печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
31.10.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 00007056.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
У судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
У провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00007056 від 28.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України,.
Під час досудового розслідування встановлено, що 27.10.2016 приблизно 19:40 годині до Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києва надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , у підвальному приміщенні здійснюється гральний бізнес.

За вказівкою оперативного чергового Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києва, на місце пригоди була направлена слідчо-оперативна група по приїзду якої за адресою: АДРЕСА_1 , у підвальному приміщенні було зокрема виявлено гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який представився охоронцем даного приміщення, гр. ОСОБА_7 .
На місці пригоди гр. ОСОБА_5 пояснив, що 27.10.2016 о 16:30 годині він прибув за вказаною адресою, де його зуcтрів охоронець даного закладу та запитав на яку суму він буде грати, пояснивши тим, що в кожній кімнаті різні ставки. Після чого гр. ОСОБА_5 дав охоронцеві 100 гривень, щоб йому повповнили баланс для гри. Через декілька хвилин на балансі висвітилось 100 гривень. В ході чого гр. ОСОБА_5 виявив, що в даному закладі на комп?ютерах встановлено програмне забезпечення «Чемпіон». За інформацією гр. ОСОБА_5 лотерею можливо відрізнити від « ОСОБА_8 » тим, що в лотереї всього 7 сторінок з грою та своє програмне забезпечення, яке надає оператор-розповсюджувач, а в «Чемпіона» 12 сторінок гри, на кожній з яких по 5 видів гри. Дана програма, яка встановлена не відноситься до лотереї, а підпадає під заборону грального бізнесу. Після чого він вирішив викрити даний ігровий заклад та зателефонував у поліцію.
В присутності понятих та за участю зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_7 старшим слідчим ОСОБА_9 було проведено огляд вказаного приміщення в ході якого 34 системні блоки («DELL» 19 шт.; «HP» 15 шт.), технічне обладнання («COMPEX»- 1 шт., «TP-LINK»- 1 шт., «D-LINK» - 1 шт., «ENERGENIE» - 1 шт., «ADAPTER» - 1 шт., грошові кошти у сумі 558 гривень, два флеш-накопичувача, документи та зошити були вилучені.
За даним факом, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією - ч.2 ст.203-2 КК України, тобто зайняття гральним бізнесом.
У ході досудового розслідування встановлено, що нежилі приміщення підвалу будинку АДРЕСА_1 , в яких був проведений огляд та вилучено: 34 системних блоки, технічне обладнання («COMPEX»- 1 шт., «TP-LINK»- 1 шт., «D-LINK» - 1 шт., «ENERGENIE» - 1 шт., «ADAPTER» - 1 шт., грошові кошти у сумі 558 гривень, два флеш-накопичувача, документи та зошити на праві приватної власності належать ТОВ «В Мережі».
Згідно з п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на 34 системні блоки («DELL» 19 шт.; «HP» 15 шт.), технічне обладнання («COMPEX»- 1 шт., «TP-LINK»- 1 шт., «D-LINK» - 1 шт., «ENERGENIE» - 1 шт., «ADAPTER» - 1 шт., грошові кошти у сумі 558 гривень, два флеш-накопичувача, документи та зошити вилучені 27.10.2016 в ході огляду нежилого підвального приміщення у жилому будинку АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1