Справа № 583/970/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 21.03.2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Галка Роменського району Сумської області, освіта середня спеціальна, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , солдат за призовом під час мобілізації на особливий період, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Військовослужбовець ОСОБА_4 з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, за наступних обставин.

Так, 30.08.2014 року ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію» призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та цього ж дня направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ). В подальшому солдат ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), де наказом командира (по стройовій частині) № 11 від 24.10.2014 року зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .

З моменту видання указу Президента України № 303 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», на території України діє особливий період відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України».

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

07.04.2015 року о 08.00 год. під час шикування особового складу військової частини польова пошта В НОМЕР_4 виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , який без поважних причин, діючи з прямим умислом, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_2 , обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, перебував за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 . 23.01.2016 р. солдат ОСОБА_4 з`явився на службу до військової частини - польова пошта А НОМЕР_5 , що дислокується у АДРЕСА_2 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків.

Солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім за місцем служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_2 в період з 07 квітня 2015 року по 22 січня 2016 року включно.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що дійсно 07.04.2015 року він самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , в якій він проходив службу, та поїхав до себе додому в АДРЕСА_1 . Його командування частини не відпускало зі служби, рапорту він не подавав, щоб його відпустили зі служби додому, відпустки йому не надавали. Конфліктів у нього ( ОСОБА_4 ) з командуванням військової частини не було. Під час відсутності його у військовій частині він за медичною допомогою не звертався, на лікуванні у медичних закладах не перебував.

Заслухавши думку учасників судового розгляду: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , які не оспорюють фактичних обставин справи, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого.

За таких обставин суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України за обставин, викладених у вироку при формулюванні обвинувачення, є доведеною.

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, так як він вчинивсамовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, позитивно характеризується за місцем проживання та задовільно характеризується за місцем проходження військової служби, має батьків-пенсіонерів, батько є інвалідом другої групи, на обліку у псих- та наркодиспансері не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, те, що обвинувачений брав безпосередню участь в антитерористичній операції в Донецькій області.

З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію,

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи,

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України здійснюється командиром відповідної військової частини.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1