Справа № 459/1910/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/417/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.186 КК України, ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 01 липня 2016 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою клопотання слідчого задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, проживаючому по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з 01.07.2016 року до 29.08.2016 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що всупереч нормам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини слідчим суддею не перевірено законність затримання ОСОБА_7 .

Вказує на те, що при перевірці обґрунтованості підозри слідчим суддею не дано належної оцінки наданим в обґрунтування клопотання матеріалам в аспекті їх інформативності, зокрема серед наданих слідчим копій матеріалів безпосередні дані, які можуть свідчити про вчинення саме ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, містяться лише у протоколі пред`явлення малолітній потерпілій ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 29.06.2016 року.

На переконання апелянта, стороною обвинувачення не надано фактичних даних, якими б підтверджувалась наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, водночас слідчим суддею дана абстрактна поверхнева оцінка наявності таких ризиків, без належної перевірки доводів прокурора, лише на підставі тяжкості покарання за інкримінований підозрюваному злочин.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає таку безпідставною, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. А підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може вчинити вищевказані дії.

В обгрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя районного суду покликався на те, що ОСОБА_7 підставно був затриманий безпосередньо після вчинення ним злочину, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, раніше неодноразово судимий за тяжкі умисні корисливі злочини, судимість за вчинення яких на даний час не погашена, не одружений, не працює, знаходячись на волі може впливати на потерпілу та свідків, та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні, надалі продовжувати вчиняти нові злочини, ухилятися від явки до слідчого, прокурора та суду.

Як встановлено апеляційним судом, згідно з клопотанням слідчого, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 28.06.2016 приблизно 21.30 годині, перебуваючи поблизу будинку № 20 по вул. В. Стуса в м. Червонограді Львівської області, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, застосував до малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичне насильство, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілої, та виразилось у ривку за праву руку і удару рукою в праву частину голови, та відкрито викрав у неї планшет марки Lenovo моделі А7600-F серійний номер HJHOCGVC(61) вартістю 4000 гривень.

28.06.2016 о 22 год. 50 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.06.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні відкритою викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів робить висновок про те, що, задовольняючи клопотання слідчого Червоноградського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області слідчим суддею дотримано вимог кримінального процесуального закону та встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що підтверджуються, зокрема: показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_10 про вчинення стосовно неї відкритого викрадення майна ОСОБА_7 (а.с.п.6); показаннями свідка ОСОБА_11 , яка була безпосереднім свідком відкритого викрадення майна у малолітньої ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; пред`явленням малолітній потерпілій ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками (а.с.п.13).

Окрім цього, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме знаходячись на волі він може впливати на потерпілу та свідків, та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні, надалі продовжувати вчиняти нові злочини, ухилятися від явки до слідчого, прокурора та суду, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за тяжкі умисні корисливі злочини, судимість за вчинення яких на даний час не погашена, не одружений та не працює.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про відсутніть ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадку, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Оскільки потерпіла ОСОБА_10 після вчинення злочину вказала, що саме ОСОБА_7 вчинив відносно неї відкрите викрадення її майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, та зник із місця вчинення злочину, то колегія суддів робить висновок про те, що затримання підозрюваного ОСОБА_13 було законним.

Щодо покликань апелянта про невідповідність протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_13 вимогам ч.5 ст.208 КПК України, то такі є безпідставними з огляду на те, що згідно з вказаною частиною статті, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Водночас згідно зі ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою.

З огляду на зазначене, на переконання колегії суддів не є порушенням вказівка в протоколі на те, що місцем затримання підозрюваного є приміщення Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області, а також покликання на те, що слідчим Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області було вчинено затримання підозрюваного.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що затриманому не було роз`яснено право на оскарження в суді його затримання, такі спростовуються протоколом затримання від 28.06.2016 року (а.с.п.10), який підписаний затриманим ОСОБА_7 та в якому зазначено, що серед переліку прав згідно з ч.3 ст.42 КПК України, останньому роз`яснено право оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, джерелом яких, зокрема, є показання потерпілого, в тому числі малолітнього.

На переконання колегія суддів, показання малолітньої потерпілої ОСОБА_10 отримані в порядку ст.84 КПК України з дотриманням вимог ст.354 КПК України, відтак заявлені апелянтом припущення щодо достовірності чи недостовірності показань потерпілої ОСОБА_10 , які покладені в основу обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КПК України, є безпідставними.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення законодавства щодо пред`явлення для впізнання підозрюваного, зокрема проведення такого за фотознімками.

Згідно з ч.6 ст.228 КПК України, за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті.
З огляду на те, що пред`явлення для впізнання є слідчою дією, яка полягає в пред`явленні потерпілому певного об`єкта для того, щоб він міг встановити його тотожність або відмінність з тим об`єктом, який спостерігав раніше, зберіг в пам`яті і про який давав показання, а потерпілою особою є особа малолітнього віку, та ураховуючи її психологічний стан і рівень сприйняття й відтворення, таке впізнання проводилося за фотознімками.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя з врахуванням матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , керуючись положеннями кримінального процесуального закону, зробив вірний висновок і визнав доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, за з урахуванням п.1 ч.4 ст.183 КПК України обрав такому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , а відтак така не підлягає до задоволення.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала є законною, обгрунтованою, прийнятою відповідно до вимог КПК України, й підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 01 липня 2016 року, якою обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4