ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/599/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими.

Потерпілий та обвинувачені просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечив у задоволенні клопотання захисника.

Розглянувши в судовому засіданні угоду від 06.07.2016 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 про примирення суд приходить до висновку про необхідність відмовити у її затвердженні із наступних підстав:

У відповідності до п.1 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди якщо умови угоди суперечать вимогам КПК та кримінального кодексів України.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до умов угоди передбачено наступне покарання обвинуваченим:

Обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із подальшим звільненням його на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки.

Обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.355 КК України у виді 1 року обмеження волі, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України передбачено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі, із подальшим звільненням його на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком 1 рік 5 місяців.

Із обвинувального акту та угоди вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів, один із яких у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та відноситься до злочинів проти волі, честі та гідності особи інший у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості та відноситься до злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочинів проти журналістів.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного злочину яких у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та відноситься до злочинів проти волі, честі та гідності особи.

У відповідності до обвинувального акту, злочин передбачений ст.146 КК України вчинено за попередньою змовою групою осію, способом небезпечним для здоров`я потерпілого та із застосуванням зброї.

Проаналізувавши вищевказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що покарання передбачене угодою не відповідає вимогам ст.50 та ст.65 КК України і не є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та для попередження вчинення ними нових злочинів у майбутньому.

Крім цього незрозумілим, необгрунтованим та нелогічним є пропозиція призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні лише злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України з іспитовим строком 2 роки, а обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів передбачених ст.146 та ст.355 КК України з іспитовим строком 1 рік 5 місяців.

Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що угода від 06.07.2016 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 про примирення не відповідає вимогам КК України, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.314,466-476 КПК України,-

У Х В А Л И В :
У затвердженні угоди від 06.07.2016 року між обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 про примирення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: