06.10.2016 Справа № 756/2979/16-к
Справа № 1-кп/756/352/16
В И Р О К
іменем України
06 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, одруженої, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,
встановив:
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та мають неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві 23.05.2000 року зареєстроване народження ОСОБА_7 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в порушення вимог ст.150 Сімейного кодексу України та ст.ст.8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку природних здібностей та належні побутові умови, необхідні для всебічного розвитку дітей, протягом тривалого часу злісно ухилялися від виконання встановлених законом обов`язків по утриманню і догляду за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_7 , а саме: протягом тривалого часу ніде не працювали і, відповідно, матеріально не забезпечували дитину, вихованням і підготовкою сина до самостійного життя не займалися, штучно створювали незадовільні, вкрай антисанітарні побутові умови, вихованням і питаннями здобуття сином повної загальної середньої освіти не займалися, відвідування сином навчального закладу не контролювали, що і призвело до грубого порушення конституційного права неповнолітнього сина ОСОБА_7 .
З 2008 року ОСОБА_7 навчається в СЗШ № 9. Через відсутність контролю з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неповнолітній ОСОБА_7 поставлений на внутрішньо обліковий контроль у зв`язку з систематичним, без поважних причин не відвідуванням навчального закладу, а тому має низький рівень загальноосвітніх знань та, крім того, займається бродяжництвом.
Впродовж останніх двох років ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , злісно ухилялися від виконання обов`язків щодо виховання своєї дитини, не забезпечували їй належних умов проживання, навчання, за що притягувалися до адміністративної відповідальності постановами Оболонського районного суду м. Києва від 18.04.2014 та 22.10.2014 року за ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_6 та 24.04.2014 та 31.10.2014 відносно ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в період часу з 2014 року по 2015 рік злісно ухилялися від виконання встановлених законодавством обов`язків по догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_7 , що призвело до тяжких наслідків у вигляді вираженої мікросоціальної та педагогічної занедбаності останнього.
Згідно висновків судово-психіатричного експерта від 09.02.2016, у теперішній час ОСОБА_7 страждає на соціалізований розлад особистості, при цьому наявні порушення психічної діяльності пов`язані з бездіяльністю батьків. ОСОБА_7 виявляє такі особливості психологічного розвитку, як: обмежений запас загальноосвітніх знань, недостатня сформованість автоматизованих розумових навичок, відсутність учбово-пізнавальної спрямованості інтересів з униканням учбової діяльності, небажання залучати вольові зусилля під час нецікавої для себе розумової діяльності, відсутність вихованих форм поведінки у спілкуванні (демонстративна бравада, реакція негативізму та опозиції в суб`єктивно -проблемних ситуаціях, нещирість), низький морально-етичний рівень розвитку особистості, делінквентний (асоціальний) характер поведінки. Вищезазначені особливості свідчать про наявність педагогічної та мікросоціальної (сімейної) занедбаності ОСОБА_7 , яка пов`язана з відсутністю соціально-позитивного педагогічного впливу на підлітка з боку найближчого сімейного оточення (батьків).
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, визнав, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи, зокрема пояснив, що впродовж останніх двох років він та ОСОБА_5 , ухилялися від виконання обов`язків щодо виховання своєї дитини, не забезпечували їй належних умов проживання, навчання.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, визнала, покаялась, повністю підтвердила фактичні обставини справи, зокрема пояснила, що впродовж останніх двох років вона та ОСОБА_6 , ухилялися від виконання обов`язків щодо виховання своєї дитини, не забезпечували їй належних умов проживання, навчання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ст. 166 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразилися у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ст. 166 КК України, оскільки вона вчинила дії, що виразилися у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро покаялась.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винної, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішеня судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1