У Х В А Л А
15.11.2016 Справа №607/11892/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003319 від 24 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

встановив:

до суду 20 жовтня 2016 року надійшов обвинувальний акт із додатками у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловилася за призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, із чим погодились інші учасники, кожен окремо.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступного:

відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, згідно із положеннями ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт.

Вимоги до обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, як встановлено судом, в даному обвинувальному акті викладені положення щодо суб`єктивної сторони злочину, які суперечать одне одному. При цьому, цю суперечність суд визначає, не вдаючись в оцінку обставин та доказів, а виходячи з розуміння викладу тексту обвинувального акту, і така суперечність на переконання суду, унеможливлює призначення справи до судового розгляду та сам судовий розгляд в межах такого обвинувачення:

так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що : «… Близько 21 год. у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством працівникам правоохоронного органу з метою помсти за виконання ними службових обов`язків». В той же час, зазначено, що: «Реалізуючи свій злочинний умисел ... ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходить працівник поліції, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, та маючи на меті перешкодити виконання ним своїх службових обов`язків, на зауваження поліцейського Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , який ніс службу на посту забезпечення пропускного режиму Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, підійшов до останнього та діставши із лівої кишені своєї куртки кухонного ножа, спробував нанести удар лезом ножа в область шиї з правої сторони поліцейському ВП ГУНП в Тернопільській області старшому сержанту поліції ОСОБА_5 . Свій намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу ОСОБА_3 не довів із належних від нього обставин...».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 3 інформаційного листа «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 3 жовтня 2012 р. № 223-1430/0/4-12 зазначає про те, що суд першої інстанції на підготовчому судовому засіданні повинен повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України: зокрема, містить положення, що суперечать одне одному.
Окрім цього, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В порушення цієї норми, у поданому обвинувальному акті не зазначено дати та місця народження, а також громадянство потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 315 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного, як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року, слід вважати продовженим в межах строків, визначених даною ухвалою, тобто, до 00 год. 00 хв. 23 листопада 2016 року.

Керуючись ст.ст. 110, 291, 314-316, 337 КПК України, суд, -

ухвалив:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003319 від 24 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, - повернути прокурору Тернопільської місцевої прокуратури.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року, вважати продовженим до 00 год. 00 хв. 23 листопада 2016 року

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддяОСОБА_1