Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві 09 червня 2016 року скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2016 року щодо неї,

встановила:
В скарзі засуджена ОСОБА_4 порушує питання про перегляд у касаційному порядку вищевказаних судових рішень.

Однак, касаційна скарга ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, відповідно до частини другої якої касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак висловлене засудженою у скарзі прохання не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України. З касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень вбачається, що за результатами розгляду апеляції на вирок у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 апеляційним судом постановлено відповідне судове рішення, щодо якого скаржницею у касаційній скарзі не висловлено прохання.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Тобто касаційна скарга має містити посилання на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судових рішень із зазначенням у чому саме вони полягають.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджена ОСОБА_4 не погоджується з рішенням апеляційного суду. Однак, мотивуючи скаргу скаржниця наводить певні доводи щодо незгоди з вироком місцевого суду та не зазначає, які саме порушення при розгляді кримінального провадження були допущені апеляційним судом.

Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення апеляційного суду, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.

Оскільки касаційна скарга засудженої неналежно обґрунтована, а прохання скаржниці висловлено не конкретно, а тому колегія суддів позбавлена можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2016 року щодо неї залишити без руху.

Надати скаржниці для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7