В И Р О К
іменем України
Справа № 126/4107/14-к

Провадження № 1-кп/126/3/2016

"29" лютого 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000825 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Моршин Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи засудженим Бершадським районним судом Вінницької області 17.02.2006 року у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 152, 153 КК України до 10 років позбавлення волі, на основі ст. 81 КК України ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.07.2013 року звільнений від відбування покарання з невідбутою частиною покарання 2 роки 3 місяці та 7 днів, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

Так ОСОБА_4 незважаючи на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 16 січня 2014 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на 1 рік, на початку вересня 2014 року без відома правоохоронних органів, змінив своє місце постійного проживання з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , після чого умисно з метою ухилення від адміністративного нагладу без відома працівників правоохоронних органів залишив його та почергово проживав за адресою АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 та АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_6 доки його місце знаходження не було встановлено працівниками міліції. Під час перевірки дільничним інспектором Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 , 21.09.2014 року, 24.09.2014 року, 26.09.2014 року, 08.10.2014 року, 10.10.2014 року, 14.10.2014 року, 17.10.2014 року, 21.10.2014 року, 24.10.2014 року за місцем проживання ОСОБА_4 був відсутній, за що кожного разу на нього було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 395КК України, кваліфікуючими ознаками якого є самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. ст. 395 КК України визнав повністю дав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_4 просив суд не допитувати свідків, не оголошувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які підсудним не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, щиро розкаюється у скоєному, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за вчинення злочину передбаченого ст. 395 КК України, у виді арешту.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив вищевказаний злочини будучи умовно -достроково звільненим ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.07.2013 року від покарання призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.02.2006 року за ст. ст. 152, 153 КК України у виді 10 років позбавлення волі. Не відбута частина покарання згідно вказаної ухвали складає 2 роки 3 місяці 7 днів, тому суд вважає що йому слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків з врахуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком .

Витрати, пов`язані з досудовим розслідуванням у справі та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.02.2006 року, остаточне покарання визначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 (двох) років і 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1