Справа № 495/1371/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000081 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює на посаді водія АТП «15107», раніше не судимого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за с т. 125 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

12.01.2016 року приблизно о 08.00 годині, більш точного часу під час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на автобусній зупинці, розташованій по вул. Приморській біля центральної алеї в смт. Затока, м. БілгородДністровський, Одеської області, розуміючи протиправність своїх дій, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, навмисно кулаками своїх лівої та правої рук вдарив потерпілого ОСОБА_5 приблизно п`ять разів в область обличчя та потилиці, тим самим спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 у вигляді синця в лівій очневій ділянці, який згідно з висновком судово-медичної експертизи № 5 від 27.01.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне, що він працює на посаді водія АТП «15107». 12.01.2016 року він керував автобусом, який призначений для перевезення пасажирів на маршруті Білгород-Дністровський К.Бугаз. В процесі руху він почув лайку в салоні автомобіля між пасажирами, серед яких був потерпілий. Потерпілий їхав до смт. Затока, м. Білгород-Дністровський. Коли він під`їхав до зупинки в смт. Затока, то потерпілий не збирався виходити, а почав вимагати відшкодування від нього збитків за куртку, яку пропалив через лампочку, яка горіла в салоні автобусу. Він йому запропонував вийти на зупинці, на що потерпілий відмовився та продовжував лаятись. Він разом з співробітниками служби охорони «Патріот» виштовхали його з автобусу. Однак потерпілий почав бити по автобусу та не давав рухатись. Після чого він не втримався, підійшов на зупинці до потерпілого та почав бити його кулаками лівої та правої рук в область обличчя та потилиці. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 12.01.2016 року він сів в автобус в селі Шабо, Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, та направлявся до зупинки Приморська, смт. Затока. В процесі руху він тримався однією рукою за стелю автобусу. Через деякий час він почув, що щось горить. Він побачив, що на рукаві куртки утворилась дірка. Дійсно, на зупинці в смт. Затока він не виходив із автобусу, оскільки вимагав від обвинуваченого відшкодувати завданий збиток, на що обвинувачений заявив, що автобус йому не належить. В цей момент обвинувачений хватав його за руки для того, щоб він покинув приміщення салону автобусу. Далі декілька чоловіків виштовхнули його з автобусу, у тому числі за допомогою обвинуваченого. Він вдарив ногою по автобусу лише один раз. Коли він відійшов на декілька метрів від автобусу, його наздогнав водій автобусу та почав бити в область правого та лівого вуха та потилиці. Він не має будь-яких претензій до обвинуваченого. Просив призначити йому покарання на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює на посаді водія АТП «15107», раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий цивільний позов не заявляв та просив призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ