ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2979/15-к

31 березня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовозобов"язаного, раніше судимого 03.11.2015 року вироком Костопільського районного суду за ст. ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік та 07.12.2015 року вироком Костопільського районного суду за ч. ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Костопільського районного суду від 12.02.2016 року остаточне покарання по вищенвказаних вироках визначено у виді обмеження волі на строк один рік і шість місяців з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 в кінці липня 2015 року, з метою вчинення крадіжки, знявши решітку, через вікно проник до будинку, належного ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , в якому постійно проживає ОСОБА_4 та скориставшись тим, що ніхто за ним не спостерігає, з кладової кімнати вказаного житла умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, належне ОСОБА_4 , а саме дві чавунні сковорідки вартістю 150 гривень одна, дві чавунні гусятниці вартістю 300 гривень одна, три чавунні форми для випічки хлібу вартістю 30 гривень одна, два чавунні баняки, ємкістю 2 літри, вартістю 80 гривень один, друшляк алюмінієвий вартістю 60 гривень, два чавунні казанки, ємкістю 2 літри, вартістю 130 гривень один, сотейник для приготування їжі вартістю 120 гривень, дванадцять ложок з нержавіючої сталі вартістю 15 гривень одна, дванадцять виделок з нержавіючої сталі вартістю 12 гривень одна, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1914,00 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , 03 вересня 2015 року з метою вчинення крадіжки через вікно проник до будинку, належного ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , в якому постійно проживає ОСОБА_4 , та скориставшись тим, що ніхто за ним не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з холодильника, що розташований в одній із кімнат вище вказаного будинку викрав продукти харчування, які належали ОСОБА_4 , а саме два кілограма сала вартістю 50 гривень за кілограм, два кілограма жиру вартістю 35 гривень за кілограм, дві банки майонезу «Домашній», вагою 700 гр. кожна, вартістю 22 грн. 50 коп. за одну банку, одну палку копченої ковбаси «Фермерська» вагою 300 гр., вартістю 78 гривень за кілограм, одну пачку кетчупу до шашлику вартістю 7 грн. 50 коп., один кілограм цукру вартістю 14 грн. 50 коп., одну пачку приправи «Мівіна» вартістю 6 грн. 25 коп., дві банки варення «Асорті» ємкістю 0.5 літра, вартістю 15 гривень за 0.5 літра, одну пачку масла «Маселко» вагою 0.5 кілограма вартістю 23 грн. 50 коп., три кілограми борошна «Хуторок», вартістю 12 гривень за кілограм, одну булку чорного хліба вартістю 6 грн. 75 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 367 грн. 90 коп. (триста шістдесят сім гривень дев`яносто копійок).

В судовому засіданні обвинувачений винним себе в скоєних злочинах визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином аналізуючи наведене суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів та особу обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та наявність у нього неповнолітньої дитини.

Враховуючи наявні помякшуючі обставини, характер вчинених правопорушень та розмір викраденого, суд рахує за можливе застосувати до обвинувачено ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи негативну характеристику обвинуваченого, який протягом короткого терміну часу вчинив п`ять злочинів і вже двічі притягався до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої щодо міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, то застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

В зв`язку з цим, суд при призначенні обвинуваченому покарання не враховує вироки Костопільського районного суду від 03.11.2015 року та від 07.12.2015 року, а також ухвалу Костопільського районного суду від 12.02.2016 року, якою було визначене остаточне покарання по вищенвказаних вироках, оскільки, вони виконуються самостійно.

Враховуючи негативну характеристику обвинуваченого та його поведінку після вчинення злочинів, суд вважає, що існують ризики вчинення ним нових злочинів, а тому рахує за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.185 КК України суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєннi злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з врахуванням ст.69 КК України у видi позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити відлучатися з місця свого проживання з 22-00 години до 7-00 год. наступної доби.

Контроль за дотриманням ОСОБА_5 запобіжного заходу покласти на Костопільський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1