АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/872/16 Справа № 200/7989/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2016 р. за скаргою ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001102, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2016 р., та про постановлення нової ухвали, якою оскаржувану постанову старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001102 - скасувати.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2016 р. було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001102.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що оскаржувана постанова слідчого від 31.03.2016 р. є законною і обґрунтованою, оскільки була винесена за результатами належного здійснення досудового розслідування, у межах якого було проведено повну та всебічну перевірку всіх відповідних фактів та обставин, яким була надана правильна оцінка, в тому числі тих обставин, що зазначені у скарзі.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя при розгляді її скарги припустився істотної неповноти судового розгляду, дійшов невірних висновків щодо частини її доводів, а решту доводів скарги залишив поза увагою та не спростував.

Так, на думку апелянта, висновок слідчого судді про те, що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не мають значення, оскільки вони з різних не бачили моменту ДТП, є помилковим, оскільки згадані особи були присутні на місці пригоди та можуть дати показання щодо місцезнаходження транспортного засобу, тіла загиблого, матеріальних слідів події на дорозі та відповідних об`єктах тощо.

Також апелянт вважає неправильним висновок слідчого судді про те, що її особиста участь у проведенні слідчого експерименту та судової автотехнічної експертизи не має суттєвого значення зважаючи на те, що вона не була ані учасником, ані очевидцем ДТП, а отже її участь у цих діях не може вплинути на встановлення механізму ДТП та сутність оскаржуваного рішення слідчого. На думку ОСОБА_7 , у межах реалізації її права як потерпілої на участь у цих слідчих діях вона могла б ставити запитання, заявляти клопотання, надавати свої зауваження та заперечення, здійснювати інші процесуальні права, що дало б змогу контролювати правильність відтворення слідчим обстановки та обставин ДТП під час проведення слідчого експерименту, а також правильність та об`єктивність проведення судової автотехнічної експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу та її представника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001102, предметом розслідування у ньому є події дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце близько 18:00 годин 20.11.2015 р. біля електроопори № 38 на вул. Нікопольське шосе у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у межах якої водій ОСОБА_13 , керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Актрос 3241», д/н НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_14 , який, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, раптово вийшов на дорогу перед транспортним засобом, що наближався. Від отриманих під час даної приходи тілесних ушкоджень ОСОБА_14 помер.

Після внесення відомостей про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим у межах досудового розслідування було проведено значний обсяг слідчих дій з метою повної та всебічної перевірки всіх відповідних обставин, в тому числі допитані свідки пригоди, проведено слідчий експеримент, призначено та проведено судову автотехнічну експертизу. Згідно висновку експерта від 28.03.2016 р. № 19/10.1-50 (а.к.п. 134-137), у діях водія ОСОБА_13 під час дорожньо-транспортної пригоди вбачаються окремі невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, втім вони не перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП, при цьому в обстановці, що склалася, водій ОСОБА_13 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_14 .

Грунтуючись на добутих під час досудового розслідування даних та вищенаведених висновках судової експертизи, слідчий дійшов висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_13 ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виніс оскаржувану постанову від 31.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001102 з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погодившись з цією постановою, ОСОБА_7 оскаржила її слідчому судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який в оскаржуваній в апеляційному порядку ухвалі від 11.05.2016 р. визнав її законною та обґрунтованою, а скаргу ОСОБА_7 відхилив.

Аналізуючи надані матеріали з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає оскаржувані процесуальні рішення слідчого та слідчого судді законними та обґрунтованими, оскільки вони були прийняті на підставі повної та всебічної перевірки всіх відповідних фактичних обставин, яким була надана належна та правильна оцінка.

Так, у своїй скарзі на постанову слідчого та апеляційній скарзі ОСОБА_7 не висловлює ґрунтовних доводів щодо неправильності підсумкових висновків експерта, покладених в основу оскаржуваної постанови слідчого, та міркувань експерта, викладених в дослідницькій частині експертного висновку, що привели до цих висновків.

Також апелянтом не наведені достатні підстави для сумнівів у правильності вихідних даних, наданих слідчим для проведення згаданої судової автотехнічної експертизи, які були встановлені останнім шляхом ретельного дослідження та аналізу первісних документів, складених за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, інших матеріалів кримінального провадження, показань свідків, проведення слідчого експерименту.

Колегія суддів приймає до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 223, ст. 240 КПК України участь потерпілої у слідчому експерименті не була обов`язковою. У той же час згідно матеріалам кримінального провадження ця слідча дія була проведена з дотриманням вимог закону, за участю двох свідків, що були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, та спеціаліста. При цьому як ОСОБА_7 , що не була очевидцем відповідних подій та особисто не має при них будь-яких відомостей, так і її представник не посилаються на будь-які обставини, що ґрунтовно свідчили б про неповноту або помилковість результатів цього слідчого експерименту, обмежуючись припущеннями та загальними міркуваннями про те, що вони мали б можливість контролювати його хід та результати.

Доводи ОСОБА_7 про неповноту досудового розслідування у зв`язку з тим, що слідчим, на її думку, не були допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що згідно матеріалам кримінального провадження свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_17 слідчим були допитані та дали пояснення щодо відомих їм обставин (а.к.п. 87-90, 93-95), втім безпосередньо момент ДТП вони не бачили та під час допиту зазначили, що при проведенні слідчого експерименту обставини події вказати не зможуть, у зв`язку з чим до участі у такій слідчий дії ці особи не залучалися. Що стосується ОСОБА_18 , то потерпілою та її представником не наведені будь-які підстави вважати, що цей свідок, перебуваючи під час розслідуваної події в одному автомобілі з іншими свідками, втім на задньому його сидінні, може дати показання, що істотно вплинуть на оцінку правильності оскаржуваної постанови слідчого.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 31.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001102 та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 309, 310, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2016 р. за скаргою ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001102 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_19