Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1752/15-к
Провадження № 1-кп/483/13/2016
ВИРОК
Іменем України
15 березня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої сторони Очаківського міськрайонного центру зайнятості населення ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 04 серпня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дніпровка Очаківського району Миколаївської області, є громадянкою України, має неповну загальну середню освіту, не працює, не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 жовтня 2013 року ОСОБА_5 , перебуваючи в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості населення, що розташований за адресою: Миколаївська область, місто Очаків, вулиця Леніна, 1, маючи умисел, направлений на підробку документу з метою його подальшого використання, а саме заяви про надання статусу безробітного від 17 жовтня 2013 року, шляхом укриття даних про відсутність грошової допомоги по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, усвідомлюючи, що при зазначенні вказаної інформації їй буде відмовлено в реєстрації як безробітній та вона не отримає грошове забезпечення як безробітна, склала заяву про надання статусу безробітного шляхом підписання форми заяви, в якій зазначено, що вона не отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи, що не відповідало дійсності, оскільки рішенням Управління соціального захисту населення Очаківського районної державної адміністрації від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_5 на період з 01 жовтня 2013 року по 30 листопада 2013 року призначено державну допомогу по догляду за інвалідом І-ІІ групи внаслідок психічного розладу, який підтверджено висновком лікарської комісії в розмірі 1147 грн щомісячно, на період з 01 грудня 2013 року по 31 березня 2014 року в розмірі 1218 грн щомісячно.

Після цього, 17 жовтня 2013 року ОСОБА_5 , перебуваючи в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості населення, що розташований за адресою: Миколаївська область, місто Очаків, вулиця Леніна, 1, маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, надала до Очаківського міськрайонного центру зайнятості населення підроблену заяву про надання статусу безробітного від 17 жовтня 2013 року, таким чином використавши підроблений документ.
Крім того, в період часу з 17 жовтня 2013 року по 20 березня 2014 року ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами, наданими їй Очаківським міськрайонним центром зайнятості населення в якості державної допомоги по безробіттю в загальній сумі 4 493 грн 59 коп., шляхом обману, який виразився у ненаданні інформації про дохід за період з 19 квітня 2013 року по 30 вересня 2013 року у вигляді грошової допомоги по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, заволоділа коштами Державного бюджету України, розпорядником яких є Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, в розмірі 4 493 грн 59 коп., якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила збитки Державному бюджету України на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 винною себе визнала частково та пояснила, що її донька є інвалідом від народження і вона постійно за нею доглядає, отримує відповідну державну соціальну допомогу. Так, у 1996 році вона почала отримувати допомогу по догляду за дитиною-інвалідом до досягнення нею 16 років. У 2010 році їй призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею повноліття, а з 2012 року державну допомогу по догляду за інвалідом І групи призначено довічно. В той же час, починаючи з 2006 року вона періодично зверталася до центру зайнятості та отримувала допомогу як безробітна. Так, вона зверталася до центру зайнятості населення у 2006, 2008, 2011, 2012 та 2013 роках та одночасно отримувала два види допомоги: як особа, яка доглядає інваліда І-ІІ групи, та як безробітна. Заяву про надання статусу безробітного вона дійсно підписувала, проте зміст заяви не читала. Бланк заяви був виготовлений співробітником центру зайнятості, яка показала, де необхідно поставити підпис. Отримавши у 2015 році претензію від центру зайнятості про повернення надмірно отриманих коштів, ОСОБА_5 всі кошти повернула, після чого їй було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів.

Допитана в судовому засіданні в якості представника потерпілої сторони ОСОБА_7 дала свідчення, що з 2006 року ОСОБА_5 періодично звертається до Очаківського центру зайнятості як безробітна, у зв`язку із чим їй неодноразово призначалася відповідна державна допомога. Зокрема, ОСОБА_5 зверталася 12 листопада 2012 року і тоді їй видавалася пам`ятка про необхідність повідомляти центр зайнятості про обставини, які виключають можливість отримувати за законом допомогу по безробіттю. Підписавши заяву про надання статусу безробітного, ОСОБА_5 приховала відомості, які виключали можливість нарахування та виплати їй допомоги по безробіттю. Представник також пояснила, що у 2013 році до Закону України «Про зайнятість населення» дійсно внесено зміни, відповідно до яких особа, яка отримує допомогу по догляду за інвалідом І-ІІ групи, не має права на отримання допомоги як безробітна. Кожний працівник центру зайнятості роз`яснює всім, хто звертається за отримання допомоги по безробіттю, необхідність уважно читати зміст заяви. Матеріальних претензій центр зайнятості до обвинуваченої не має, так як суму безпідставно виплачених коштів вона повернула в повному обсязі.

Незважаючи на те, що обвинувачена свою провину у вчиненні злочинів визнала лише в частині підписання змісту заяви про надання статусу безробітного, її вина повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показала, що форма заяви про надання статусу безробітного була затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України №270 від 16 травня 2013 року «Про затвердження форм Персональної картки та додатків до неї, заява про надання статусу безробітного та направлення на працевлаштування». Вказана заява формується в електронному вигляді в єдиній системі. Особа, яка підписує заяву, підтверджує викладені в ній обставини, в тому числі те, що вона не отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка начальник відділу організації працевлаштування населення ОСОБА_9 показала, що неодноразово бачила ОСОБА_5 в приміщенні Очаківського центру зайнятості. Обвинувачена подавала документи на призначення їй допомоги по безробіттю. Документи приймала співробітник центру, яка вже не працює в цьому органі. Щодо форми заяви, то у 2013 році ця форма заяви про призначення допомоги по безробіттю змінилася, вона є затвердженою, єдиного зразка і роздруковується з комп`ютерної програми, а особа, яка звертається, ставить лише свій підпис. Свідок також показала, що в центрі зайнятості проводяться семінари, куди запрошуються особи, які мають статус безробітних. Працівниками центру ведеться облік відвідувань.

Окрім показань свідків, вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними по справі в порядку ст. ст.84-86, 91-93 КПК України, письмовими доказами, а саме:

-змістом заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 09 жовтня 2013 року, підписаної та поданої ОСОБА_5 для отримання щомісячної грошової допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (а.п. 75-77);

-довідкою про суму виплаченої ОСОБА_5 соціальної допомоги по догляду за інвалідом з дитинства І групи, яка за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року склала 9 772 грн (а.п. 78);

-висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І та ІІ групи внаслідок психічного розладу, згідно з яким ОСОБА_10 , 1994 року народження, є інвалідом 1 а групи внаслідок психічного розладу, з 2012 року безстроково (а.п. 79);

-змістом заяви про надання статусу безробітного від 17 жовтня 2013 року, із зазначенням того, що підписант не отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи. Вказана заява зі слів обвинуваченої підписана нею особисто (а.п. 80);

-довідкою-розрахунком незаконно отриманого матеріального забезпечення на суму 4 493 грн 59 коп. (а.п. 71);
-платіжним дорученням №58263049 від 29 липня 2015 року з призначенням платежу: повернення допомоги ОСОБА_5 на суму 4493 грн 59 коп. (а.п. 82).

Досліджені під час судового розгляду письмові докази та показання свідків узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.

Суд критично ставиться до твердження ОСОБА_5 про те, що вона не читала зміст заяви, а лише підписала її, та вважає таку позицію обраним нею способом захисту від обвинувачення.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Дії обвинуваченої, що виразилися в підписанні заяви про надання статусу безробітного, яка містила завідомо недостовірну інформацію про те, що заявник не отримує відповідно до законодавства допомогу по догляду за інвалідом І групи, з метою використання цієї заяви, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який посвідчується іншою особою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Дії обвинуваченої, що виразилися у подачі до Очаківського міськрайонного центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного, яка містила недостовірну інформацію про те, що заявник не отримує відповідно до законодавства допомогу по догляду за інвалідом І групи, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Дії обвинуваченої, що виразилися у заволодіння коштами Державного бюджету України шляхом використання завідомо підробленого документу суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що ОСОБА_5 вчинила злочини невеликої тяжкості, її особистість, зокрема те, що вона є раніше не судимою, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 83), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 104, 105), є опікуном недієздатної доньки ОСОБА_10 інваліда 1 групи, добровільне відшкодування завданого збитку, як обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а тому призначення покарання в межах санкцій ч. 1, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України відповідатиме, на думку суду, принципу справедливості та невідворотності покарання.

Вирішуючи питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд, крім викладеного, враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, мотиви вчинення кожного з них, вид сукупності, а саме те, що вона є ідеальною.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ заяву про надання статусу безробітного від 17 жовтня 2013 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: заяву про надання статусу безробітного від 17 жовтня 2013 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальних витрат немає.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: