Справа № 464/8597/16-к
пр.№ 1-кп/464/407/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження відносно:

Г о н ч а р у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаний, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює (неофіційно), раніше судимий - 05.06.14. Галицьким райсудом м.Львова за ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 2 міс. позбавлення волі, покарання відбуте,-

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 02 червня 2016 року о 17.30 год., знаходячись неподалік будинку № 22-А, що на вул.Гашека в м.Львові, повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та шляхом ривка намагався відкрито викрасти зірвати рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 11 г вартістю 11000 грн. та золотий медальйон вагою 5 г вартістю 5000 грн., а всього майна потерпілої на загальну суму 16000 грн. Проте, обвинувачений не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме, - не заволодів вказаним майном, так як під час шарпанини між ним та потерпілою, золоті вироби впали на землю, після чого обвинувачений втік, коли побачив сторонніх осіб, які проходили неподалік місця події.

В судовому засіданні ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні замаху на грабіж, повторно, визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що коли звільнився з місць позбавлення волі, він не був забезпечений роботою, відповідно мав матеріальні труднощі. 02 червня 2016 року о 17.30 год. проходив неподалік будинку АДРЕСА_2 , де побачив потерпілу ОСОБА_7 , на шиї якої був золотий ланцюжок з медальйоном. Він підійшов до неї та рукою намагався зірвати з неї вказані золоті вироби, однак йому це не вдалось і він втік. На місці події він загубив свій мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаюється і просить суд суворо не карати, врахувавши щире каяття, відсутність заподіяної шкоди потерпілій, яка претензій до нього немає; те, що працевлаштований, його сімейний стан та незадовільний стан здоров`я.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилась, проте направила суду заяву, в якій просить розглядати дане кримінальне провадження у її відсутність, так як претензій до обвинуваченого немає, тому суд вважає за можливе розглядати дане кримінальне провадження у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим замаху на тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який має судимості, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який працює (неофіційно), хворіє на ВІЛ та ОСОБА_8 , має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, щиро покаявся; відсутність заподіяння шкоди потерпілій та відсутність з її з боку претензій, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази:

-мобільний телефон «SAMSUNG GT-S5600» з сім-карткою «Київстар», які належать ОСОБА_6 , - слід повернути ОСОБА_6 ;

-золоті ланцюжок та медальйон, які належать потерпілій ОСОБА_7 та які повернуті останній, - слід залишити потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «iPhone 4S», який належить ОСОБА_9 , який повернутий останній, - слід залишити ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк три роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ;

2.повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

Речові докази:

-мобільний телефон «SAMSUNG GT-S5600» з сім-карткою «Київстар», які належать ОСОБА_6 , - слід повернути ОСОБА_6 ;

-золоті ланцюжок та медальйон, які належать потерпілій ОСОБА_7 та які повернуті останній, - слід залишити потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «iPhone 4S», який належить ОСОБА_9 , який повернутий останній, - слід залишити ОСОБА_9 .

Запобіжний захід ОСОБА_6 - домашній арешт залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.