Справа № 645/1319/16-к
Провадження № 1-кп/645/256/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 р. м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора прокуратури Фрунзенського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяХарківської області, Харківського району, смт Пісочин, українця, громадянина України, учня 1 курсу ХПЛБКГ, із базовою середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -
15.04.2015 року близько 14.00 год. на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 знаходився неповнолітній ОСОБА_6 та його знаймі неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
Між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_11 з ОСОБА_12 з іншого боку , виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. Намагаючись покинути територію домоволодіння, ОСОБА_6 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побігли в бік калитки. ОСОБА_10 встиг вибігти з території домоволодіння, в той час, коли ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 та ОСОБА_9 біля калитки. Потерпілий відштовхнув в бік ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, після чого, ОСОБА_4 став наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 .. Бачивши це, бажаючи захистити товариша, ОСОБА_6 підняв з землі поряд з собою металевий предмет трикутної форми, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, знаходячись позаду ОСОБА_4 , умисно наніс йому один удар зверху вниз цим предметом в праву теменну область голови, внаслідок чого потерпілий впав на землю на спину.
Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму з відкритим вдавленим переломом правої теменної кістки, забитою раною м`яких тканин правої темінної області, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1643-с/15 від 27 липня 2015 року, відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 121 КК України, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, зазначених вище. У скоєному щиросердно розкаявся. Позов прокурора в порядку ст. 128, 36 КПК України визнав в повному обсязі. Цивільний позов потерпілого визнав частково: в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілому визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі 10 000,00 грн.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.
Вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає повне визнання вини та щире каяття, а також скоєння злочину у неповнолітньому віці.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він проживає з матір`ю, раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст.12КК України, є тяжким злочином, його наслідки, обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, то суд визнає, що вірним для нього покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин будучи неповнолітнім, щиро розкаюється у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75, 76,104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк.
Потерпілим заявлено цивільний позов в обґрунтування якого він вказав, що злочином було завдано матеріальну шкоду у розмірі 2180,76 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює у 100 000 грн. та просить суд стягнути грошові кошти з обвинуваченого, на його користь.
В судовому засіданні потерпілий відмовився від частини позовних вимог, а саме від стягнення на його користь матеріальної шкоди у розмірі 2180,76 грн. оскільки вона добровільно відшкодована в ході розгляду справи, а в іншій частині позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх.
Неповнолітній обвинувачений, та його законний представник в судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнали частково, просили зменшити суму стягнення моральної шкоди дои 10 000,00 грн., посилаючись на те, що неповнолітній не працює, а законний представник, мати неповнолітнього, немає достатніх коштів відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги прокурора та потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого та його законного представника на користь потерпілого моральної шкоди. При визначені розміру завданої моральної шкоди покладалась на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У зв`язку з тим, що потерпілий відмовився від позовних вимог в частині стягнення на користь потерпілого матеріальної шкоди провадження в цій частині підлягає закриттю.
Щодо стягнення моральної шкоди, то дана вимога підлягає задоволенню частково.
Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
З аналізу доказів які вивчені судом у кримінальному проваджені суд дійшов висновку, що неповнолітнім обвинуваченим потерпілому спричинена і моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, пов`язаних з самим фактом спричинення йому важкої травми голови, душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що він тривалий час проходив курс лікування. Наслідки відкритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку є непередбачуваними та невиліковними на все життя, в результаті чого порушений звичайний ритм та уклад життя, та необхідність періодично проходити медичні обстеження та курси профілактичного лікування.
При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав та зазнає потерпілий по цей час, тривалість часу, який потрібний потерпілому для відновлення його стану здоров`я. Враховуючи ці та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання по відшкодуванню моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення на його користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 25 000 гривень.
Прокурором в порядку ст. 128, 36 КПК України заявлено позов про стягнення з неповнолітнього ОСОБА_6 на користь державив особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. Мещанінова» 3278,20 грн.
Неповнолітній обвинувачений та його законний представник даний позов визнали в повному обсязі.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що цивільний позов старшого прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. Мещанінова» до ОСОБА_6 про стягнення витрат, що понесла установа охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 128, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ст.76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без повідомлення кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. Мещанінова» до ОСОБА_6 про стягнення витрат задовольнити.
Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. Мещанінова» 3278,20 грн. (три тисячі двісті сімдесят вісім грн.. 20 коп.).
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди закрити.
В іншій частині відмовити.
Речовий доказ металевий предмет трикутної форми, який знаходиться на зберіганні в камері схову Орджонікідзевського відділу Фрунзенського відділення поліції ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошенння.

Суддя: