ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005655 від 13 листопада 2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, АР Крим, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 01.11.2015 року, в вечірній час, знаходячись біля будинку № 18 по вул. К. Корка в м. Харкові, діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, побачив металеві двері, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до них, в силу фізичних властивостей, шляхом вільного доступу збив замок та знявши з петель таємно викрав двері металеві розміром 95x200 см., вартістю згідно товарознавчої експертизи № 428 від 27.11.2015 року 520 грн. та навісний замок ВС2-1В вартістю, згідно товарознавчої експертизи № 428 від 27.11.2015 року - 210 грн.
Після чого, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальний збиток СТ «Родничок-96» на вищевказану суму.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, показав, що дійсно сталося так , що він не мав грошей та вчинив зазначений злочини .
Вказав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним злочину вірно відображені. У вчиненому щиро кається, обіцяє у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив вчиненого, підстав для самообмови судом не встановлено.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім письмових доказів та даних, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 доведена повність, його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) .
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу , який посередньо характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд враховує щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, його особу та усі обставини справи, у тому числі, характер і ступінь тяжкості наслідків злочину, поведінку після вчинення злочину, ставлення до вчиненого, та відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України , у виді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України та з покладанням обов`язків згідно з ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілим на досудовому і судовому слідстві не заявлений .
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого за цим кримінальним провадженням не обирався .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю на 1 рік. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя