Код суду 233 Справа № 233/2326/16-к
Вирок
Іменем України
26 травня 2016 року. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Мена Чернігівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, демобілізованого з військової служби 6 травня 2016 року, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.8 ст.4, ч.1 ст.5, ст.10, ст.11, ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» №15/2015, обвинувачений ОСОБА_4 30 січня 2015 року Менським РВК Чернігівської області був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині від 03.05.2015 року №114 ОСОБА_4 був зарахований до списків особливого складу цієї військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номеру обслуги 2 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем, обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст.1,3, п.8 ст.6, п.2 ст.23, п.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог зазначених нормативних актів, будучи військовослужбовцем служби під час мобілізації на особливий період, діючи всупереч інтересам служби, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби без дозволу командування, 11 квітня 2016 року вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 , і по 3 травня 2016 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, перебував в орендованих квартирах в м.Костянтинівка Донецької області, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.
3 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , і, таким чином, припинив ухилятись від військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що 30 січня 2015 року Менським РВК Чернігівської області був призваний у зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України та зарахований на посаду номеру обслуги 2 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Ця військова частина дислокувалась у АДРЕСА_2 і в її складі він брав участь у антитерористичній операції. Під час проходження військової служби він посварився з жінкою, з якою проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, дуже переживав сімейний розлад, у зв`язку з чим 11 квітня 2016 року самовільно залишив військову частину та знаходився на найманій квартирі в м.Костянтинівка Донецької області, розуміючи при цьому, що таким чином він ухиляється від виконання обов`язків військової служби. 3 травня 2016 року він добровільно повернувся до своєї військової частини, оскільки усвідомив свою провину у самовільному залишенні військової частини та щиро кається у скоєному злочину.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, умисно самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , який раніше не був судимий, за місцем проходження військової служби характеризувався позитивно.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також при призначенні йому покарання визнає таким, що пом`якшує покарання, таку обставину, як безпосередня участь у антитерористичній операції.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо при призначенні йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням правил ст.ст.75,76 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя