справа № 201/3339/16-к
провадження № 1-кс/201/2060/2016
УХВАЛА
11 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ:
04 березня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою звернувся директор ТОВ «Альянс» ОСОБА_3 , в якій просив визнати неправомірною бездіяльність прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку приміщень ТОВ «Альянс» майна та зобов`язати останнього повернути вилучене майно законному власнику, враховуючи в тому числі, відсутність рішення суду про його арешт.
Заявник ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути останню за його відсутності.

Прокурор надав суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні скарги.

Безпосередньо дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені під час обшуку речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що 01 березня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2016 року був проведений обшук комплексних, складських та адміністративних приміщень, які використовуються ТОВ «Альянс», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено належне підприємству майно, а саме: системні блоки сірого та чорного кольору фірми Асус, без жодних індивідуальних ознак, 525700 гривень, 1750 доларів США, 40220 гривень, 11315 доларів США та 20 євро.

Крім того, як встановлено з матеріалів скарги, арешт на зазначене майно не накладався, останнє є тимчасово вилученим майном, а отже, будь-які інші підстави щодо позбавлення власника права користуватися та розпоряджатися вилучений майно, на даний час відсутні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши обставини даної справи, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню, оскільки слідчий не звернувся із клопотанням про арешт вказаного майна до слідчого судді та не надав жодних доказів, які б вказували на необхідність подальшого утримання вилученого майна, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу повернути ТОВ «Альянс» тимчасово вилучене майно, а саме: системні блоки білого, сірого та чорного кольору фірми Асус, без жодних індивідуальних ознак, 525700 гривень, 1750 доларів США, 40220 гривень, 11315 доларів США та 20 євро, видаткові накладні постачальника «Фрезія», за період 2016 року, книги з чорновими записами та переліками покупців, кількості продукції 8 штук, зошити з написом «Охрана сентябрь 2013 года», зошити з написом «цветы», зошит сірого кольору із зазначенням контрагентів підприємства «Альянс» та «Фрезія», книжки з накладними заповненими та не заповненими у кількості 2 штуки, печатка синього кольору із написом « ОСОБА_3 » у кількості 1 штука, та інші зошити, документи бухгалтерського обліку та чорнові записи, згідно протоколу обшуку від 01 та 02 березня 2016 року, що складено старшим слідчим СВ ФР ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: