Справа № 159/3335/16-к
Провадження № 1-кп/159/204/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001542 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Білин Ковельського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 25 липня 2016 року, приблизно о 07.00 годині, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав з велотурнікету, розташованого поруч з магазином «Каштан» по вул. Стуса,15 в м.Ковелі, два велосипеди вітчизняного виробництва, перекусивши плоскогубцями металевий ланцюг, яким велосипеди були з`єднані. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 була завдана майнова шкода в розмірі 1500,00 грн, потерпілій ОСОБА_6 майнова шкода в розмірі 1000,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про примирення.

За умовами вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення. Ще раз попросив вибачення у потерпілих. Повністю відшкодував завдану майнову шкоду.

Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив існування обставин за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити надану суду угоду про примирення з потерпілими.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна зокрема, підтвердили суду добровільність досягнутого з обвинуваченим примирення та відсутність щодо останнього претензій майного чи морального характеру.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

У підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про затвердження угоди ( п.1 ч.3 ст.314 КПК України).

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, для обвинуваченого відповідає положенням ст.65 КК України та визначена в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Міра покарання визначена сторонами з урахуванням особи обвинуваченого, який є пенсіонером, а тому не може відбувати покарання у виді громадських робіт, не має інших доходів, крім пенсії, тому не спроможний сплатити штраф, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому арешт є суворим покаранням. Сторонами угоди прийняті до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як визнання вини та повне відшкодування шкоди, врахована відсутність обтяжуючих покарання обставин та обґрунтовано прийнято рішення про міру покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. Це буде дисциплінувати обвинуваченого та слугувати стримуючим фактором від вчинення нових злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільні позови не заявлені. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК.

Керуючись ст.ст.314, 468, 469, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 30 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001542, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волістроком на 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця постійного проживання.

Речові докази : два велосипеди залишити у власності потерпілих.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1