справа № 208/4861/15-к
№ провадження 1-кп/208/125/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 (дошлюбне призвище ОСОБА_3 ),

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001240 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиреть, Заларинського району Іркутської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

Красногвардійським PC м. Дніпропетровська за ст.140 ч.3 (1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.46-1 КК України (1960 р.) відстрочити виконання вироку на 1 рік, звільнений із зали суду, вирок набув законної сили 06.04.1992 р.;

Красногвардійським PC м. Дніпропетровська за ст.140 ч.3 (1960 р.) до позбавлення волі на строк 5 років, додаткові заходи - конфіскація майна. на підставі ст.43 КК України приєднати не відбутий строк 1 рік за вироком від 31.03.1992 року, до відбуття строк 6 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 30.03.1993. звільнення 01.08.1997 р. на підставі Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.07.1997 р. за ст.3 Закону України об амністії від 26.06.1997;

08.05.1998 р. Жовтневим PC м. Дніпропетровська за ст.ст.140 ч.3, 142 ч.3, 42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна, вирок набув законної сили 16.05.1998, звільнення 07.04.2003 на підставі постанови Синельниковьского районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2003 р., ст.81, вид -умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 25 днів;

12.03.2014 р. Криничанським PC Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України (2001 р.) до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільнити від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, вирок набув законної сили 14.04.2014 року;

16.02.2015 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, вирок набрав законної сили 19.03.2015року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Повторно, 19.04.2015 приблизно о 02 год. 30 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №17 по вулиці Каштанів в місті Дніпродзержинську, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , яка прямувала повз зазначений будинок у напрямку будинку АДРЕСА_3 , на шиї якої знаходились ланцюжок, виготовлений із золота 583 проби, вагою 1,76 г., вартістю 1760 гривні, на якому висів хрестик, виготовлений із золота 585 проби, вагою 3,01г., вартістю 3010 гривень, та у якої на лівому плечі висіла сумка жіноча (матеріальної цінності не має) в середині якої знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand 2», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень і грошові кошти в сумі 100 гривень. В цей момент у ОСОБА_9 виник умисел на відкрите, із застосуванням до ОСОБА_11 насильства, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, із корисливого мотиву викрадення чужого майна, а саме зазначених вище золотих виробів і жіночої сумки із будь-яким майном, що перебувало у ній та мало майнову цінність.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите, із застосуванням до ОСОБА_11 насильства, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, викрадення її майна, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_9 , 19.04.2015 приблизно о 02 год. 30 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), перебуваючи біля будинку №17 по вулиці Каштанів в місті Дніпродзержинську, підійшов ззаду до ОСОБА_11 та, з метою придушення волі останньої до супротиву його протиправним діям, наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_11 та завдав їй фізичного болю, застосувавши таким чином до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для її життя і здоров`я, від якого остання, втративши рівновагу, впала на асфальт. Продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_11 її майна, користуючись тим, що внаслідок нанесеного ОСОБА_9 удару остання не мала можливості чинити опір його протиправним діям, ОСОБА_9 рукою, шляхом ривку зірвав з лівого плеча ОСОБА_11 жіночу сумку із майном, яке знаходилось в ній, а саме із мобільним телефоном «Samsung Galaxy Grand 2», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень і грошовими коштами в сумі 100 гривень. Після цього ОСОБА_9 рукою, шляхом ривку з шиї потерпілої зірвав золоті вироби, а саме ланцюжок, виготовлений із золота 583 проби, вагою 1,76 г., вартістю 1760 гривні, на якому висів хрестик, виготовлений із золота 585 проби, вагою 3,01 г., вартістю 3010 гривень.

З метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_9 разом із викраденим майно побіг у невстановленому напрямку, та із поля зору потерпілої ОСОБА_11 зник. Протиправними діями ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 завдано майнової шкоди на загальну суму 6 870 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю , суду пояснив, що все що вказано в обвинувальному акті вірно, жінка була нетвереза, він з нею довго ходив, у нього залишився її мобільний телефон, золотий ланцюжок, хрестик, злочин скоїв через тяжкий матеріальний стан його родини, у нього четверо дітей. Просить його не карати суворо, він розкаюється, обставини справи не оспорює, вважає недоцільним досліджувати докази.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася .

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_9 . у вчинені злочину, а саме у відкритому викрадені чужого майна ( грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим повторно.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 УК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_9 не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_9 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.. 12 КК України, особу обвинуваченого, його характеризуючи дані, щире каяття, повне визнання вини, його відношення до скоєного , наявність чотирьох дітей на утриманні, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення . та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавлення волі .

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_9 даним вироком суду приєднати частково у вигляді шести місяців позбавлення волі не відбуте покарання призначене ОСОБА_9 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.02.2015 року за ч.2 ст.186 КК України і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_9 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення, а саме з 24 червня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з дати попереднього ув`язнення 24 червня 2015 року.

Речовий доказ мобільний телефон «Sasung Galaxy» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_11 , залишити у неї.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1