№1-кп/756/765/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчему судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Гостомель, Київської обл., українець, громадянин України, офіційно не працюючий, одружений, маючий середню - спеціальну освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 06.09.2010 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 03.06.2013 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 02.02.2015 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що 01.07.2016 р., приблизно о 22 год. 00 хв. останній перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в пляжній зоні, де побачив металевий предмет, схожий на кастет. В цей момент у ОСОБА_4 , виник намір, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій, вказаний вище намір, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, а саме кастету, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, підняв вищевказаний предмет, помістив його до своєї сумки, та почав носити його без передбаченого законом дозволу, попрямувавши після цього до 9-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 .
02.07.2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував за вищевказаною адресою та на запитання працівників поліції щодо наявності в нього заборонених предметів чи речовин, останній повідомив, що має при собі без передбаченого законом дозволу кастет.
У відповідності до висновку трасологічної експертизи від 26.07.2016 р. № 706, вищенаведений кастет відноситься до холодної зброї ударно дробильної дії та виготовлений саморобним способом по типу кастетів.
Вказані вище дії ОСОБА_4 , що виразились у незаконному носінні холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України.
У відповідності до даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 , за ч.2 ст.263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_7 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Підозрюваний також взяв на себе інші зобов`язання, зокрема відшкодувати судових витрат за проведення трасологічної експертизи в сумі 703 грн. 68 коп. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений, його захисник в судовому засіданні, кожен окремо, також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що громадянин ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_7 , вчинив дії, які виразились у незаконному носінні холодної зброї, а тому такі його дії кваліфікує за ч.2 ст. 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_9 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду від 28 вересня 2016 р. між прокурором Київської міської прокуратури №5 ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_8 про визнання винуватості.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 вересня 2016 р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути с засудженого ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат по справі, пов`язаних з проведення судових експертиз, 703 грн. 68 коп. в доход держави.
Речові докази за даним провадженням металевий предмет, що зберігається в камері схову Оболонського УП ГУ НП в м. Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_10