Справа № 444/836/16-к
Провадження № 1-кп/444/88/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000508, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зі слів не військовозобов`язаного, такого, що має на утриманні одну неповнолітню особу ІПН судом не встановлено, паспорт серії НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 02 квітня 2016 року приблизно о 10 годині 45 хвилин, знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли під час сварки, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, підійшовши до ОСОБА_5 , яка сиділа на дивані, завдав останній один удар правою ногою в обличчя, чим своїми діями заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин та об`ємних крововиливів на слизовій губ і яснах роту, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав на половину та пояснив наступне. Він проживає в АДРЕСА_2 . В той день пішов подивитись як підбили потолок до прийомного сина, ОСОБА_6 , який проживає з потерпілою. Він спитав потерпілу, яка лежала на ліжку, чого та лежить. Вона обізвала його нецензурною лайкою і показала непристойний жест. Він не витерпів, підійшов до неї і вдарив її ногою в лице, попав в губи. Потім розвернувся і пішов. Вину визнав на половину, оскільки старших треба поважати.

В судовому засіданні потерпіла надала наступні показання. В той день була субота. Вона відпочивала після роботи. Прийшов обвинувачений і почав критикувати якість виконання робіт з гіпсокартону. Потім сказав, щоб ОСОБА_7 , її чоловік, пішов за «чекушкою». На що вона заперечила, при цьому вжила нецензурні слова. Вона вже вставала, вдягнула кросівки, і відчула тупий уд ар в лице, який їй наніс ногою обвинувачений. В неї почала текти кров.

Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:

- висновок експерта № 71/2016 від 04.04.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено набряк тканин та обємні крововиливи на слизовій губ, яснах роту, які могли утворитися 02 квітня 2016 року від одноразової дії тупого предмету, не виключено рукою, затисненою у кулак, ногою, і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних в тому, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного росту, нема (т.2 а.п. 21, 21 зворот);

- характеристика № 91 від 15.04.2016 року, видана Кунинською сільською радою, згідно якої ОСОБА_3 характеризується посередньо (т.2 а.п. 25);

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 не судимий (т.2 а.п. 23,23 зворот);

- відомості про неперебування ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (т.2 а.п. 28 зворот);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2016 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_5 відтворила обставини події (т.2 а.п. 45-54);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2016 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_3 відтворив обставини події (т.2 а.п. 55-61).

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого та потерпілої, які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного який є не судимим, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

З огляду на те, що обвинувачений не розкаявся, не примирився з потерпілою, беручи до уваги поведінку обвинуваченого у суді, суд не вбачає підстав для застосування м`якшого виду покарання.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обвинуваченому було роз`яснено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, передбачений статтею 46 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1