ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4651/16-к
Провадження № 1-кс/210/1227/16

"18" листопада 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 - потерпілого у кримінальному провадженні № 0000084 від 02 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України на рішення слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького відділу поліції ОСОБА_4 щодо відмови у задоволенні клопотання:

особи, які беруть участь у розгляді клопотання: потерпілий - ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла вищевказана скарга.

В обгрунтування скарги зазначається, що ОСОБА_3 являється потерпілим у кримінальному провадженні № 0000084 від 02 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
В порядку п. 4 ч. 1 ст. 56, ст. 220 КПК України, скаржник 06 жовтня 2016 року звернувся до слідчого із клопотанням про визнання документів речовими доказами. Однак, слідчий своєю постановою відмовив у задоволенні клопотання. Відмову в задоволенні клопотання скаржник вважає безпідставною та невмотивованою належним чином.
Скарга подана до суду в межах територіальної юрисдикції органу дії, якого оскаржуються - Другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав.
Вислухавши пояснення скаржника, прокурора, який заперечував з приводу скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, враховуючи наступне.
Встановлено, що в провадженні слідчого слідчого СВ Металургійного ВП КВП ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000084 від 02 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням, в якому просив: визнати у якості речових доказів копії матеріалів виконавчого провадження № 7-1261 від 04.02.2007 року, які вилучені згідно ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу, від 12 червня 2013 року про надання тимчасового доступу до речей і документів.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 08 жовтня 2016 року, відмовлено у задоволенні клопотання.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з пункту 5) частини 1 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України, передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст. 92 КПК України обов"язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 113 КПК України, де зазначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Статтею 116 КПК України також встановлено, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі;
Таким чином, потерпілий має право подавати слідчому докази на підтвердження своєї заяви про вчинення відносно нього злочину.
Також слідчий суддя роз"яснює, що за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України слідчий суддя може прийняти одне з таких рішень: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000084 від 02 грудня 2012 року завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 7-1261 від 04.02.2007 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-78 від 21.11.2007 року були отримані слідчим та вже долучені до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 159-165 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2013 року.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, що заявлені в клопотанні завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 7-1261 від 04.02.2007 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-78 від 21.11.2007 року були отримані слідчим та вже долучені до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 159-165 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2013 року, про що в порядку ст. 104 КПК України складено протоколи, та вказані матеріали у силу ст. 159 КПК УКраїни та ст. 99 КПК України є документами, оскільки містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, підстав для їх визнання речовими доказами на підставі 98 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303- 308 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 - потерпілого у кримінальному провадженні № 0000084 від 02 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України на рішення слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького відділу поліції ОСОБА_4 щодо відмови у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22 листопада 2016 року о 09 год.55 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1