Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/150/16-к
провадження № 1-кп/368/20/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2016 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000812 від 09.12.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кагарлика Київської області та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
?22.12.2015 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 08.12.2015 приблизно о 16 год. 20 хв. прийшов у гості до ОСОБА_5 , який проживає у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію домогосподарства через незамкнену вхідну фіртка та, знаходячись біля замкнених вхідних дверей будинку, він помітив, що світло в будинку вимкнене, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що ОСОБА_5 немає за місцем проживання. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 .
Діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, ОСОБА_4 підійшов до господарської споруди, яка знаходиться на території зазначеного вище домогосподарства, де реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 таємно від оточуючих з використанням гайкового ключа, який постійно носив із собою, зірвав замок на вхідних дверях господарської споруди та зайшов до цього приміщення.
Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, таємно від оточуючих вчинив крадіжку належних ОСОБА_5 бензинового тримера марки «Фореста», вартістю 1500 гривень, електромлина марки «Еликор-1», вартістю 2000 гривень, що знаходились господарській споруді, поклавши їх до знайденого у цьому ж приміщенні мішка білого кольору, та винісши за межі домогосподарства.
З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Маючи на меті продати викрадені у ОСОБА_5 речі ОСОБА_4 переносив їх до пункту збуту. Під час таких дій його виявили та затримали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що відразу повідомили працівників Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він число не пам`ятає, але погоджується з датою, що вказана в обвинувальному акті, він вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 ОСОБА_10 перебуває в нормальних стосунках. Речі потерпілому повернуті. Він не має до нього ніяких претензій. Просить суд врахувати думку потерпілого щодо міри покарання йому.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить справу по обвинуваченню ОСОБА_4 слухати у його відсутність. Шкода йому відшкодована повністю. Просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся, що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , яке містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року) - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщенням, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягають покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 18 квітня 2008 року обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кагарлик Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно характеристики № 1645/02-41 від 30.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області вбачається, що ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_11 , 1973 р.н. та бабусею ОСОБА_12 , 1942 р.н. Гр. ОСОБА_4 після закінчення в 2008 році ЦПТУ №1 в м. Богуслав, ніде не працює. Гр. ОСОБА_4 у 2008 році притягувався до кримінальної відповідальності за грабіж, продаж викрадених речей та наругу над могилою.
Згідно вимоги про судимість № 1138 від 25.12.2015 року станом на 25.12.2015 року ОСОБА_4 є особою раніше судимою, а саме:
?22 грудня 2015 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 616 обвинувачений ОСОБА_4 за наркологічною допомогою не звертався і на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 471 обвинувачений ОСОБА_4 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.
Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахування ступіння тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. Обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується з місця проживання, обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, тому необхідно призначити йому покарання по ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі.
22 грудня 2015 року ОСОБА_4 був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком вісімдесят годин, а злочин, що розглядається, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до постановлення зазначеного вироку суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв даний злочин до постановлення попереднього вироку Кагарлицьким районним судом Київської області від 22 грудня 2015 року, тому суд призначає покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Окрім того, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язку, передбачених ст.. 76 КК України.
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства. Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 60) чорні чоловічі чобітки, які віддано під письмову розписку на зберігання ОСОБА_4 , - залишити ОСОБА_4 ; (а.с. 63) бензиновий тример марки «Фореста» в корпусі зеленого кольору, електричний млин, марки «Еликор - 1», в корпусі синього кольору, які передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 ; (а.с. 71) - один слід папілярних ліній в спецпакеті МВС № 2955557, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області після набрання вироком законної сили, - знищити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш судового покарання призначеного за попереднім вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 22 грудня 2015 року більш суворим покарання призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
?повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання ;
?періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 60) чорні чоловічі чобітки, які віддано під письмову розписку на зберігання ОСОБА_4 , - залишити ОСОБА_4 ; (а.с. 63) бензиновий тример марки «Фореста» в корпусі зеленого кольору, електричний млин, марки «Еликор - 1», в корпусі синього кольору, які передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 ; (а.с. 71) - один слід папілярних ліній в спецпакеті МВС № 2955557, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області після набрання вироком законної сили, - знищити.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1