Справа № 477/657/16-к
Провадження № 1-в/477/61/16
УХВАЛА

11 травня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Кримінально-виконавча інспекція Жовтневого району УДПтСУ в Миколаївській області (далі КВІ) звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області з поданням про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням громадянину

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, українцю, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , який вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 2 вересня 2015 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, і звільнений від відбуття цього покарання відповідно до ст. 75 та ст. 76 КК України з іспитовим строком на два роки.

Вказувала в поданні, що за вироком суду на час іспитового строку на нього були покладені обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися до цього органу для реєстрації, проте він систематично не з`являється на реєстрацію до інспекції, на виклики не реагує, тобто він порушує обов`язки, покладені на нього судом, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, в зв`язку з чим просила скасувати його звільнення від відбуття покарання та направити до відбуття призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник КВІ подання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні був такої ж думки.

Засуджений підтвердив, що не з`являвся до КВІ, але вказав, що це відбувалося в зв`язку з відсутністю постійної роботи та коштів на проїзд до м. Миколаєва на реєстрацію.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, захисника та представника КВІ, дослідивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

2 вересня 2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області був ухвалений вирок, за яким ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до 3-х років позбавлення волі, і він був звільнений від відбуття цього покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на два роки та покладенням певних обов`язків на час іспитового строку, а саме: повідомляти

кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

7 жовтня того ж року вирок був прийнятий до виконання КВІ Жовтневого району.

В зв`язку з цим йому двічі були направлені виклики до КВІ для виконання вироку, проте він не з`явився, тому інспектором КВІ був здійснений виїзд до його місця проживання, де у нього відібрана підписка, про роз`яснення обов`язків, покладених на нього судом, він ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання, а також встановлені дні явки на реєстрацію друга та четверта середа кожного місяця.

Однак, вподальшому на реєстрацію він жодного разу не з`явився, тому до суду було направлено подання про скасування його звільнення.

Також було встановлено, що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 не зміг однозначно пояснити причини своїх неявок на реєстрацію до КВІ. Він вказував, що не мав постійної роботи та коштів для проїзду до м. Миколаєва, де знаходиться орган КВІ.

Однак посилання засудженого на відсутність постійної роботи і коштів для прибуття до м. Миколаєва суд не може прийняти до уваги як обґрунтовані, оскільки він працеспроможний, має задовільний стан здоров`я, що надає йому можливість працевлаштуватися і отримувати дохід. До того ж він сам в судовому засіданні підтвердив, що періодично підробляє випадковими заробітками вантажником, а з матеріалів справи слідує, що він здійснює збір та здачу металобрухту, проте кошти витрачає на зловживання алкоголем.

Таким чином з матеріалів справи та пояснень учасників розгляду, в тому числі і самого ОСОБА_5 , вбачається, що він дійсно систематично порушував обов`язки, які були на нього покладені судом, неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, в тому числі і дрібні крадіжки, що не свідчить про небажання стати на шлях виправлення, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування звільнення відносно нього від відбуття покарання.

Підтвердження того, що засуджений, який був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строк, став на шлях виправлення, є не тільки не вчинення ним нових злочинів, а й сумлінне виконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, чого судом встановлено не було.

Невиконання ОСОБА_5 обов`язків, покладених судом, при постійних нагадуваннях та попередженнях, які робилися інспектором КВІ, не свідчать про те, що він усвідомив суспільно-негативне значення вчиненого ним злочину і став на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, ст. 165 КВК України,

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Скасувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбуття покарання з випробуванням, яке йому визначено вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 2 вересня 2015 року, та направити його в місця позбавлення волі для відбуття покарання, призначеного цим вироком у виді трьох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3

ст. 185 КК України.

Строк відбуття покарання обраховувати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1