ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3824/14-к
Провадження № 1-кп/210/134/16

"01" березня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

- адвоката: ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

- адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001246, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Добровичи, Рязанської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, маючого повну середню освіту, не працюючого, не маючого місця реєстрації, проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07 червня 2010 року за ст.ст.296 ч.2, 75, 76 ч.3, 4 КК України до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі з іспитовим строком 02 роки. Згідно постанови Високопольського районного суду від 08 листопада 2011 року, призначено покарання у вигляді 02 років позбавлення волі, звільнений 15 листопада 2013 року по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Караганда, республіка Казахстан, громадянина України, маючого професійну технічну освіту, працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2014 року, приблизно о 04:00 годині, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 рухались по пішохідній алеї, розташованої неподалік житлового будинку №4 по вулиці Єсеніна в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де в цей час на зустріч йшла незнайома їм раніше потерпіла ОСОБА_8 , яка в руках тримала дві сумки, - спортивну та жіночу.

Підійшовши до потерпілої ОСОБА_8 на відстані витягнутої руки, ОСОБА_5 , зробивши крок вперед для нанесення удару потерпілій з метою викрадення чужого майна, тим самим своєю поведінкою дав зрозуміти ОСОБА_4 про намір відкрито заволодіти чужим майном із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілої, який за мовчазливою згодою приєднався до вчинення кримінального правопорушення, приймаючи участь у виконанні об`єктивної сторони злочину, тим самим вступили між собою в злочинну згоду.

Після чого, того ж дня, приблизно о 04:00 годині, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , об`єднавши свої дії на досягнення єдиного злочинного результату, з метою відкритого викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , яке виразилося в тому, що ОСОБА_5 наніс удар рукою в область грудної клітки ОСОБА_8 , заподіявши їй фізичний біль, від якого остання впала на бетонне покриття алеї, а ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії в групі із ОСОБА_5 , відтягнули потерпілу на ділянку алеї, яка не освітлювалась, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, відкрито викрали майно потерпілої ОСОБА_8 зірвавши з лівого плеча жіночу сумку марки «Відолія», вартістю 350,00 гривень, в якій знаходились жіночий гаманець, вартістю 100,00 гривень з грошовими коштами у розмірі 576,70 гривень, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_8 , та спортивну сумку марки «Адідас», вартістю 500,00 гривень вирвали з правої руки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1526,70 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому звинуваченні за ст.186 ч.2 КК України визнав частково, та розповів, що 11 травня 2014 року, він разом із обвинуваченим ОСОБА_5 перебували в залі ігрових автоматів, який розташований в районі зупинки громадського транспорту «Червоний гірник». По дорозі до залу гральних автоматів вони зустріли спільного знайомого на ім`я ОСОБА_9 . Вказував на те, що у приміщенні гральних автоматів вони знаходились приблизно до 03:00 години ночі 12 травня 2014 року, після чого пішли у напрямку зупинки громадського транспорту «96-й квартал» щоб зустріти його дружину, котра повинна була приїхати до них. По дорозі, біля входу до станції швидкісного трамваю «Будинок рад», він побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_8 , котра спала у парапету. Сказавши ОСОБА_5 та хлопцю на ім`я ОСОБА_9 , щоб вони йшли, а він їх наздожене, він підійшовши до потерпілої та забрав у неї сумку, при цьому він розбудив її та запитав, що з нею, вона відповіла що все гаразд, він пішов, а потім вони зустрівши його дружину, знову направилися до зали гральних автоматів. В подальшому вони направилися усі до нього додому, а потім йому зателефонували співробітники міліції та запросили до відділення міліції, де вже була потерпіла та її сестра. В подальшому його було затримано. Вказував на те, що вину визнає в частині крадіжки сумки потерпілої ОСОБА_8 , при цьому останню він не бив.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому звинувачені за ст.186 ч.2 КК України не визнав у повному обсязі, та розповів, що з обвинуваченим ОСОБА_4 його познайомив їх спільний товариш ОСОБА_10 . Вказував на те, що, 11 травня 2014 року він прийшов в гості до ОСОБА_4 , з яким вони направилися до залу гральних автоматів. По дорозі вони зустріли спільного знайомого на ім`я ОСОБА_9 . Вказував на те, що вже пізньої ночі, точного часу він не пам`ятає, вони втрьох вийшли із приміщення залу гральних автоматів та направилися в сторону станції швидкісного трамваю «Будинок Рад» для того, щоб зустріти дружину ОСОБА_4 . На початку алеї, яка йде до входу станції швидкісного трамваю ОСОБА_4 відійшов в бік та сказав їм щоб вони йшли а він їх наздожене. З ОСОБА_4 вони зустрілися біля залу гральних автоматів, де останній показав їм сумку в якій знаходились жіночі речі, в тому числі і паспорт громадянина України. Зазначав, що ОСОБА_4 запропонував повернути паспорт власнику за винагороду. В подальшому вони домовилися про зустріч з потерпілою біля продуктового магазину «Варус», який знаходиться навпроти кінотеатру «Сучасник». Тоді ж його затримали працівники міліції і він видав їм паспорт потерпілої та ідентифікаційний код.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 11 травня 2014 року вона придбала проїзний квиток на потяг до міста Сімферополя, Автономної Республіки Крим, та наступного дня повинна була їхати на відпочинок. Перед поїздкою вона заїхала до своєї сестри, яка проживає по АДРЕСА_4 для того, щоб взяти в неї спортивну сумку. Заночувавши у сестри, 12 травня 2014 року, приблизно о 04:00 годині ранку вона взявши у сестри спортивну сумку направилась до станції швидкісного трамваю. Ранній вихід з квартири сестри пояснює тим, що їй необхідно було розбудити свого сина, якому необхідно було йти на роботу в першу зміну. Вказувала, що підходячи до станції швидкісного трамваю вона зустріла трьох раніше їй незнайомих чоловіків, серед яких були знайомі їй на теперішній час обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначала, що коли вони наблизились до неї, ОСОБА_5 вдарив її кулаком, вони відтягнули її в не освітлюване місце та забрали сумки, жіночу та спортивну. В подальшому вона втратила свідомість. Прийшовши до тями, вона піднялась та пішла до будинку сестри. Вже у квартирі сестри вона побачила, що на її мобільний телефон дзвонили з невідомого номеру, як потім їй стало відомо, то дзвонили обвинувачені, які запропонували їй викупити паспорт за грошову винагороду у розмірі 500,00 гривень. Після цього її сестра з чоловіком зателефонували до міліції, а вона при цьому домовилась з обвинуваченими про зустріч біля продуктового магазину «Варус», розташований по проспекту Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, однак у визначений час так ніхто до неї не підійшов, однак їй зателефонував якийсь чоловік та почав погрожувати, що вона прийшла не сама і якщо хоче отримати свій паспорт, то їй необхідно перерахувати гроші на банківський рахунок, номер якого повідомлено їй не було. Після чого вона заблокувала свою картку, звернувшись до установи банку. В подальшому, повернувшись додому, їй зателефонували співробітники міліції, та повідомили, що вони затримали осіб, котрі її пограбували, та її було запрошено до відділення міліції для проведення слідчих дій.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_11 пояснила, що потерпіла ОСОБА_8 є її сестрою. Вказувала на те, що 11 травня 2014 року сестра приїхала до неї в гості за місцем її проживання по АДРЕСА_4 для того, щоб взяти в неї спортивну сумку, оскільки наступного дня вона збиралась їхати на відпочинок до Автономної Республіки Крим. Зазначала, що сестра залишилась в них ночувати, а наступного дня, приблизно о 04:00 годині ранку, пішла на перший швидкісний трамвай. Приблизно о 05:00 годині ранку, 12 травня 2014 року, вона почула, що хтось стукає у вікно та гукає її, то була її сестра, котра в подальшому розповіла, що підходячи до станції швидкісного трамваю її побили та пограбували троє чоловіків. Потім, заспокоївши сестру, вона вклала її спати. Приблизно о 08:00 годині на телефон подзвонив невідомий чоловік, та повідомив що знайшов паспорт сестри, та може повернути його за винагороду. Вони домовилися про зустріч біля продуктового магазину «Варус», розташованого по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Після даного дзвінка вони зателефонували до міліції. Приблизно о 10:00 годині, 12 травня 2014 року, її сестра прийшла на зустріч до магазину, однак там нікого не було. Потім вони відправилися із сестрою на місце вчинення злочину для того, щоб знайти якісь речі, в тому числі ключі від квартири. В подальшому сестрі зателефонували співробітники міліції, та повідомили, що затримали осіб котрі її пограбували, та запросили до відділення для проведення слідчих дій.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 та повного невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому діянні, провина останніх повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_11 , та наявними матеріалами кримінального провадження №0001246, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 травня 2014 року, відповідно до якого співробітниками Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, від потерпілої ОСОБА_8 було прийнято заяву, в якій остання просить притягнути до відповідальності трьох раніше їй незнайомих чоловіків, котрі 11 травня 2014 року, приблизно о 22:15 годині, знаходячись біля входу до станції швидкісного трамваю «Будинок Рад», зі сторони вулиці Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відкрито, із застосуванням фізичної сили, що виразилось в нанесенні удару в область сонячного сплетіння, заволоділи її майном (арк. крим. пров.№9);

- протоколом огляду від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілої ОСОБА_12 , об`єктом огляду якого є ділянка місцевості біля сходинок до алеї, яка веде до зупинки швидкісного трамваю «Будинок Рад», в ході огляду якої потерпіла ОСОБА_12 розповіла, що саме на цьому місці по відношенню до неї здійснили відкрите викрадення належного їй майна із застосуванням насильства (арк. крим. пров.№14-16);

- протоколом огляду предмету від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих, об`єктом огляду якого є жіноча сумка, яку в присутності понятих добровільно видав працівникам міліції ОСОБА_4 , пояснивши, що вказану сумку він відкрито викрав за попередньою змовою групою осіб у раніше невідомої йому жінки біля будинку АДРЕСА_4 . Також в ході огляду, в присутності понятих ОСОБА_4 надав для огляду належний йому мобільний телефон марки «Nokia», імей № НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 , при цьому пояснивши, що саме з цього номеру потерпілій ОСОБА_12 були здійснені телефонні дзвінки (арк. крим. пров.№20-23);

- протоколом огляду предмету від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих, об`єктом огляду якого є паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Довгинцівським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області 05 червня 1998 року, в якому також у згорнутому вигляді міститься довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, та які добровільно в присутності понятих співробітникам міліції було видано ОСОБА_5 , та пояснено, що вказані документи він, діючи за попередньою змовою групою осіб відкрито викрав у раніше невідомої йому жінки біля будинку №4 по вулиці Єсеніна в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (арк. крим. пров.№26-27);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих та потерпілої ОСОБА_8 , в ході проведення якого остання впізнала жіночу сумочку чорного кольору з двома ручками під №4, як ту, котру у неї було відкрито викрадено 11 травня 2014 року, приблизно о 22:00 годині невідомими особами, перебуваючи на алеї, розташованої неподалік житлового будинку АДРЕСА_4 (арк. крим. пров.№41-43);

- протоколом огляду предмету від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих та потерпілої ОСОБА_8 , в ході проведення якого було детально оглянуто чорну жіночу сумку, котру потерпіла впізнала як ту, котру у неї було відкрито викрадено невідомими особами, перебуваючи на алеї, розташованої неподалік житлового будинку АДРЕСА_4 (арк. крим. пров.№44-47);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих та потерпілої ОСОБА_8 , в ході проведення якого остання впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 як одну із осіб, котра 11 травня 2014 року, приблизно о 22:00 годині, перебуваючи біля будинку №4 по вулиці Єсеніна в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом ривку відкрито викрала належні їй речі (арк. крим. пров.№51-53);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12 травня 2014 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих та потерпілої ОСОБА_8 , в ході проведення якого остання впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 як одну із осіб, котра 11 травня 2014 року, приблизно о 22:00 годині, перебуваючи біля будинку №4 по вулиці Єсеніна в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом ривку відкрито викрала належні їй речі (арк. крим. пров.№54-56);

- висновком експерта №930 від 14 травня 2014 року, відповідно до якого будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень при огляді потерпілої ОСОБА_8 не виявлено (арк. крим. пров.№59);

- протоколом огляду документу, інформації ПрАТ «Київстар», а саме: інформації про вхідні та вихідні дзвінки мобільних абонентів: « НОМЕР_4 », « НОМЕР_3 », імей № НОМЕР_2 , « НОМЕР_5 », імей1 № НОМЕР_6 , імей2 № НОМЕР_7 , за період часу з 21:35 години 11 травня 2014 року, по 05:56 годину 12 травня 2014 року, з прив`язкою до базових станцій, з якої убачається, що 12 травня 2014 року, в період часу з 03:55 години до 04:13 години, по мобільних телефонах за номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 , та номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , здійснювався мобільний зв`язок в зоні обслуговування станції по АДРЕСА_5 , тобто в районі місяця події, а також інформацію про вхідні та вихідні дзвінки мобільних абонентів: « НОМЕР_4 », « НОМЕР_3 », « НОМЕР_5 » з прив`язкою до базових станцій (арк. крим. пров.№135, 137-142).

В подальшому потерпілою було уточнено день та час подій, що мали місце та є об`єктом розгляду вказаної кримінальної справи, та вказано, що вони мали місце 12 травня 2014 року, приблизно о 04:00 годині ранку. Дане уточнення полягає в тому, що вранці, 12 травня 2014 року, потерпілій необхідно було з самого ранку їхати додому для того, щоб розбудити свого сина, якому необхідно було йти на роботу в першу зміну.

Зазначені вище докази винуватості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84 - 86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Щодо посилань обвинувачених та їх захисників на висновок експерта №930 від 14 травня 2014 року, та те, що відповідно до нього, будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень при огляді потерпілої ОСОБА_8 не виявлено, суд вважає, що дані твердження суд до уваги не сприймає, оскільки обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не містить формулювання, - заподіяння тілесних ушкоджень, а лише заподіяння фізичного болю, якого завдано потерпілій ударом. Крім того, нанесення тілесних ушкоджень не є обов`язковою кваліфікуючою ознакою для кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Крім того, обставиною, яка на думку суду викриває обвинувачених у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 заподіяних потерпілій ОСОБА_8 матеріальних та моральних збитків, що підтверджується відповідною розпискою, наданою 26 січня 2016 року потерпілою.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, суд вважає винними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, виходячи з вимог закону про достатність покарання для їх виправлення, запобігання скоєнню ними нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так, обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно положень ст.66 КК України, суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує також особу обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав частково, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому злочині не визнав у повному обсязі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вжив заходів щодо відшкодування потерпілій матеріального та морального збитку, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

Крім того, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд враховує те, що злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, від вчинення якого є потерпіла.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально виконавчому закладі закрито типу.

На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п.2, 3, 4 КК України.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за правилами ст.69 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_5 залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, - 12 травня 2014 року.

Керуючись ст.65 КК України, суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, та запобіганню скоєнню ними нових злочинів.

Крім того, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».

Згідно ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за даним вироком підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2014 року по 01 березня 2016 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а ОСОБА_5 в строк відбуття покарання за даним вироком підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2014 року по 14 травня 2014 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд враховуючи обставини справи, приходить до висновку, що його необхідно залишити без розгляду у зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, завданої потерпілій ним та обвинуваченим ОСОБА_4 . З наданої потерпілою ОСОБА_8 розписки від 26 січня 2016 року вбачається, що остання не має претензій матеріального та морального характеру по відношенню до обвинувачених. Дана обставина була підтверджена і самою потерпілою у судовому засіданні.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_4 залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

Строк покарання засудженого ОСОБА_4 обраховувати із дня затримання, - 12 травня 2014 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2014 року по 01 березня 2016 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2014 року по 14 травня 2014 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 02 (два) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно засудженого ОСОБА_5 залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, - залишити без розгляду.

Речовий доказ по справі, перерахований на арк. крим. пров.№28-29, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ - НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», - « НОМЕР_8 », який належить засудженому ОСОБА_4 , та який зберігається в камері речових доказів Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, - повернути засудженому ОСОБА_4 шляхом передачі за згодою останнього його родичам.

Речовий доказ по справі, перерахований на арк. крим. пров.№28-29, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ 1 - НОМЕР_6 , ІМЕІ 2 НОМЕР_9 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», - « НОМЕР_10 », який належить засудженому ОСОБА_5 , та який зберігається в камері речових доказів Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, - повернути засудженому ОСОБА_5 .

Речові докази по справі, перераховані на арк. крим. пров.№48-49, а саме: жіночу сумку марки «Відолія» з особистими речами: паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, - « НОМЕР_11 », виданої на ім`я ОСОБА_8 , які передано на зберігання згідно розписки від 12 травня 2014 року потерпілій ОСОБА_8 , - залишити у останньої.

Судові витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання ст.376 ч.6 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженим, їх захисникам та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1