Справа № 442/5992/15-к Головуючий: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/169/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрито. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1964 грн. 16 коп. витрат за проведення експертизи.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він згідно наказу № 80 Стебницької міської лікарні від 01.09.2011 року перебуваючи на посаді завідуючого хірургічним відділенням Стебницької міської лікарні, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, у період часу з 02.05.2012 по 15.05.2012, всупереч вимогам розділу № 2 посадової інструкції завідуючого хірургічного відділення затвердженої головним лікарем Стебницької міської лікарні та п. п. 1.1, 1.6, 1.7, 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 року, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документа, а саме у листок непрацездатності серії АВН № 309663, щодо перебування ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні з 02 травня 2012 р. по 15 травня 2012 р., які скріпив особистим підписом та печаткою у наступних трьох графах: «відмітки про порушення режиму», «звільнення від роботи», «продовжує хворіти», чим надав даному документу офіційного характеру. При цьому ОСОБА_8 достовірно знав, що ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні у вказаний період не перебував, так як останній у період з 02.05.2012 по 24.10.2012 року перебував за межами України, що підтверджується витягом з бази даних «Відомості про осіб, котрі перетнули державний кордон України» Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.64-4296/0/15-15 від 30.03.2015 року.
Крім цього, ОСОБА_8 згідно наказу № 80 Стебницької міської лікарні від 01.09.2011 року перебуваючи на посаді завідуючого хірургічним відділенням Стебницької міської лікарні, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, у період часу з 16.05.2012 по 31.05.2012, всупереч вимогам розділу № 2 посадової інструкції завідуючого хірургічного відділення затвердженої головним лікарем Стебницької міської лікарні та п. п. 1.1, 1.6, 1.7, 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 року, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документа, а саме у листок непрацездатності серії АВН № 309663, щодо перебування ОСОБА_9 на амбулаторному лікуванні з 16.05.2012 по 31.05.2012, які скріпив особистим підписом та печаткою у наступних чотирьох графах: «відмітки про порушення режиму», «звільнення від роботи до 25.05.2012», «звільнення від роботи до 31.05.2012», «стати до роботи 01.06.2012», чим надав даному документу офіційного характеру. При цьому ОСОБА_8 достовірно знав, що ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні у вказаний період не перебував, так як останній у період з 02.05.2012 по 24.10.2012 року перебував за межами України, що підтверджується витягом з бази даних «Відомості про осіб, котрі перетнули державний кордон України» Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.64-4296/0/15-15 від 30.03.2015 року.
ОСОБА_8 , своїми умисними протиправними діями, вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-УІ від 07.04.2011 року).
У поданій апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з ухвалою суду 1-ї інстанції, не оспорюючи законності звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, вважає, що оскаржувана ухвала суду 1-ї інстанції підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. При цьому, покликається на те, що суд, з його точки зору, безпідставно поклав на обвинуваченого ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертизи при постановленні ухвали, оскільки, покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності у справах публічного обвинувачення, кримінально-процесуальним законом (ст.124 КПК України) не передбачено. Зазначає, що про оскаржувану ухвалу він дізнався лише 14.12.2015, після надходження копії ухвали із Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції змінити у звязку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, виключити рішення про стягнення із ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1964 грн. 16 коп.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, Колегія Суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішення суду про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання судових витрат, то такі, на переконання Колегії Суддів, є обгрунтованими.
Так суд першої інстанції при прийнятті рішення, в цій частині, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для його зміни.
Згідно з положеннями ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.
Як вбачається із судового рішення, суд 1-ї інстанції задовольнив клопотання прокурора та постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у звязку із закінченням строку давності.
Питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду (п.13 ч.1 ст.368 КПК України, п.1 ч.4 ст.374 КПК України), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності у справах публічного обвинувачення, кримінальним процесуальним законом (ст.124 КПК України) не передбачено.
Таким чином, суд 1-ї інстанції, на переконання Колегії Суддів, безпідставно поклав на обвинуваченого ОСОБА_8 судові витрати при постановленні ухвали.
Істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, відповідно до вимог ст.ст.409, 412 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.
З огляду на викладене, Колегія Суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 судових витрат за проведення експертизи слід змінити, виключивши з резолютивної частини ухвали покликання про стягнення таких.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, Колегія Суддів вважає, що він пропущений з поважних причин, тому його слід поновити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, Колегія Суддів, -
у х в а л и л а:
строк на подачу апеляційної скарги заступнику прокурора Львівської області ОСОБА_7 поновити.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині стягнення в дохід держави процесуальних витрат за проведення експертизи - змінити.
Виключити з ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року рішення про стягнення із ОСОБА_8 процесуальних витрат за проведення експертизи у розмірі 1964,16 грн.
В решті ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, іншими особами у той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4