АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/5180/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/318/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 04 травня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002638 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Петровського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, працюючого електромонтером на підприємстві «Криворіжелектромонтаж», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14 грудня 2011 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.289 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 12 січня 2012 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України, до покарання у виді 5 років 3 місяців 10 днів позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 09 вересня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання - 2 роки 4 місяці 20 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, якого визнано винним та засуджено:

- за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за даним вироком, частково, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі приєднано покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2012 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Після вступу вироку в законну силу, взяти ОСОБА_7 під варту, та відраховувати строк відбування покарання з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Брусовки Устинівського району Кіровоградська область, громадянина України, освіта середньо спеціальна, не одруженого, студента Українського політехнічного технікуму, група ОМ 15-1КР, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, якого визнано винним та засуджено

- за ч2. ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 03 (три) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, студента Українського політехнічного технікуму, група ОМ 15-1 KP, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, якого визнано винним та засуджено

- за ч2. ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 03 (три) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задоволений у повному обсязі.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Кіровоградська область, Петрівський район, смт. Петрове, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Кіровоградська область, Устинівський район, с. Брусовка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином - 4412,69 гривень (чотири тисячі чотириста дванадцять) гривень 69 коп.

Питання з речовими доказами вирішено.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_12

обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Вирок відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не оскаржується.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити та пом`якшити призначене покарання, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст.69 КК України.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого рогу від 25 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 26 вересня 2015 року, приблизно о 01:00 годині, знаходячись разом біля будинку №30 по пр. Металургів в Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, помітили раніше незнайому громадянку ОСОБА_15 , після чого в них виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, та вони прослідували за нею.

Наздогнавши потерпілу ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, розподіливши ролі в злочинному діянні, при котрому ОСОБА_7 , діючи повторно, схопив потерпілу ОСОБА_15 однією рукою за плечі, іншою затулив їй рот, щоб не дати змогу покликати допомогу, тобто спричинив насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а ОСОБА_10 та ОСОБА_16 в цей час відкрито викрали жіночу сумку вартістю 180,00 гривень, жіночий гаманець вартістю 45,00 гривень, грошові кошти в сумі 50,00 гривень, зняли з потерпілої срібний ланцюжок вагою 5 грамів вартістю 44,40 гривень, срібну підвіску вагою 5 грамів вартістю 44,40 гривень, срібну каблучку з прозорим камінням вартістю 26,64 гривень, дістали з лівої кишені брюк мобільний телефон марки «Самсунг Дуос 3312» вартістю 576,00 гривень, всього відкрито викрали майна на загальну суму 966,44 гривень, після чого з викраденим з місця події зникли.

Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 26 вересня 2015 року, приблизно о 03:50 годині, знаходячись разом біля церкви по вул. Рязанова, 8-а в Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, помітили раніше незнайому громадянку ОСОБА_11 , яка сиділа на лавочці, після чого в них виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, після чого вони підійшли до неї та діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, розподіливши ролі в злочинному діянні, при котрому ОСОБА_7 , діючи повторно, схопив потерпілу ОСОБА_11 однією рукою за плечі, іншою затулив їй рот, щоб не дати змогу покликати допомогу, ОСОБА_16 тримав потерпілу за ноги, тобто спричинили насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а ОСОБА_10 в цей час намагався відкрито викрасти в неї жіночу сумку, потім ОСОБА_7 зірвав з потерпілої золотий ланцюжок вагою 6,84 грами, вартістю 3121,51 гривень, золоту підвіску у вигляді хрестика вагою 2,82 грамів, вартістю 1288,18 гривень, всього відкрито викрали на загальну суму 4412,69 гривень, після чого з викраденим з місця події зникли.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, посилається на ті обставини, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд врахував не всі пом`якшуючі обставини, котрі суттєво знижують відповідальність обвинуваченого, а саме те що обвинувачений провину свою визнав повністю, щиро кається, давав правдиві і послідовні покази, які повністю підтвердилися під час судового розгляду. Він позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, також має позитивну характеристику, повністю визнав позовні вимоги потерпілої. На його думку всі вказані обставини є підставою для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі на підставі ст.69 КК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, підтримали викладені в апеляційній скарзі захисника вимоги щодо застосування відносно обвинуваченого ст.69 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_13 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, не заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_14 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження також не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Прокурор при апеляційному розгляді кримінального провадження просив колегію суддів апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України ґрунтуються на зібраних по справі доказах, досліджених судом і яким судом була надана належна оцінка у вироку суду і в апеляційній скарзі не оскаржується , а тому відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника, щодо надмірної суворості призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке на його думку, не відповідає вимогам ст.65 КК України, та можливості призначення ОСОБА_7 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням ст.69 КК України.

Згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.69 УК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченого для призначення справедливого покарання (а.кп.75-79 том 2).

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином і який він вчинив звільнившись з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 20 днів, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття у вчинених ним злочинів та активне сприяння розкриттю скоєних злочинів. Суд також врахував особу обвинуваченого, а саме, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.кп.197 том 1), за місцем навчання посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (а.кп.193,194 том 1), завдана потерпілій ОСОБА_15 матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого, потерпілій ОСОБА_11 завдана матеріальна шкода в повному обсязі не відшкодована.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в повній мірі виконав вимоги ст.ст.50, 65 КК України і дійшов обґрунтованого висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути обрано виключно у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, та з урахуванням того, що обвинувачений має невідбутий термін покарання - 2 роки 4 місяці 20 днів позбавлення волі, згідно вироку Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2012 року. Кримінальне правопорушення скоїв в період невідбутого строку покарання, через рік умовно - дострокового звільнення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання з застосуванням ст.71 ч.1 КК України та вважає таке покарання достатнім для його подальшого виправлення, перевиховання та запобігання вчинення нових злочинів.

Разом з тим, відповідно до ст.69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливо лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно не справедливим.

При цьому колегія суддів вважає, що визнання вини та щире каятті у вчиненому, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання, з огляду на мотив, спосіб, характер та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення не є такими, що суттєво знижують його тяжкість, а інші дані про особу обвинуваченого є характеризуючими ОСОБА_7 даними, яким суд першої інстанції дав належний аналіз при обрані покарання обвинуваченому, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст.69 КК України не ґрунтуються на законі, законних підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України колегія суддів не вбачає, а тому задоволенню не підлягають. Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , засуджених за ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4