'яких тканин лівої гомілки, забійні рани та садна лівої стопи і 2-го пальця лівої кисті. Ці тілесні ушкодження ускладнилися післятравматичним синдромом нейротрофічних порушень нижньої третини лівої гомілки і гомілкоступневого суглобів. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1045 від 26 серпня 2010 року ці ушкодження утворилися від дії тупих предметів у вказаний строк і за вказаних обставин, за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров'я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №39 від 21 вересня 2010 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції»; п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.11.2 «Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини». Невідповідності вимогам пунктів 10.1.,11.2 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

Підсудний ОСОБА_7 у судовому засіданні на початку судового слідства своєї вини за ч.1 статті 286 КК України не визнавав та пояснював, що 27 квітня 2010 року, приблизно о 22 годині, у селі Білецьківка, Кременчуцького району, він рухався мопедом зі сторони міста Світловодська у напрямку міста Кременчука. Коли під'їхав до обмежувача швидкості - «лежачого поліцейського», вирішив об'їхати його з лівої сторони, оскільки праворуч було пошкоджене узбіччя дороги. Коли проїхав ліворуч цю перешкоду, побачив, що назустріч йому рухався по своїй смузі руху інший мопед, який засліпив його світлом фари, від чого він втратив орієнтир, внаслідок чого мопеди зіткнулися. В кінці судового слідства під тиском зібраних у справі доказів ОСОБА_7 свою позицію змінив та повністю визнав свою вину у вчиненому необережному злочині за вказаних у вироку обставин, попросив вибачення у потерпілого за скоєне.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у вчиненні встановленого судом злочину об'єктивно підтверджується зібраними у справі доказами, які є належними, допустимими і достатніми, а саме:

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_1, що 27 квітня 2010 року, приблизно о 22 годині, він рухався мопедом у селі Білецьківка, Кременчуцького району, зі сторони міста Кременчука у напрямку міста Світловодська по своїй смузі руху та підвозив ОСОБА_8, якого висадив перед перешкодою - «лежачим поліцейським». Коли продовжив рух далі, йому назустріч їхав інший мопед, водій якого - ОСОБА_7 несподівано змінив рух у його сторону, внаслідок чого сталося зіткнення. Оскільки він самотужки не міг піднятися, йому допомогли ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які під'їхали до місця ДТП та на його мопеді відвезли його додому, після чого він тривалий час лікувався в травматологічному відділенні Кременчуцької ЦРЛ;

показаннями в судовому засіданні законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_2, що приблизно о 20 годині її син ОСОБА_1 поїхав на мопеді до бабусі. Десь через годину вона зателефонувала сину, щоб він повертався додому, бо вже було пізно. Через деякий час в будинок зайшов її син разом з ОСОБА_9. Син повідомив, що потрапив в ДТП. Вона промила йому рану та зателефонувала товаришу ОСОБА_7, щоб він автомобілем відвіз сина в лікарню, оскільки сину стало погано та він почав втрачати свідомість. По дорозі в лікарню на місці ДТП нікого вже не було;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10, що вона з ОСОБА_9 відпочивали біля двору. На вулиці вона бачила, як рухаються мопеди у зустрічному напрямку. Одним з мопедів керував водій ОСОБА_1, який проїхав повз них та висадив пасажира. Зі сторони Світловодська у напрямку міста Кременчука поряд їхали ще два мопеди, які згодом роз'їхалися. Після цього вона почула удар і скрип, самого зіткнення мопедів вона не бачила. У мопеда ОСОБА_7 сильніша оптика фар, ніж в мопеда ОСОБА_1;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9, що самого зіткнення мопедів він не бачив. На місці ДТП ОСОБА_7 до ОСОБА_1, який лежав на траві по правій стороні, не підходив. Коли він забрав ОСОБА_1 додому та повертався назад, то на місці ДТП ОСОБА_7 вже не було;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11, що він на своєму мопеді приїхав до ОСОБА_10. Вони стояли на вулиці і розмовляли. В цей час на мопеді зі сторони міста Світловодська їхали два мопеди, під керуванням одного з них водій ОСОБА_7, а зі сторони міста Кременчука їхав ОСОБА_1 Біля школи на дорозі розташовані «лежачі поліцейські» і цю перешкоду почав об'їжджати ОСОБА_7, який виїхав на сторону руху ОСОБА_1 В результаті зіткнення мопедів у ОСОБА_1 була пошкоджена нога і самостійно рухатися він не міг. На місці ДТП ОСОБА_7 розповів, що він хотів об'їхати «лежачого поліцейського», а тому потрапив назустріч мопеда під керуванням ОСОБА_1;

показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, що він відпочивав біля двору ОСОБА_10 та побачив рух мопеда та почув через деякий час удар. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 поїхали на місце аварії, а він з ОСОБА_10 залишився чекати біля двору. Потім приїхав ОСОБА_10 і повідомив, що зіткнулися два мопеди;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13, що у селі Білецьківка попереду нього їхав на мопеді ОСОБА_7, який переїхав другий «лежачий поліцейський», а він тільки перший. Він бачив, що ОСОБА_7 їхав ліворуч по зустрічній смузі руху і на зустрічній смузі руху трапилася ДТП. Момент зіткнення мопедів він бачив на відстані. ОСОБА_7 пояснив, що вони не розминулися;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14, що він на своєму автомобілі відвозив ОСОБА_1 в лікарню. Коли вони їхали, то на місці ДТП нікого вже не було. На посту ДАІ він повідомив про ДТП. На своєму автомобілі він неодноразово їздив у лікарню до ОСОБА_1 Для цієї мети за кошти ОСОБА_2 він не менше п'ятнадцяти разів заправляв свій автомобіль;

оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди, де було зафіксоване місце зіткнення мопедів на смузі руху водія ОСОБА_1, сліди юзу, витік мастила та уламки дзеркала від механічного пошкодження мопеда, що підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 квітня 2010 року та схемою до нього (а.с.8-10,15);

оглядом та перевіркою технічного стану транспорту, де були зафіксовані механічні пошкодження мопедів «Viper Sport» та «Yamaha Axis», що підтверджується протоколами від 28 квітня 2010 року (а.с.11-12,13-14);

висновком судово-медичної експертизи №1045 від 26 серпня 2010 року (а.с.51-52);

висновком комісійної судово-медичної експертизи №68 від 06 квітня 2011 року, згідно якого 27 квітня 2010 року ОСОБА_1 були заподіяні такі тілесні ушкодження: забій лівого колінного і гомілковоступневого суглобів, м'яких тканин лівої гомілки, забійні рани та садна лівої стопи (які в своєму клінічному перебігу супроводжувались післятравматичним гіпертензивним ішемічним синдромом, вторинним післятравматичним остеопорозом нижньої третини лівої гомілки та лівої стопи), садна лівої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від взаємодії з тупими предметами, що могло мати місце в момент дорожньо-транспортної пригоди під час зіткнення двох мопедів.

При огляді членами експертної комісії 01 квітня 2011 року ОСОБА_1 був встановлений діагноз: «Забій лівої гомілки, забій гомілковоступневого суглобу та стопи, забійні рани лівої п'яти та нижньої третини лівої гомілки. Післятравматичний гіпертензивний ішемічний синдром лівої гомілки та стопи. Вторинний післятравматичний остеопороз нижньої третини лівої гомілки та лівої стопи. Незначне порушення статики та кінематики лівого гомілковоступневого суглобу», що є наслідком травми 27 квітня 2010 року.

Дані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров'я та стійкої втрати загальної працездатності менш ніж на одну третину (а.с.207-214);

Висновком судової автотехнічної експертизи №39 від 21 вересня 2010 року, згідно якого в даній дорожній обстановці в діях водія мопеду «Viper Sport» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 11.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди і наслідками, що настали (а.с.58-60);

речовими доказами мопедами марки «Viper Sport» та «Yamaha Axis» (а.с.62) та іншими дослідженими доказами у справі.

Таким чином, дослідивши та оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні необережного злочину.

Дії підсудного ОСОБА_7 суд кваліфікує по ч.1 ст.286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією є злочином середньої тяжкості, особу винного, який у суді повністю визнав свою вину у скоєному, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягається вперше, працює, характеризується за місцем роботи і проживання позитивно, згідно висновку ЛКК є здоровим, примусового лікування не потребує, є студентом Крюківського машинобудівного технікуму.

Обставин, які б пом'якшували чи обтяжували його покарання, судом не встановлено.

За таких обставин ОСОБА_7 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді виправних робіт за місцем його роботи, без застосування додаткового покарання, зважаючи, що він по даних картотеки Кременчуцького ВРЕР посвідчення водія не отримував.

У цій справі прокурором Кременчуцького району в інтересах держави до відповідача ОСОБА_7 пред'явлений цивільний позов про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 3 450 гривень 25 копійок. Позовна вимога прокурора обгрунтована і підтверджена документально доказами у справі (а.с.68-69), повністю визнана відповідачем ОСОБА_7 Тому суд повністю задовольняє позов прокурора на підставі ст.93-1 КПК України, ст.1206 ЦК України.

Потерпілим ОСОБА_1, в інтересах якого діє законний представник мати ОСОБА_2, до відповідача ОСОБА_7 пред'явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15 815 гривень та моральної шкоди в сумі 15 000 гривень. Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди визнав частково на суму 7 907,50 гривень, а вимогу про стягнення моральної шкоди не визнав.

Суд вважає, що вимога про стягнення матеріальної шкоди з підстав статей 15,16,1166,1187 ЦК України підлягає задоволенню частково в розмірі 5 874,05 гривень, що обгрунтована належними та допустимими доказами у справі квитанціми про придбання медзасобів та медпрепаратів для лікування потерпілого, бензину для заправки автомобіля у зв'язку з поїздками у лікарню в період, коли потерпілий ОСОБА_1 знаходився в травматологічному відділенні Кременчуцької ЦРЛ на стаціонарному лікуванні (а.с.163-166). В решті позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачу має бути відмовлено за відсутності належних і допустимих доказів.

Ураховуючи моральні страждання, яких потерпілий ОСОБА_1 зазнав у зв'язку з ушкодженнями його здоров'я внаслідок вчинення шодо нього відповідачем ОСОБА_7 необережного злочину, вимушеності змін його життєвих стосунків, часу та зусиль для відновлення попереднього стану здоров'я, наведених у позовній заяві та у судовому засіданні обгрунтувань моральної шкоди, ураховуючи, що відповідачем злочин вчинено не умисний, а по необережності, суд зробивши свою оцінку на справедливій основі, як того вимагає стаття 23 ЦК України, виходячи з засад поміркованості та виваженості, розміру доходів відповідача від його роботи на підприємстві та тієї обставини, що він одночасно навчається, вважає розумним визначити розмір грошової компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача на підставі статті 1167, ч.1 статті 1168 Цивільного кодексу України, у сумі 5 000 гривень.

Керуючись ст.,ст. 323-328 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 286 КК України, призначивши йому покарання у виді виправних робіт за місцем його роботи на строк один рік з відрахуванням із заробітку в доход держави 10 відсотків, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді підписки про невиїзд.

Речові докази: мопеди марки «Viper Sport» та «Yamaha Axis» залишити їх законним володільцям відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_2 за належністю (а.с.22,23,62).

Цивільний позов прокурора Кременчуцького району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Кременчуцької райдержадміністрації витрати на лікування ОСОБА_1, який потерпів від злочину, в сумі 3 450 (три тисячі чотириста п'ятдесят) гривень 25 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 5 874,05 гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, а всього 10 874 (десять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривень 05 копійок.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом 15 діб всіма учасниками процесу з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко