Справа № 346/1379/16-к
Провадження № 1-кс/346/220/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду - ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 303, 307 КПК України звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора, підтримуючи яку в судовому засіданні, пояснив, що 25 лютого 2016 року ним було подано заяву до Коломийської місцевої прокуратури про вчинення колишнім слідчим Коломийської міської прокуратури ОСОБА_5 дій, що на його думку, містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України. Вважає, що ОСОБА_5 , будичи слідчим прокуратури, підробив протоколи допитів кількох приватних підприємців про те, що він протягом 2006-2007 років отримував від них кошти за повірку ЗВТ. Вказав, що вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року про відносно нього було винесено на підставі зазначених сфальсифікованих доказів.

Повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до норм КПК не внесено. За результатами розгляду заяви 29 лютого 2016 року він отримав відповідь з Коломийської місцевої прокуратури про відмову у внесенні наданих ним відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань.

Просить суд зобовязати заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 прийняти та невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення колишнім слідчим Коломийської міської прокуратури протиправних дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.

Прокурор подав до суду письмове заперечення, яке підтримав в судовому засіданні, зазначивши, що дана скарга є необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки в заяві ОСОБА_4 відсутні будь-які обєктивні дані про вчинення колишнім слідчим Коломийської міської прокуратури злочину за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення, на думку скаржника, злочину, не можуть бути підставами для реєстрації його заяви у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку скаржника, прокурора суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 214 ч. 1, 4 КПК України сідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобовязані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Коломийської місцевої прокуратури із заявою про вчинення колишнім слідчим Коломийської міської прокуратури ОСОБА_5 протиправних дій, що на його думку, містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.

Однак, ОСОБА_4 листом заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури у внесенні вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено посилаючись на те, що в заяві відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення ОСОБА_5 злочину за вказаних обставинах, який він отримав 29.02.2016 року.

Вивченням заяви ОСОБА_4 встановлено, що в ній відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення колишнім слідчим прокуратури м. Коломия ОСОБА_5 злочину за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення, на думку ОСОБА_4 , злочину, не можуть бути підставами для реєстрації його заяви у ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана заява названа як заява про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин), оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Зазначені у заяві ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, а також законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що заява ОСОБА_4 від 23.02.2015 не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, вважаю, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З аналогічними скаргами ОСОБА_4 неодноразово звертався в суд і ухвалами Коломийського міськрайонного суду від 03.03.2015 року, 24.03.2015 року та 14.01.2016 року в задоволенні його скарг було відмовлено з тих же причин.

Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місуевої прокуратури Івано-Франківської області, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення колишнім слідчим Коломийської міської прокуратури ОСОБА_5 протиправних дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1