Справа № 642/4492/16-к
Провадження № 1-кп/642/486/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Губкін, Белгородської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, старшого лейтенанта, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший лейтенант ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та направлений 13 серпня 2014 року для проходження курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації до гвардійського факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Наказом начальника факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» №164 від 13 серпня 2014 року зарахований до гвардійського факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та з 13 серпня 2014 року приступив до виконання службових обов`язків.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, старший лейтенант ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 26 серпня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на військову службу зі звільнення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 26 серпня 2014 року, в порушення вищевказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився на військову службу до гвардійського факультету військової підготовки Національного технічного університету « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на 04 липня 2016 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її на гвардійському факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 08 год. 00 хв. 26 вересня 2014 року не з`явився на військову службу до гвардійського факультету військової підготовки Національного технічного університету « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 192, та станом на 04 липня 2016 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав його строго не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Своїми умисними діями, що виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, молодший сержант ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, одруженого, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1