Справа №639/8567/16
Провадження №1-в/639/2089/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Холодногірської ВК №18 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гряниківка Дворічанського району Харківської області, громадянина України, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

-21.03.2012 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-28.03.2013 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у Холодногірській ВК №18, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_4 .

В мотивування свого клопотання засуджений зазначив, що на даний час він відбуває покарання у Холодногірській ВК №18, до якої прибув 15.04.2013 року. З моменту прибуття до колонії був працевлаштований на підприємстві установи, потім був переведений до хлібопекарні, де пропрацював два роки. На даний час працює будівельником, отримує заробітну плату, дотримується техніки безпеки, дбайливо відноситься до матеріалів та інструментів. В установі характеризується з позитивної сторони, за що отримав 4 заохочення та мав 1 стягнення, що погашене у встановленому законом порядку. Підтримує соціальні зв`язки із своїми рідними, в зв`язку з чим просив застосувати ст. 81 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення наведені вище.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на наявність у засудженого ОСОБА_4 стягнення, що непогашене у встановленому законом порядку, задовільну характеристику засудженого, вважав клопотання передчасним, оскільки на даний час засуджений не довів поведінкою та ставленням до праці свого виправлення

Представник Холодногірської ВК №18 підтримав думку прокурора.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, суд приходить д наступних висновків.

Приписами ч. 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 21.03.2012 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 28.03.2013 року засуджений за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.06.2016 року ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 28.03.2013 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.03.2013 року по 29.04.2013 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 28.03.2013 року, кінець строку: 27.05.2018 року.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.03.2013 року. За час тримання у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався. З 15.04.2013 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. За час відбування покарання в установі характеризувався задовільно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці 4 рази заохочувався правами представників адміністрації установи. На даний час змінив свою поведінку на гіршу, має 2 стягнення, 1 з яких не погашене у встановленому законом порядку. Виконує законні вимоги представників адміністрації установи, але потребує постійного нагляду. Згідно ст. 118 КВК України працевлаштований на господарстві установи будівельником. До праці ставиться задовільно, виконує потрібний обсяг роботи, але потребує контролю за їх виконанням. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, під постійним наглядом здійснює за ними належний догляд. За характером спокійний, врівноважений, скритний. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні відносини. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе. Приймає участь у реалізації програми диференційного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації якої ставиться задовільно, активної ініціативи не проявляє. Підтримує родинні зв`язки з матір`ю шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку суду позову не має.

Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно матеріалів наданих до суду, до ОСОБА_4 застосовано 4 заохочення у виді подяки 22.01.2015 року, 13.11.2015 року, 14.07.2016 року та 28.09.2016 року.

Разом з цим, 04.01.2016 року на ОСОБА_4 було накладено стягнення у виді 8 діб ДІЗО за спробу виготовлення продуктів бродіння, яке погашене у встановленому законом порядку та 13.10.2016 року у виді попередження за порушення форми одягу, яке на даний час непогашене.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України та злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_4 відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких умисних злочинів відповідно.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, значний строк невідбутого покарання, накладення на засудженого 2 стягнень протягом року, одне з яких на теперішній час непогашене у встановленому законом порядку, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше ніж через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1