Справа № 308/401/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в залі суду кримінальне провадження № 0002794 від 22.11.2014 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест Республіки Білорусь, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, різноробочого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.03.2014 Ужгородським міськрайонним судом за ст. 125 ч. 2 КК України з призначенням покарання у вигляді 150 годин громадських робіт,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , 22 листопада 2014 року в період з 10 години 10 хвилин 7 секунд по 10 годину 11 хвилин 41 секунда, перебуваючи в м. Ужгороді на площі Корятовича біля «Зеленого ринку» почав з громадянином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 словесний конфлікт, в ході якого потерпілий вчинив протизаконне насильство відносно обвинуваченого, а саме: наніс обвинуваченому один удар долонею руки, в присутності сторонніх людей, що також викликало тяжку образу у обвинуваченого ОСОБА_12 , що призвело до сильного душевного хвилювання, внаслідок чого у ОСОБА_9 раптово виникло бажання заподіяти смерть потерпілому, миттєво вийнявши з поясу штанів сокиру, ОСОБА_9 наніс в сторону потерпілого ОСОБА_11 два удари загостреним кінцем сокири, від якого (першого удару) потерпілий ухилився, а внаслідок другого йому спричинено удар в область голови (правої сторони скроневої ділянки), внаслідок якого впав на землю.

У подальшому громадянин ОСОБА_9 продовжуючи перебувати в стані сильного душевного хвилювання, намагався спричинити ОСОБА_11 ще удари сокирою, проте був зупинений сторонніми особами, у зв`язку з чим не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Внаслідок удару потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рубаної рани м`яких тканин скроневої ділянки справа, підшкірна гематома в скроневій ділянці з права, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1090 від 24.11.2014, виникли внаслідок дії гострих предметів по ударному механізму дії, яким міг бути предмет, на який вказує ОСОБА_11 (лезо сокири), по давності виникнення вкладаються в час пригоди, яка відбулася 22.11.2014 р., тілесні ушкодження у вигляді рубаної рани м`яких тканин скроневої ділянки справа кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, всі інші тілесні ушкодження - кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в замаху на вбивство не визнав зазначивши, що він наносив удари потерпілому ОСОБА_11 , але наміру вбивати не мав. Також зазначив, що його дії спровокував сам потерпілий, який спочатку намагався забрати в нього гроші, а потім у присутності сторонніх осіб наніс йому удар по обличчю. В наслідок чого, дії потерпілого викликали у нього стан сильного душевного хвилювання, і він наніс удар сокирою в бік потерпілого.

Як видно із показань потерпілого ОСОБА_11 , що він в той день знаходився біля ринку, випивав, потім підійшов до обвинуваченого, з яким не був раніше знайомий, почав забирати у останнього 10 гривень, після чого вдарив один раз рукою по обличчю. На що обвинувачений раптово дістав сокиру та замахнувся на нього два рази. Загрози для свого життя не відчував, вважає, що обвинувачений не мав наміру його вбивати, діяв в стані сильного душевного хвилювання.

Разом з тим, пояснення потерпілого та обвинуваченого щодо відсутності наміру заподіяння смерті потерпілому спростовуються наступними доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 22.11.2014 року, на зеленій ділянці біля будинку №19 на пл. Корятовича, на відстані 10 метрів від центрального входу ринку, виявлено та вилучено сокиру, розміром приблизно п`ятдесят сантиметрів.

Відповідно до висновку експерта № 150 , при цитологічному дослідженні сокири, вилученої в ході огляду місця події 22.11.2014 року в м. Ужгород на пл. Корятовича, навпроти центрального входу на «Зелений ринок» на скверику, встановити статеву та групову належність епітеліальних клітин не вдалося, в зв`язку з малою кількістю епітеліальних клітин та відсутності ядер придатних для цитологічного дослідження. На клині та топорищі сокири кров не знайдена.

Протоколом огляду одягу потерпілого встановлено, що на одній з кофт, на верхній внутрішній частині біля замка наявні плями бурого кольору, на другій кофті наявні плями бурого кольору на правому рукаві.

Згідно висновку експерта № 648 щодо експертизи рідкої крові потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_9 , висновку експерта №680 щодо речових доказів: двох спортивних кофт, вилучених у ОСОБА_11 , у слідах на блакитній спортивній кофті, на спортивній кофті із капюшоном , вилучених у потерпілого ОСОБА_11 знайдена кров людини. Кров у цих слідах могла походити від самого потерпілого ОСОБА_11 , та виключено можливість походження крові у цих слідах від підозрюваного ОСОБА_9 .

З відеозапису вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 правою долонею руки наніс один удар в область обличчя обвинуваченого ОСОБА_9 , після чого обвинувачений вийняв сокиру (що зайняло 4 секунди) та наніс удар в бік потерпілого, від якого потерпілий ухилився в праву сторону. Після чого ОСОБА_9 пішов на потерпілого та наніс другий удар в його бік (через 2 секунди), від якого потерпілий впав на землю. Надалі ОСОБА_9 продовжував свій рух на потерпілого та замахнувся на нього сокирою, в цей час потерпілий піднявся та відійшов в сторону, а до обвинуваченого підійшло два чоловіка, які почали його заспокоювати. На цьому конфлікт був вичерпаний.

Аналогічні події зазначені в протоколі огляду та перегляду відеозапису від 30.11.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_11 .

Зі слів свідка ОСОБА_13 , вбачається, що остання знаходилася на роботі, та з магазину бачила, що на газоні між чоловіками відбулася сутичка, після якої один з них тримався за голову.

Із висновку експерта №1090 від 24.11.2014 року видно, що у потерпілого ОСОБА_11 на момент судово-медичного обстеження, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: вшитої рани в ділянці правої надбрівної дуги з переходом на праву скроневу ділянку; синця на шкірних покривах правої орбітальної ділянки; крововиливу в білкові оболонки зовнішнього кута правого ока. Згідно даних довідки, в нього виявлено: «Рубана рана м`яких тканин скроневої ділянки справа. Підшкірна гематома скроневої ділянки справа». Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії гострих предметів по ударному механізму дії, яким міг бути предмет, на який вказує потерпілий (лезо сокири). По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних довідки вкладаються в час пригоди, яка відбувалася 22.11.2014 року. Тілесні ушкодження у вигляді рубаної рани м`яких тканин скроневої ділянки справа потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і за цією ознакою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і за цією ознакою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Із висновку експерта №1-мк слідує, що тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани в ділянці правої надбрівної дуги з переходом на праву скроневу ділянку (згідно з даними медичної документації рубаної рани м`яких тканин скроневої ділянки справа), виявлені при судово-медичній експертизі громадянина ОСОБА_11 , 1983 р.н., могли виникнути як внаслідок дії певної частини леза клина наданої на дослідження сокири, так і інших, подібних за конструктивними властивостями, рубаючих предметів.

Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта № 203 від 18.12.2014 року ОСОБА_9 під час вчинення інкримінованого йому злочину психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, а виявляє ознаки хронічного алкоголізму, що підтверджуються анамнестичними та клінічними даними. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тимчасовий розлад психічної діяльності у даному випадку можна виключити повністю, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні вказівки на наявність в ОСОБА_9 в період скоєння злочину психотичних розладів, дії його були послідовні та цілеспрямовані із збереженням адекватного мовного контакту. Разом з тим в акті зазначається, що ОСОБА_9 виявляє ознаки хронічного алкоголізму, про що свідчать анамнестичні відомості про регулярне зловживання спиртними напоями, неодноразові стаціонарні лікування з цього приводу, продовження зловживання спиртними напоями в теперішній час, клінічні ознаки (сформований похмільний сіндром, морально-етичне зниження, вживання сурогатів, недостатність критики, емоційна неадекватність та ін.)

Вирішуючи питання про направленість умислу ОСОБА_9 , суд вважає, що завдаючи удар сокирою у життево-важливий орган - голову, ОСОБА_9 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, а смерть ОСОБА_11 не настала з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 , завдавши тілесного ушкодження, був зупинений сторонніми особами.

З відеозапису події вбачається, що потерпілим було нанесено удар по обличчю обвинуваченого в присутності сторонніх осіб, реакція обвинуваченого була миттєвою (п`ять секунд з моменту нанесення удару до змаху сокирою), конфлікт був швидкоплинний - після нанесення удару потерпілому, відбувався 20 секунд.

Відповідно до ухвали Верховного Суду України по справі №5-39кс/14 від 22.01.2015 р., неправомірні дії потерпілого становлять обов`язкову умову вбивства у стані сильного душевного хвилювання. Дії, які вчиняються в афектованому стані, мають особливий характер. Специфіка таких дій полягає в тому, що вони обмежені в часі - тривалості стану фізіологічного афекту. Намір на вбивство тісно пов`язаний зі станом фізіологічного афекту. У цьому разі він виникає так несподівано, як і стан афекту, а реалізується негайно (відразу), до моменту закінчення цього стану. Тобто стан афекту супроводжує формування і реалізацію злочинного наміру. Формування мотиву і наміру вчинення злочину відбувається завжди непередбачувано та швидко, хоча й не так стрімко, як виникає афект, але неодмінно за неправомірною поведінкою потерпілого й безпосередньо під впливом стану афекту.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко і бурхливо, та певною мірою здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними. Таким, що виник раптово, визнається стан сильного душевного хвилювання, процес виникнення і протікання якого характеризується неочікуваністю, миттєвістю, бурхливістю, швидкоплинністю.

Відповідно до висновку експерта № 1088, на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: незначного набряку м`яких тканини волосистої частини голови в правій тьмяно-скроневій ділянці. Виникли тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударання об такі. Зазначені тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Суд приходить до висновку, що оскільки потерпілим було застосовано неправомірно насилля відносно обвинуваченого, яке виразилося в ударі по обличчю, то дії потерпілого стали передумовою для стану сильного душевного хвилювання.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті інший особі. Разом з тим зазначена кваліфікація не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Досліджені в судовому засіданні докази, покази потерпілого та обвинуваченого, а так саме посилання в акті судово-психіатричного експерта на наявність у ОСОБА_9 емоційної неадекватності, в сукупності дають підстави вважати, що дії вчинені ОСОБА_9 відбувалися у стані сильного душевного хвилювання. А тому, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_9 правильно кваліфікувати за ч.2 ст. 15 - ст. 116 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, недоведеного до кінця з причин, які не залежали віл його волі, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства та тяжкої образи з боку потерпілого.

Щодо позиції захисника про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.4 ст. 296 КК України, то вона є хибною, оскільки об`єктом кримінального правопорушення було саме життя та здоров`я потерпілого, а не громадський порядок. Лише місце вчинення правопорушення, публічність не є обов`язковою ознакою хуліганства. Так само судом не встановлено, що підсудним заздалегідь була підготовлена сокира з метою вчинення хуліганства. Використання предметів, які були випадково підібрані на місці вчинення хуліганських дій і використані для нанесення тілесних ушкоджень, не дають підстави для кваліфікації за ч.4 ст. 296 КК України.

При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_9 вину в скоєнні злочину визнав частково, щиро розкаявся, згідно довідки характеристики характеризується посередньо, має двох малолітніх дітей, а також відсутності претензій з боку потерпілого. Дані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинення злочину, особу винного, обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, в межах санкції ст. 116 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Як установлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого суді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2014 року до обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_9 рахується з 22 листопада 2014 року.

Таким чином, на момент постановлення вироку по даному кримінальному провадженню та призначення покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_9 , з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, відбув покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки 4 місяця.

Згідно з абзацом 4 ч. 5 ст. 72 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне засудженого ОСОБА_9 у зв`язку із відбуттям призначеного строку покарання, звільнити з під-варти із залу суду.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 116 КК України та призначити йому покарання у виді 3 роки чотири місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 22.11.2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_9 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 22.11.2014 року по 07.07.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 у зв`язку із відбуттям призначеного строку покарання, звільнити від відбування покарання та з під-варти із залу суду.

Речові докази сокира, що знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речові докази дві кофти, що знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути потерпілому, як законному володільцю.

Речовий доказ - відеозапис з камери відео спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2