Справа № 449/387/16-к
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2016 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРСР за №0000104 від 01.03.2016 р. щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гром. України, одруженого, працюючого на посаді начальника Перемишлянської районної державної лікарні ветеринарної медецини, раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 працюючи на посаді начальника Перемишлянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, будучи службовою особою, на яку відповідно до посадової інструкції, покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в жовтні 2012 року умисно вніс до офіційного документу табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2012 року завідомо неправдиву інформацію про вихід на роботу технічного працівника лікарні ОСОБА_6 , хоча фактично в період жовтня 2012 року, ОСОБА_6 перебував за межами території України, у зв`язку з виїздом за кордон.
Крім цього ОСОБА_4 працюючи на посаді начальника Перемишлянської районної державної лікарні ветеринарної медецини, будучи службовою особою, на яку відповідно до посадової інструкції, покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, використовуючи своє службове становище, діючи умисно в інтересах третіх осіб, вчинив розтрату бюджетних коштів, призначених для оплати праці працівників підпорядкованої йому установи. Так в жовтні 2012 року ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що техпрацівник лікарні ОСОБА_6 протягом жовтня 2012 року на роботу не виходив та свої функціональні обов`язки не виконував, підписав відомості нарахування заробітньої плати за жовтень 2012 року, а також платіжні доручення №124 від 12.10.2012 року та № 137 від 29.10.2012 року про перерахунок коштів заробітної плати на банківські рахунки працівників Перемишлянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, чим наніс Перемишлянській районній державній лікарні ветеринарної медицини матеріальної шкоди на загальну суму 1523,83 грн.
Свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю від дачі показів відмовився. У вчиненому щиро розкаюється, подав клопотання про застосування до нього п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014, оскільки на його утриманні є неповнолітня дитина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Від представника потерпілого надійшла заява про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди ОСОБА_7 .
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненні інкримінованих злочинів повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у службовому підробленні та розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем доведена повністю.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного йому покарання в зв`язку з актом амністії.
При обрані виду і міри покарання підсудному суд враховує ступень суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин його вчинення, форми вини, мотивів, способу, обстановки та стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, особу винного, його вік, поведінку. Пом`якшуючою обставиною є щире каяття, обтяжуючих його вину обставин суд не знаходить.
А тому суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, суд вважає, що така міра покарання буде відповідати тяжкості злочину та особі підсудного.
Суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
Так, відповідно до ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Брюховицькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області, ОСОБА_4 має неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 323, 324, 349 КПК України, ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», суд, -
присудив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з забороною займати посади пов`язані з управлінням та розпорядженням матеріальними ціностями та грошовими коштами строком на 1 рік.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.192 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць з забороною займати посади пов`язані з управлінням та розпорядженням матеріальними ціностями та грошовими коштами строком на 1 рік і 1 місяць.
Відповідно до ст.70 КК України шляхом часткового складання призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці з забороною займати посади пов`язані з управлінням та розпорядженням матеріальними ціностями та грошовими коштами строком на 1 рік і 2 місяці.
На підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1