Провадження №11-кп/772/287/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 22 січня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 та 28 січня 2014 року за №0000517за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лозова Шаргородського району Вінницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, зареєстрований та проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання

-за ч. 1 ст. 190 КК України до ста годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 185 КК України до п`яти місяців арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання у виді пяти місяців арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 24 грудня 2015 року) повністю звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання в зв`язку з його відбуттям, зараховано час перебування його під вартою з 12 жовтня 2015 року по 29 грудня 2015 року включно та звільнено його з-під варти із залу суду.
Стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

22 січня 2014 року, приблизно, о 16.00 год. обвинувачений ОСОБА_9 прийшов у кафе «Шериф», що по вул. Козицького, 62 в м. Вінниці, де зустрівся із знайомим ОСОБА_10 та раніше незнайомим ОСОБА_11 , з якими почав вживати спиртні напої. В подальшому обвинувачений ОСОБА_9 побачив у ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Nokia 6700 classic Gold Edition» в корпусі золотистого кольору, вартість якого, згідно з висновком експерта №316/14-21 від 19 лютого 2014 року, 1734 гривні, і вирішив ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_9 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , попросив у нього мобільний телефон для того, щоб піти купити цигарок та з магазину зателефонувати і повідомити, які з марок цигарок наявні в продажі. Після цього, не маючи на меті повертати телефон ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втік, мобільним телефоном розпорядився на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 26 січня 2014 року, приблизно, о 12.00 год. обвинувачений ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , зайшов до кімнати ОСОБА_12 , щоб попросити у нього гроші в борг, на що останній відмовив і вийшов зі своєї кімнати на кухню, залишивши свій мобільний телефон марки «Samsung E1202» на столі. Побачивши мобільний телефон, у обвинуваченого ОСОБА_9 виник злочинний умисел на його викрадення. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, викрав вищезазначений мобільний телефон та залишив квартиру. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди, яка згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №90 від 19 лютого 2014 року, складає 268,19 грн.
Не погодившись з вироком суду, прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить вирок змінити в частині звільнення від призначеного покарання, виключивши з резолютивної частини вироку вказівку щодо повного звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку з його відбуттям. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 24.12.2015р.) в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 12.10.2015 року по 29.12.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту, звільнивши з-під варти із залу суду. В резолютивній частині вироку зазначити, що строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з часу затримання, а саме з 12.10.2015 року.
Заслухавши доповідь головуючого судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 185 ч. 2, 190 ч. 1 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Разом з тим, слушними є доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями щодо неправильного застосування кримінального закону при призначенні покарання.

Так, на підставі постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 22.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», вирок суду, який є найважливішим актом правосуддя, повинен бути законним та обґрунтованим, складеним юридично грамотно, з коротким, чітким і зрозумілим формулюванням висновків, щоб при його виконанні не виникло питань і сумнівів, що потребують уточнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) проводиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в свою чергу відповідно до п. а ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Таким чином, норма закону передбачена ст. 72 КК України визначає правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 перебував під вартою з 12.10.2015 року по 29.12.2015 року, а тому суд першої інстанції вказаний строк його перебування під вартою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України мав би зарахувати в строк відбування призначеного покарання.

Проте, суд призначивши покарання, постановляє рішення про звільнення ОСОБА_13 від відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

У той же час, звільнення особи від відбування покарання регулюється нормами ст.ст. 44-49, 74-87 КК України, а не ст. 72 КК України.

Відповідно до ст. 404 ч. 2 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 був затриманий 22.06.2015 року на виконання ухвали суду (а.с. 50), 23.06.2015 року ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с. 43-44), а тому термін перебування його під вартою з 22.06.2015 року по 23.06.2015 року слід зарахувати в строк відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині звільнення від призначеного покарання, виключивши з резолютивної частини вироку вказівку щодо повного звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку з його відбуттям.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 24.12.2015 року) в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 12.10.2015 року по 29.12.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту, звільнивши з-під варти із залу суду.
В резолютивній частині вироку зазначити, що строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з часу затримання, а саме з 12.10.2015 року та зарахувати термін перебування під вартою з 22.06.2015 року по 23.06.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: