№ провадження 1-кп/646/260/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001776 від 19 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має неповну вищу освіту, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає без реєстрації в АДРЕСА_3 , раніше судимого : 1. 10 жовтня 2006 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2. 10 березня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільненого з Диканівської виправної колонії № 12 08 травня 2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
18 серпня 2015 року приблизно о 18 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшли на території відокремленого підприємства «Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна № 5-а, та таємно викрали буксу колісної пари залізничного вагону, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 267 від 20 серпня 2015 року становить 1260 грн. Однак ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змогли довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками служби охорони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаявся у вчиненні злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаявся у вчиненні злочину.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинувачених повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, суд вважає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості, дані, які характеризують їх особу, той факт, що викрадене майно повернуто потерпілому, який не має претензій матеріального характеру до обвинувачених, обставину, яка пом`якшує обвинуваченим покарання.

Тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вважає таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки вважає його виправлення можливим без ізоляції від суспільства.

Також у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 21 серпня 2015 року, тобто з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання закінчено 22 грудня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний суд

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( СІЗО № 27) залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 21 серпня 2015 року, тобто з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 21 серпня 2015 року по день набрання цим вироком законної сили у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Речові докази по справі буксу колісної пари залізничного вагону вважати повернутою ДП «Південна залізниця».

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1