Справа № 606/173/16-к
і м е н е м У к р а ї н и
23 лютого 2016 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, депутатом не являється, раніше не судимого,
за ч.2 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, яке вчинив при наступних обставинах.
В листопаді 2015 року ОСОБА_5 перебував в лісосмузі поблизу с. Заздрість Теребовлянського району, де знайшов металевий предмет типу «штик - ніж», усвідомлюючи те, що даний предмет є холодною зброєю та на носіння якого необхідний передбачений законом дозвіл, у нього виник злочинний намір направлений на незаконне носіння даної холодної зброї без передбаченого законом дозволу та її збут.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 знайдений ним штик - ніж з вище вказаного періоду часу періодично носив при собі в одязі, не маючи на це передбаченого законом дозволу.
20.01.2016 року ОСОБА_5 вирішив незаконно збути знайдений металевий штик - ніж, який він заховав у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений. З вище вказаним штик - ножем ОСОБА_5 направився в м. Теребовля, де підійшовши до незнайомого йому чоловіка - ОСОБА_6 , запропонував йому купити штик - ніж за 50 гривень, на що останній про вище вказаний факт повідомив працівників поліції.
Відповідно до висновку експерта предмет типу «штик - ніж» вилучений у ОСОБА_5 являється штиком німецького зразка 1884 -1998 років нового типу періоду 1933-1945 років до короткої гвинтівки системи Маузера зразка 1843 року виготовленим заводським способом і є холодною зброєю колючо ріжучої дії.
Своїми діями, що виразились в незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.
Під час досудового розслідування 28 січня 2016 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 досягнуто угоди про визнання винуватості.
За змістом цієї угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та зобовязався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у зясуванні обставин вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, у виді громадських робіт на строк 120 /сто двадцять/ годин.
Згідно із вказаною угодою ОСОБА_5 погодився на призначення йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 /сто двадцять/ годин та обовязками, які на нього можуть бути покладені судом, зрозумів обмеження свого права на оскарження вироку суду, яке передбачене п.1 ч.4 ст.394, п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 погодився із іншими умовами, викладеними в угоді про визнання винуватості від 28 січня 2016 року, в тому числі із наслідками невиконання угоди.
При затвердженні угоди суд враховує відповідність її вимогам ч.4 ст.469, 470, 472, 474 КПК України.
Крім того, суд вважає, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, оскільки підтверджено обвинуваченим ОСОБА_5 у судовому засіданні, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Також суд вважає, що погоджене прокурором та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та сприяння досудовому слідству в розкритті злочину. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобовязання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, розяснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами кримінального провадження 28 січня 2016 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Керуючись ст.370,371,373-375 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 /сто двадцять/ годин.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 в дохід держави 491.04 грн. за проведення експертизи холодної зброї № 1.2-25/16 від 22.01.2016 року.
Речовий доказ у справі: штик-ніж, який переданий для зберігання у кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області знищити.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.