УХВАЛА
підготовчого судового засідання
10 травня 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 01 лютого 2016 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Львова, українці, громадянці України, раніше не судимій, без місця реєстрації, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1
22 червня 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: «Досудовим слідством встановлено, що згідно рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 25.03.2013 року, яке в цей же день набуло законної сили, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість в сумі 51 432 гривні 96 коп. та судові витрати в сумі 634 гривні 32 коп.
Виконавчим листом 2/465/211/13 від 19.04.2013 року, який скерований на виконання у Франківський ВДВС Львівського МУЮ зобов`язано стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 загальну заборгованість в сумі 51 432 гривні 96 коп. та судові витрати в сумі 634 гривні 32 коп., яка станом на 16.06.2015 року не сплачена.
Постановою старшого державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_5 від 28.08.2013 року відкрито виконавче провадження № 39530864, відповідно до якої, боржнику ОСОБА_3 надано термін до 04.09.2013 року для добровільного виконання рішення Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 25.03.2013 року.
Окрім того, ОСОБА_3 в період з часу набрання вищевказаним рішенням законної сили, а саме з 25.03.2015 року по 22.06.2015 року, маючи реальну можливість для його виконання, про що свідчить інформація Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 5354/04-21 від 26.05.2015 року та ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області від 26.05.2015 року №8991/9/18-02/916, умисно його не виконувала та не вживала будь-яких заходів щодо виконання рішення суду по сплаті заборгованості ОСОБА_4 , та як наслідок, заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 згідно відповіді начальника Франківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_6 від 16.06.2015 року № В-4/7774, станом на 16.06.2015 року становить 52 067 гривень 28 копійок.
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 5354/04-21 від 26.05.2015 року, ОСОБА_3 в період з січня 2013 року по квітень 2015 року отримала дохід у розмірі 38 800 гривень.
Згідно відповіді ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області від 26.05.2015 року №8991/9/18-02/916 ОСОБА_3 в період з січня 2013 року по грудень 2013 року, отримала дохід у розмірі 22 550 гривень.
За обвинувальним актом, слідчий та прокурор вважають, що встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст.382 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_7

Сторона захисту: адвокат
ОСОБА_8
Відповідно до ухвали від 04 лютого 2016 року у справі призначено підготовче судове засідання яке переносилося з підстав заявленого прокурором відводу судді, а відтак неявки в судові засідання прокурора та обвинуваченої.
В ході вирішення питань, передбачених ст. 314 316 КПК України, встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Так, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснював повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а «керівником» Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_7 , а остання відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинна скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконала. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання «керівника» Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Як вбачається із розписки про отримання копій обвинувального акта, в ній відсутня дата , а обвинувальний акт складений та затверджений 01 лютого 2016 року. Проте, до суду матеріали передані наручно 03 лютого 2016 року, тобто через 2 робочих дні після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Згідно частини другої вказаної норми закону, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового розгляду суддя. Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Форми закінчення досудового розслідування, визначені у ст. 283 КПК України, а відповідно до ч. 3 вказаної норми закону, відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру Досудових розслідувань. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу, при цьому, із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.
Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав ОСОБА_3 , передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення
Крім того, відповідно до ухвали підготовчого судового засідання від 02 грудня 2015 року, обвинувальний акт було повернуто прокурору для приведення його у відповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з чим погодився й апеляційний суд..
Разом з тим, обвинувальний акт в черговий раз скеровано до суду з тими ж невідповідностями вимогам процесуального законодавства, оскільки в супереч п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті так і не зазначено фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими , а саме: обєктивну та субєктивну сторони злочину, форму умислу, мету, час та спосіб вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення. Натомість констатуються факти, що повинні були бути враховані в ході виконавчого провадження.
Незважаючи на невідповідність акта вимогам процесуального законодавства, прокурор ОСОБА_7 орієнтував суд на те, що акт може розглядатися в судовому засіданні. Обвинувачена та адвокат проти цього не заперечили.
З огляду на викладене, є очевидною невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, його пряма невідповідність п. п. 1-2 ч. 1 ст. 91 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового
розгляду та згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам процесуального Закону, а саме ст.91 та ст. 291 КПК України.
Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення підозрюваній прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 91, 110, 113 -114 214, 284, 291, 314 - 316,368, 369, 370 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_10