Справа № 645/427/16-к
Провадження № 1-кп/645/224/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003459 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 24 листопада 2015 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , де також перебувала його матір ОСОБА_6 .. Під час розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. Під час сварки з ОСОБА_6 у ОСОБА_5 виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в результаті якого ОСОБА_5 пішов на кухню, взяв з плити металеву каструлю та, повернувшись до кімнати, де знаходилася ОСОБА_6 , перегорнув металеву каструлю з картоплею на голову ОСОБА_6 .. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_5 наніс один удар металевою каструлею по голові ОСОБА_6 в область потилиці. З метою захистити голову від ударів, ОСОБА_6 підставила над головою праву руку, зігнуту у ліктьовому суглобі, тоді як ОСОБА_5 наніс по правій руці ОСОБА_6 2-3 удари металевою каструлею. Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 , згідно висновку судово медичної експертизи № 3804-С/15 від 31.12.2015 року, закриту тупу травму правого передпліччя у вигляді поперекового перелому середньої третини діафізу ліктьової кістки, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів, та яка, відповідно до п.п.2.2.1 «а», «б», «в», і 2.2.2 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, та пояснив суду, що, дійсно, 24 листопада 2015 року, приблизно о 19 годині, він в стані алкогольного сп`яніння знаходився за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , де також знаходилася його матір ОСОБА_6 .. В ході розмови ОСОБА_5 з матір`ю у них виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_5 вирішив спричинити матері тілесні ушкодження та пішов на кухню, взявши з плити каструлю, в якій знаходилася картопля, та повернувся до кімнати, де знаходилася матір, перевернувши каструлю їй на голову та ударивши каструлею по потилиці ОСОБА_6 .. Остання підставила руку та ОСОБА_5 наніс по правій руці матері приблизно 3 удари металевою каструлею.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро каявся, беручи до уваги, що сторони кримінального провадження, у тому числі потерпіла, не оспорювали фактичні обставини справи і встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, оскільки по обвинуваченню, визнаним судом доведеним, обвинувачений щиро каявся у вчиненому, негативно оцінював свою поведінку, демонстрував перед судом готовність понести відповідне покарання.
Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, з 2007 року перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері з синдромом залежності від каннабіноїдів, хворіє на гепатит «В».

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів. При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої вину обставин, думку потерпілої, яка просила не позбавляти ОСОБА_5 свободи, відсутність з боку потерпілої претензій будь-якого характеру до обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком при здійсненні контролю за поведінкою засудженого, відповідно до положень ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового слідства не обирався.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили немає.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Керуючись ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

2)повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

3)періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1