11-кп/775/273/2016(м)
221/1179/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 23 березня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням останнього про встановлення факту закінчення основного та додаткового покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Донецька від 17 грудня 2012 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 23 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 про встановлення факту закінчення основного та додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та господарськими функціями на строк три роки таким, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Донецька від 17 грудня 2012 року.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 повторно звернувся з аналогічним клопотанням, яке судом вже було розглянуто та за яким судом було ухвалено рішення, крім того, у кримінальному провадженні зазначені факти не встановлюються.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що 6 грудня 2013 року він був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим строк виконання додаткового покарання щодо нього мав би сплинути 6 грудня 2016 року. Однак після застосування до нього вимог ч.5 ст.72 КК України, строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі мав би закінчитися ще у 2012 році, а тому й строк призначеного йому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та господарськими функціями, також закінчився у 2015 році. Вважає, що це клопотання повинно було бути розглянуто судом, так як попереднім рішенням про застосування ч.5 ст.72 КК України, зазначені питання не були вирішені.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 в січні 2016 року звертався до Волноваського районного суду Донецької області з клопотанням про зарахування судом у відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення у строк відбування ним покарання (основного і додаткового). Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 1 лютого 2016 року вказане клопотання задоволено частково, ОСОБА_6 зараховано в строк відбування основного покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Донецька від 17 грудня 2012 року, строк попереднього ув`язнення, в задоволенні вимог про зарахування строку попереднього ув`язнення до додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади на строк три роки відмовлено.

10 березня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з клопотанням, зі змісту якого вбачається, що воно за своїми вимогами є аналогічним попередньому, за яким вже було прийнято рішення.

Беручи до уваги, що повторний перегляд клопотання з одного й того ж питання діючим законодавством не передбачений, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 слід відмовити.

Більш того, ОСОБА_6 мав можливість в апеляційному порядку оскаржити ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 1 лютого 2016 року в частині відмови в задоволенні вимог його клопотання, однак такою можливістю до теперішнього часу не скористався.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 23 березня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про встановлення факту закінчення покарання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області