справа № 156/275/16-к
Номер провадження: 1-кп/156/22/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2016 року Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі справу про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В с т а н о в и в :
Стороною обвинувачення ОСОБА_4 звинувачується в тому, що 30 жовтня 2015 року близько 17 год. 30 хв. перебуваючи на території власного подвір`я, що в АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відноси, під час конфлікту із ОСОБА_6 умисно завдав останньому один удар рукою в область обличчя, внаслідок чого потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України.
Дане обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 та висновку судово-медичної експертизи № 191 від 2 листопада 2015 року.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що конфлікт із обвинуваченим виник через те, що він власним трактором орав його земельну ділянку. На вимоги зупинитися він не реагував, а при розвороті, умисно, плугами зачепив дочку, ОСОБА_8 , від чого остання впала. Після того, ОСОБА_4 залишив місце події, знову ж таки не реагуючи на вимогу зупинитися і поїхав на власне подвір`я. Щоб з`ясувати чому обвинувачений не зупинився після того, як плугами вдарив дочку потерпілий зайшов до нього на подвір`я. На подвір`ї, під час з`ясування стосунків, син обвинуваченого ОСОБА_9 , схопив його за куртку і тримав за руку, з другої сторони, за руку тримав ОСОБА_10 . В цей час підійшов обвинувачений ОСОБА_4 і наніс удар в обличчя. Потерпілий вирвався і намагався втекти, однак ОСОБА_10 підставив йому свою ногу від чого той впав. При падінні ОСОБА_10 також наніс його кілька ударів по бедру та тулубу.
Допитана як свідок ОСОБА_8 показала суду, що в той день вона приїхала до батьків у гості та допомагала полоти полуниці. Побачила, що ОСОБА_4 переорює їх город. Пішла за батьком на поле. Намагалися зупинити ОСОБА_4 , однак він на їхні зауваження не реагував, а під`їхавши до неї зробив розворот і збив її плугами, після чого почав втікати на подвір`я. Батько побіг за ним. Коли вона прибігла на подвір`я, то побачила, що батька тримали за руки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 вдарив в обличчя, при цьому, ОСОБА_12 копнув батька ногою. Батько вирвався і вони пішли додому. Коли йшли додому, потерпілому стало недобре і він впав. В той же вечір батько поїхав у лікарню де було засвідчено забій верхньої губи зліва.
Свідок ОСОБА_13 засвідчила, що чоловік прийшов додому із розбитою губою.
Показання свідка ОСОБА_14 суд не бере до уваги, оскільки він не був очевидцем події, а наявність легких тілесних ушкоджень у потерпілого належно встановлено іншими доказами по справі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав і показав, що обвинуваченим себе не визнає, тілесні ушкодження він ОСОБА_6 не заподіював, його фізичний стан та вік не дозволяють йому це зробити. В той день, маючи трохи вільного часу, він після обіду вирішив власним трактором переорати свою земельну ділянку на зиму. Коли до нього на поле прибігли ОСОБА_6 з дочкою і почали кидати грудами землі по кабіні трактора, а ОСОБА_6 кричав до дочки, яка тримала сапку в руках «бий по стьоклах», обвинувачений розвернувся і поїхав додому. Коли він загнав трактор за будинок, заглушив його та вийшов на подвір`я, то там вже були ОСОБА_6 із дочкою. Потерпілий хотів його вдарити, а дочка обзивала мавпою. Обвинувачений до них не підходив і удари не наносив. Син не дозволив ОСОБА_6 вдарити його, зловивши за руку та нагнувши до землі. Додатково обвинувачений зазначив, що орав він свою землю, яка перебуває у його володінні тривалий час і комісією сільської ради це було підтверджено, а через конфлікт із ОСОБА_6 у нього сильно піднявся тиск і він ледве не вмер тієї ночі. Слідчий ОСОБА_15 вмовляв його визнати вину і казав, що йому нічого не буде через його похилий вік. У даній ситуації вважає себе потерпілим.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_12 показали суду, що в той день вони на городі садили часник на зиму. Бачили, що ОСОБА_4 орав свій город. Потім чули дзенькіт, два удари по склі і бачили, як трактор ОСОБА_4 «летить» з гори, а за ним бігли ОСОБА_6 з дочкою і потерпілий кричав « ОСОБА_17 бий по стьоклах». Вирішили йти до ОСОБА_18 . На подвір`ї бачили ОСОБА_4 із сином, ОСОБА_6 з дочкою, пізніше вибігла з хати дружина ОСОБА_18 . Всі стояли на відстані, метр-два один від одного і розмахували руками. Чути було крики, гамір, ОСОБА_6 намагався вдарити ОСОБА_4 , а ОСОБА_19 розбороняв їх. ОСОБА_8 нагалась сапкою вдарити ОСОБА_19 , той їй сказав «що ти робиш, я ж їх розбороняю». Свідки стверджують, що ОСОБА_4 не наносив удари ОСОБА_6 . Додатково ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_6 він не тримав, удари не наносив і нічиїх ударів не бачив, а було лише намагання вдарити, ушкоджень ні в кого не було і взагалі він думав, що потерпілим у цій ситуації є ОСОБА_4 .
Із висновку судово-медичної експертизи від 2.11.2015 року № 191 вбачається, що на лівій щоці у крила носа в ОСОБА_6 є синець розміром 1 см. на 0,7 см., верхня губа зліва припухша і на передній каймі є синець розмірами 1 см. на 0,5 см. Виявлені тілесні ушкодження віносяться до категорії легких.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що конфліктна ситуація було спровокована ОСОБА_6 , який безпідставно перешкоджав ОСОБА_4 виконувати сільськогосподарські роботи на власній земельній ділянці, після чого прийшов до обвинуваченого на подвір`я та продовжив конфлікт. Стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтвердили умисне спричинення ОСОБА_4 . ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень.
При цьому, суд в основу вироку покладає покази свідків ОСОБА_20 , які не перебувають у родинних стосунках з жодною із сторін конфлікту і були у безпосередній близькості від місця конфлікту. Сам факт наявності у потерпілого легких тілесних ушкоджень не дає суду підстав для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 без доведеності прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень.
Беручи в основу обвинувального акту показання потерпілого, досудове слідство не дало належної правової оцінки його показам в тій частині показань, що потерпілого тримали за руки ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . Зазначене, а також протиріччя у показаннях ОСОБА_6 та його дочки ОСОБА_8 про час та місце падіння, дають суду підстави для сумніву у їхніх показаннях, а всякі сумніви при розгляді кримінального провадження використовуються на користь обвинуваченого.
На підставі наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно виправдати з підстави недоведеності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
У зв`язку з вище наведеним цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди потрібно залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 128, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1