Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
31 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 матеріали про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, щодо
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, раніше судимої, востаннє 26 лютого 2015 року Гощанського районного суду Рівненської області за ст. 118 КК України до покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., з самостійним виконанням вироку від 24.05.2007 року на підставі ч.3 ст.72 КК України,
на ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 3 березня 2016 року,
з участю :
прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 3 березня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення останньої від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2007 року відмовлено.
Відповідно до ухвали суду, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку Рівненського міського суду від 24 травня 2007 року, суд першої інстанції мотивував свою позицію тим, що 21.08.2008 року ОСОБА_5 під час відбування призначеного покарання за скоєння попереднього злочину, було скоєно новий злочин. Вирок суду від 26 лютого 2015 року, яким ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді штрафу за скоєння нового злочину, перебуває на апеляційному перегляді і апеляційний суд зобов`язаний призначити їй покарання за сукупністю обох вироків. Відповідно до вимог ч.4 ст.80 КК України, перебіг строку давності виконання вироку переривається, якщо під час його виконання особа скоїла новий злочин.

Не погодившись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_5 оскаржила її в апеляційному порядку.
ОСОБА_5 вважає оскаржувану ухвалу незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження через не взяття судом до уваги доказів, які могли істотно вплинути на висновки суду, а також через незастосування судом закону, який підлягав застосуванню судом. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити її клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку Рівненського міського суду від 24 травня 2007 року.

Вказує, що оскільки вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України то згідно з ч.4 ст.80 КК України, перебіг строків давності перервався, однак станом на 24.05.2013 року 5-ти річний строк давності по першому вироку (Рівненського міського суду від 24.05.2007 року) закінчився відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України. Також стверджує, що від відбування покарання за вироком від 24.05.2007 року не ухиляється, й її перебування у стані невизначеності є порушенням гарантованих їй Конституцією України прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора про незаконність та необґрунтованість ухвали місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.
У відповідності до вимог ст.152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
За умовами п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 5 років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженій покарання лише у тих випадках, коли засуджена своєю поведінкою не перешкоджає процедурі його виконання.
Вироком Рівненського міського суду від 24 травня 2007 року ОСОБА_5 була засуджений за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Даний вирок набрав чинності 9 червня 2007 року та мав бути виконаний в строк 5 років з дня набрання ним чинності.
Однак ОСОБА_5 21 серпня 2008 року, під час відбування іспитового строку, вчинила новий злочин. За вчинення нового злочину її вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2015 року визнано винною за ст.118 КК України та призначено покарання штраф у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, а вирок від 24 травня 2007 року відповідно до ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно.
Тобто 21 серпня 2013 року перебіг давності перервався, оскільки до закінчення строків, зазначених ч.ч. 1, 3 ст. 80 КК України, засуджена вчинила новий злочин, і обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину, тобто з 21 серпня 208 року і до 21 серпня 2013 року.
Отже вирок Рівненського міського суду від 24 травня 2007 року повинен бути виконаний до 21 серпня 2013 року.
Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений в кримінальній справі розраховує на здійснення провадження у його справі з особливою ретельністю і положення ст. 6 Конвенції « Про захист прав і основних свобод людини « 1950 року покликані не допускати в кримінальній справі надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі ( п. 89 рішення від 2 березня 2006 року у справі « Нахманович проти Росії та п. 71 рішення від 7 грудня 2006 року у справі « Іванов проти України ).
Засуджена ОСОБА_5 не ухилялася і не ухиляється від відбування покарання згідно вироку Рівненського міського суду від 24 травня 2007 року, а займається вихованням трьох неповнолітніх дітей і протягом тривалого часу, перебувала в стані невизначеності щодо своєї долі.
За відсутності даних про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання за попереднім вироком, місцевий суд ухвалив рішення без дотримання вимог ст. ст. 49, 80 КК України, ст.152 КВК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню, а засуджена ОСОБА_5 - звільненню від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Рівненського міського суду від 24 травня 2007 року, які минули 21 серпня 2013 року.
На підставі наведеного та керуючись ст. 6 Конвенції « Про захист прав і основних свобод людини «, рішення Європейського суду з прав людини п. 89 рішення від 2 березня 2006 року у справі « Нахманович проти Росії та п. 71 рішення від 7 грудня 2006 року у справі « Іванов проти України « , ст.ст.404, 407, 419 КПК України, ст. 80 КК України , колегія суддів , -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 3 березня 2016 року щодо відмови в звільненні від відбування покарання ОСОБА_5 - скасувати.
Клопотання ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2007 року, у зв`язку з закінченням строків давності його виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
С у д д і :

_____________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3