Справа № 546/428/16-к
Номер провадження № 1-кс/546/67/16
У Х В А Л А

11 травня 2016 року с-ще Решетилівка

Слідчий-суддя Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого Решетилівського

ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка клопотання слідчого Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 05 травня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження міста Ровеньки Луганської області, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В:

05 травня 2016 року слідчий Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчого Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 строкову службу у Збройних силах України не проходив, перебуває на обліку у Решетилівсько - Великобагачанському ОРВК з 26.09.2012 року. Згідно Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_5 є військовозобов`язаним та підлягає призову за мобілізацією.

ОСОБА_5 у Решетилівсько - Великобагачанському ОРВК вручено мобілізаційне розпорядження, він був зарахований у команду № НОМЕР_1 солдатом.

14.07.2015 року висновком військово - лікарської комісії Решетилівсько-Великобагачанського ОРВК ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби під час часткової мобілізації в Збройних Силах України.

14.07.2015 року ОСОБА_5 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому під підпис була вручена повістка про його явку 04.08.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову за мобілізацією та відправлення у військову частину в складі команди № НОМЕР_1 та ОСОБА_5 попереджений про відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.

Проте, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про придатність його до військової служби під часткової мобілізації, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та заздалегідь попередженим про строк і необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до військової частини, бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією на зазначений у повістці час, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини, чим прямо відмовився від несення обов`язків військової служби під час часткової мобілізації.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив середньої тяжкості злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 2 до 5 років.

Відповідно до довідки наданої Державною прикордонною службою України ОСОБА_5 виїхав за межі України з м. Бориспіль за маршрутом Київ Лондон 16.07.2015 о 13 год. 13 хв..

Ознайомлення ОСОБА_5 з повідомленням про підозру від 20.11.2015 не була виконана внаслідок відсутності останнього за місцем проживання.

04 грудня 2015 досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000290 було зупинено за 280 ч.1 п.2 КПК України та на підставі ст.. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

Слідчий Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 своє клопотання у судовому засіданні підтримав.

Прокурор Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

14 липня 2015 року ОСОБА_5 вручено повістку про виклик до військкомату на 04 серпня 2015 року, однак до 05 серпня 2015 року до військкомату він так і не з`явився.

Відповідно до довідки наданої Державною прикордонною службою України ОСОБА_5 виїхав за межі України з м. Бориспіль за маршрутом Київ Лондон 16.07.2015 о 13 год. 13 хв..

05 серпня 2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, ОСОБА_5 /а.с.8/.

20 листопада 2015 року було складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. Ознайомлення ОСОБА_5 з повідомленням про підозру від 20 листопада 2015 року не було виконане внаслідок відсутності останнього за місцем проживання.

04 грудня 2015 року досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000290 від 05 серпня 2015 року було зупинено за ст. 280 ч.1 п.2 КПК України /а.с.6/.

04 грудня 2015 року винесено постанову про оголошено ОСОБА_5 у розшук /а.с.7/.

Постановою від 05 травня 2016 року досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000290 відновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 не вручено повідомлення про підозру, та не вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тому ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1/. переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2/. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3/. незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4/. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5/. вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом.

Оскільки ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, він не набув статусу підозрюваного, тому на нього не покладено процесуальних обов`язків підозрюваного, а відтак до нього не може бути застосовано запобіжний захід, метою якого відповідно ст. 177 КПК України є саме забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вказані в клопотанні слідчого мотиви та підстави повинні поєднувались також з вимогами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997 року і рішеннями Європейського Суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 травня 2011 року було визнано, що у поданні про обрання запобіжного заходу повинно бути зазначено не лише типовий набір підстав для тримання особи під вартою, а й приведені конкретні докази щодо конкретної ситуації.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, більше того, повідомлення про підозру складено через два місяці після його виїзду за кордон, тобто даний факт не може розцінюватись як переховування від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки особі невідомо про проведення розслідування відносно нього.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий та обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, однак прокурором не доведено наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З огляду на зазначене, та враховуючи те, що під час розгляду клопотання, не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 05 травня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: