АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/2628/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/334/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
предст. потерпілого, адвоката - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Чугуївського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянин України, уродженець смт.Шевченкове,
Шевченківського району, Харківської області, з середньою
спеціальною освітою, не працюючий, одружений, судимий
21.01.2014 року Шевченківським районним судом за ч.3 ст.185
КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначено покарання в виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 21.01.2014 року, 1 рік позбавлення волі, остаточно призначено до відбуття 11 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 відраховано з дня затримання, з 19 березня 2014 року.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 визнаний винуватим в тім, що 15.03.2015 року, близько 00 год. 45 хв., разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , перебуваючи обидва в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися поблизу будинку АДРЕСА_2 . На грунті пияцтва між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виникла сварка, яка переросла у бійку. Під час бійки, обумовленої особистими неприязненими стосунками, у ОСОБА_9 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 завдав йому не менше 5 ударів кулаками по різним частинам тіла, а потім, утримуючи на землі, з метою заподіяння смерті останньому, руками здавив йому шию, заподіявши смерть потерпілому ОСОБА_11 .
Внаслідок умисних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: садно на волосистій частині голови в тім`яно-скроневій ділянці; садно в скроневій ділянці справа; синець в лобній ділянці справа; садно і синець в лобній ділянці справа, садно в лобній ділянці зліва; садно у виличній ділянці справа і зліва; множинні садна в правій щічній ділянці з переходом на ділянку правої носо-губної складки; садна на верхніх повіках правого і лівого очей; садно у підочній ділянці справа; садно на спинці носа справа; садно в ділянці червоної кайми верхньої губи зліва; забійні рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ; садна у ділянці підборіддя справа і зліва; множинні садна на шиї; садно на тильній поверхні дистальної фаланги першого пальця правої кисті; садно на розгинальній поверхні в проекції правого ліктьового суглобу; садно на розгинальній поверхні лівого передпліччя; крововилив у м`які покрови голови у правій скроневій ділянці; крововилив у правий та лівий скроневі м`язи; крововилив у м`які тканини шиї справа.
Обвинувачений ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить про скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на незаконність та необгрунтованність вироку по причині неповноти дослідження всіх обставин справи, істотні порушення вимог КПК України. При цьому вказує, що злочину він не вчиняв, оговорив себе під час досудового розслідування під впливом фізичного та психічного тиску працівників міліції, підписав завідомо неправдиві протоколи процесуальних і слідчих дій. Вважає, що кримінальне провадження суд розглянув поверхово, не спростував його показання в судовому засіданні, належним чином не перевірив його доводи та не обгрунтував винуватість, зіславшись на припущення. Крім цього вказує, що суд незаконно визнав обтяжуючою покарання обставиною - невизнання вини, не відшкодування шкоди.
В доповненнях до апеляційної скарги додатково вказує на неповноту дослідження всіх обставин справи, яка полягає в невстановленні точного часу настання смерті потерпілого, непроведенні дактилоскопічної експертизи щодо відбитків його пальців на тілі /шиї/ та одязі потерпілого, не були допитані свідок ОСОБА_13 , автори експертиз, оскільки його свідчення під час слідчого експерименту суперечать судово-медичним даним в частині способу та механізму утворення травм на шиї потерпілого.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які підтримували доводи поданої апеляційної скарги, заперечення потерпілого, його представника та прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 в межах поданих апеляційних вимог встановлено, що суд першої інстанції, дослідивши обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, при цьому не заперечував факт перебування того дня в кафе з потерпілим, де вживав спиртні напої, потім біля кафе на грунті виникшого конфлікту між ними мала місце бійка.
Судом першої інстанції перевірялась версія обвинуваченого про відсутність достовірних та допустимих доказів винуватості обвинуваченого і суд мотивовано з ними не погодився, навівши відповідні аргументи спростування, вважаючи доведеним винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину приведеними у вироку сукупністю слідуючих доказів.
В обгрунтування висновків суд зіслався на показання потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні, який повідомив, що про смерть ОСОБА_11 , сина дружини, узнав від свого сина, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, яка підтвердила раніше неодноразово дані показання про те, що протягом вечора 14.03.2014 року вона неодноразово телефонувала чоловіку, ОСОБА_9 , який у нетверезому стані знаходився в кафе. Вночі 15.03.2014 року його телефон був вимкнутий, коли біля 11-00 години прийшла додому, ОСОБА_9 не було, а на мотузці висіли його випрані штани, який раніше ніколи свої речі не прав.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні підтвердив, що був свідком конфлікту ОСОБА_17 з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 біля кафе «Журавушка», які після конфлікту пішли разом з кафе до будівлі колишнього кінотеатру. Разом з ними був незнайомий хлопець. Близько 01-00 години 15.03.2014 року він разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пішли у напрямку будівлі банку «Аваль». За перехрестям біля дороги з правого боку, навпроти двоповерхового будинку, бачив хлопця на колінах.
Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 підтвердили факт конфлікту 15.03.2014 року біля кафе «Журавушка» з ОСОБА_24 , який образив ОСОБА_25 , на що ОСОБА_19 зробив йому зауваження. Після конфлікту хлопець направився до кінотеатру.
Як видно із показів свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в судовому засіданні, біля першої години ночі 15.03.2014 року коли вийшла з кафе разом з ОСОБА_28 , за перехрестям справа почули шурхіт, потім побачила двох чоловіків, із яких один лежав обличчям донизу, а другий сидів на ньому зверху. Той, що сидів зверху, був одягнутий у шкіряну куртку чорного або коричневого кольору, темні джинси, без головного убору, волосся русе, стирчало у різні сторони, його руки були опущені та знаходилися у районі плечей або шиї, по обличчю, зачісці, зросту був схожий на ОСОБА_9 ..
При пред`явленні особи для впізнання 21.03.2014 року ОСОБА_27 серед чотирьох чоловіків впізнала ОСОБА_9 , якого бачила тієї ночі біля будинку АДРЕСА_2 (т. 3 а.с. 144-147). Свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_30 /поняті/ в судовому засіданні підтвердили, що при проведенні впізнання обвинуваченого серед чотирьох хлопців, один з яких був ОСОБА_9 , дівчина під №4 впізнала ОСОБА_9 за зростом, обличчям, зачіскою. Показання давала добровільно, впізнала обвинуваченого не вагаючись, на запитання відповідала чітко.
Згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2014 року, в ході огляду приміщення будинку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , були вилучені його особисті речі: куртка вітрівка зі шкірозамінника чорного кольору, туфлі з замшевого матеріалу, чоловічі джинси синього кольору, светр, сині шкарпетки.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2014 року з участю обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника, судово-медичного експерта Шевченківського РВ ХОБСМЕ ОСОБА_31 із застосуванням відеозйомки, диск якої був оглянутий у судовому засіданні, ОСОБА_9 добровільно та без примусу розповів про бійку, яка виникла 15.03.2014 року о 00-00 годин між ним та ОСОБА_11 , показав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, як намагався підняти потерпілого за одяг, взявш за куртку в області плечей потерпілого, показав де конкретно відбулась бійка, як лежав потерпілий, в який одяг та взуття був одягнутий він та потерпілий, підтвердив, що наступного дня він виправ джинсові штани (т. 3 а.с. 115-137);
Свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , поняті при проведенні слідчого експерименту, підтвердили, що в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 самостійно та добровільно показував і розказував про конфлікт між ним та потерпілим ОСОБА_11 , показував як відбувалась бійка, в ході якої він повалив ОСОБА_17 на землю, сів зверху, показав, як піднімав потерпілого за куртку.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 35-ШВт/14 від 23.04.2014 року, на трупі ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження: садно на волосистій частині голови в тьмяно-скроневій ділянці з права, садно в скроневій ділянці з права, синець в лобній ділянці з права, садна і синець в лобній ділянці з права, садно в лобній ділянці зліва, садна у виличній ділянці з права і зліва, множинні садна в правій щічній ділянці з переходом на ділянку правої носо-губної складки, садна на верхніх повіках правого і лівого очей, садно у підочній ділянці з права, садно на спинці носа з права, садно в ділянці червоної кайми верхньої губи зліва, забійні рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ, садна у ділянці підборіддя з права і зліва, множинні садна на шиї, садно на тильній поверхні дистальної фаланги першого пальця правої кісті, садно на розгинальній поверхні в проекції правого ліктьового суглобу, садно на розгинальній поверхні лівого передпліччя, крововиливу м`які покриви голови у правій скроневій ділянці, крововиливи у правий та лівий скроневі м`язи, крововилив у м`які тканини шиї з права, згинальний перелом лівого рогу під`язикової кістки, згинальний перелом верхнього рогу щитоподібного хряща гортані, неповний прямий перелом щитоподібного хряща у місці з`єднання його пластин, які утворилися прижиттєво, безпосередньо перед настанням смерті, внаслідок травматичних дій тупим (тупими) предметом (предметами), індивідуальні особливості травмуючої поверхні котрого (котрих) в пошкодженнях і відобразилися, і цілком могли утворитися в строк, вказаний в установочній частині постанови - 15.03.2014 року.
Виявлені на шиї множинні садна, з наявністю крововиливу у підлежачі м`які тканини шиї, поряд з виявленими пошкодженнями під`язикової кістки і щитоподібного хряща гортані та асфіктичними ознаками, можна розцінювати як елементи єдиного тілесного ушкодження, котре могло утворитися у результаті вдавлення шиї руками з переважним прикладанням сили зліва, на користь чого свідчить висновок медико-криміналістичної експертизи. Дане тілесне ушкодження утворилося, коли потерпілий був живий, ймовірно перед настанням смерті і за ступенем тяжкості носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між даним тілесними ушкодженням та настанням смерті потерпілого внаслідок механічної асфіксії є прямий причинний зв`язок.
Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення шиї, з пошкодженням під`язикової кістки і щитоподібного хряща гортані, про що свідчить наявність як загальноасфіктичних ознак (дрібнокрапчасті та пилоподібні крововиливи у сполучнотканинну та білкову оболонки очей, гостре венозне повнокров`я внутрішніх органів, переповнення кров`ю правої половини серця, крововиливи на поверхні серця і легенів, малокров`я селезінки та ін.), так і наявність пошкоджень прижиттєвого походження (наявність крововиливів у м`які тканини у цих ділянках). Спираючись на динаміку розвитку трупних явищ для визначення давності настання смерті, за методом ОСОБА_34 (час відновлення забарвлення трупних плям при динамометрії 15.03.2014р. о 12 годині 10 хвилини у секційній залі склав 55-65 секунд), можна вважати, що смерть ОСОБА_11 настала в період часу приблизно за 10-12 годин до зовнішнього огляду трупу у секційній залі. Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_11 розташовані у ділянках тіла, доступних для самопошкодження, але можливість нанесення постраждалим самим собі вищевказаних тілесних ушкоджень представляється малоймовірною. В моменти спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 та нападаючий (чі) могли знаходитись у будь-якому положенні, що забезпечує вільний доступ до пошкоджуваних ділянок тіла. Будь-яких судово-медичних даних про зміну пози трупу немає. Згідно результатів судово-імунологічної експертизи крові трупа, встановлена належність її до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В. Згідно результатів судово-токсикологічної експертизи крові трупу, виявлений етиловий спирт в кількості 2,12%, що згідно офіційній таблиці, стосовно живих осіб, може відповідати вмісту його при алкогольному сп`янінні середнього ступеню. Згідно результатів судово-токсикологічної експертизи тканини головного мозку, внутрішніх органів трупу встановлено, що у тканині головного мозку, шлунку і тонкому кишківнику з їх вмістом, печінці, нирці барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахікарпін, кофеїн, димедрол, ефедрои, ефедрин, опій, похідні піразолону і 1,4-бенздіазепіну не виявлені. На трупі потерпілого маються ознаки самооборони у вигляді садна на правій кисті, в проекції правого ліктьового суглобу та лівому передпліччі. Тілесні ушкодження супроводжуються больовими відчуттями, при умові збереження свідомості, однак, визначити їх ступінь вираженості не представляється можливим, внаслідок їх суб`єктивної природи і відсутності об`єктивних морфологічних оцінювальних ознак. За життя у ОСОБА_11 були ознаки таких захворювань, кардіоміопатія не уточненого (не виключено, що алкогольного) генезу, хронічного панкреатиту, що не вплинуло на настання смерті. /т. 2 а.с. 220-226/.
За висновком судово-медичної експертизи № 121-МК/35-Швт/14 від 31.03.2014 року встановлені повні згинальні (конструкційні) переломи лівого рогу під`язичної кості та верхнього рогу щитовидного хряща зліва з ознаками розтягування кісткової тканини зі сторони зовнішньої поверхні та ознаками стиснення зі сторони внутрішньої поверхні. Ці пошкодження виникли від дій тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею, що можливо при боковому здавленні шиї руками с переважним прикладенням сили зліва. Також встановлений неповний прямий перелом щитовидного хряща у місці з`єднання його пластин, що формує патологічну рухомість хряща у місті їх з`єднання, який виник від дій тупих твердих предметів, що можливо при здавленні шиї в передньо - задньому напрямку /т. 2 а.с. 227, 228/.
За висновком судово-медичної експертизи № 17-ШВ/14 від 19.03.2014 року, у ОСОБА_9 мав місце синець на передній поверхні грудної клітини, який міг утворитися від травматичної дії тупого предмета з обмеженою діючою поверхнею, або взаємодії з таким, за механізмом удару-тиснення, індивідуальні особливості травмуючої поверхні якого в пошкодженні не відобразилися, в час та, можливо, при обставинах, на які вказує звинувачений і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Крім наведених доказів, обвинувачення, визнане судом доведеним, суд обгрунтував показаннями свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 /понятих при огляді місця проживання обвинуваченого/, ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , даними протоколу огляду місця події від 15.03.2014 року, місця огляду трупа ОСОБА_11 , проведеного з участю судово-медичного експерта ОСОБА_39 , експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_40 , з вилученням речових доказів /пляшки з написом «Фанта», дерев`яного штахета, пакета серветок, ручки, чоловічого пальто сірого кольору, шапки/ /т.2 а.с.7-18/, даними протоколів огляду квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_22 , приміщення Шевченківського відділення ХОБСМЕ від 18.03.2014 року про вилученя особистих речей ОСОБА_11 з накладенням волосся: кофти з бавовняного трикотажу коричневого кольору, футболки чорного кольору, штанів з джинсової тканини блакитного кольору, трусів, туфлів із шкірозамінника, шкарпеток, волосся трупа /т.2 а.с.182-185/, даними протоколу отримання зразків піднігтьового вмісту пальців рук, волосся Харбаки для проведення експертиз, даними оглянутого відеозапису з камер відеоспостереження кафе «Журавушка», та відеозапису, проведеного при огляді місця події приміщення будинку АДРЕСА_1 , речовими доказами.
Згідно висновків судово-цитологічних експертиз № 1014-И/14 від 29.03.2014 року та № 1012-И/14 від 4.04.2014 року, на светрі та куртці, вилучеих при огляді місця події 18.03.2014 року за місцем мешкання ОСОБА_9 виявлена кров людини групи 0 з ізогемагглютінінами анти-А та анти-В, походження якої від ОСОБА_11 виключити неможливо /т. 3 а.с.13,14, 20,22/.
За висновком судової експертизи волосся № 9 від 17.04.2014 року, мікрооб`єкти, вилучені з футболки чорного кольору в ході огляду місця події від 18.03.2014 року при порівняному дослідженні із зразками волосся з голови ОСОБА_9 , встановлена їх подібність за кольором, формою, довжиною, товщиною та ін. ознаками, походження /об`єкти №№ 1, 2, 5/ від ОСОБА_9 не виключається /т. 3 а.с. 37-43/.
Згідно додаткових висновків судово-медичної експертизи № 31/35-ШВ/14 від 29.04.2014 року, свідчення обвинуваченого ОСОБА_9 , викладені при проведенні слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 відносно даних щодо способу і механізму утворення у нього тілесних ушкоджень на волосистій частині голови та обличчі, верхніх кінцівках. Утворення множинних саден на шиї, крововиливу у під лежачі м`які тканини шиї, поряд з виявленими пошкодженнями під`язикової кістки і щитоподібного хряща гортані та асфіктичними ознаками, які можна розцінювати як елементи єдиного тілесного ушкодження, при обставинах, на які спирається підозрюваний, представляється неможливим, зважаючи на їх морфологічні особливості згідно висновку медико-криміналістичної експертизи /т. 3 а.с. 175-180/.
Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 174-КЕ/2014 від 11.06.2014 року, на тілі трупа ОСОБА_11 були встановлені такі тілесні ушкодження: закрита травма шиї у вигляді перелому лівого рогу під`язикової кістки, перелому верхнього рогу щитовидного хряща, неповного перелому щитовидного хряща в місці з`єднання його пластин і наявністю крововиливів у м`які тканини шиї в місцях переломів та на шиї справа і саден напівмісяцевої форми; садна на шиї продовгуватої та лінійної форми. Заподіяння зазначеної закритої тупої травми шиї супроводжувалося розвитком механічної асфіксії, про що свідчать виявлені загальноасфіктичні ознаки: рясні зливні трупні плями, точкові і пилоподібні крововиливи в з`єднувальні та білкові оболонки очей, рідкий стан крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів, точкові крововиливи на поверхні серця і легенів (п`ятна Тардьє). Механічна асфіксія, що розвинулася у ОСОБА_11 внаслідок здавлення органів шиї, привела до настання смерті. Тому між спричиненням травми шиї ОСОБА_11 та настанням його смерті вбачається причинний зв`язок. Судячи по динаміці розвитку трупних явищ при огляді трупа на місці події та при зовнішньому дослідженні трупа в секційній залі, стосовно до офіційних даних, можна припустити, що смерть ОСОБА_11 могла наступити на протязі від 22.00 години 14.03.2014 року до 04.00 години 15.03.2014 року.
Враховуючи характер переломів під`язикової кістки і щитовидного хряща, а також наявність локальних крововиливів у м`яких тканинах шиї та саден напівмісяцевої форми на шиї, травма шиї у ОСОБА_11 утворилася в результаті здавлення шиї тупими твердими предметами з обмеженою діючою поверхнею, якими найбільш вірогідно були кисті рук нападника. При цьому накладення кистей рук на шию постраждалого було неодноразовим. При здавленні органів шиї процес безперервного травматичного впливу на органи шиї ОСОБА_11 міг відбуватися протягом перших хвилин. Садна на шиї продовгуватої та лінійної форми у ОСОБА_11 могли утворитися за рахунок тертя-ковзання внаслідок контакту з елементами одежі. Ці садна на шиї не мають відношення до утворення комплексу травми шиї тому, що виникли за іншим механізмом.
Крім цього, при експертизі трупа були встановлені: садна та синці на голові, крововиливи у м`які покрови голови з внутрішньої поверхні в правій скроневій ділянці, в т.ч. і в правий скроневий м`яз, а також в лівий скроневий м`яз; забійні рани на слизовій оболонці верхній та нижній губ; садна на правій кисті в ділянці правого ліктьового суглобу, на лівому передпліччі. Крововиливи, синці та забійні рани на тілі постраждалого утворилися від преважної ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не відобразилися. Садна на тілі виникли за механізмом тертя-ковзання. Всі вищеописані ушкодження є прижиттєвими і утворилися незадовго до настання смерті протягом перших годин, причому, травма шиї була заподіяна останньою. За ступенем тяжкості ушкодження на трупі ОСОБА_11 мають ознаки: закрита тупа травма шиї, що супроводжувалася розвитком механічної асфіксії - до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно з п. 2.1.3 даних «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); інші пошкодження, як окремо, так і в сукупності - до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Зважаючи на множинність ушкоджень на тілі ОСОБА_11 , заподіяння їх власною рукою виключається. Пошкодження на передпліччі та кисті постраждалого за своєю локалізацією не виключають можливості їх отримання в ході самооборони. В момент утворення тілесних ушкоджень, постраждалий ОСОБА_11 міг знаходитися як в вертикальному, так і в горизонтальному положенні. Нападник знаходився в такому положенні тіла, відповідно до постраждалого, при якому забезпечувалася доступність травмуючих предметів до ушкоджених ділянок тіла. Судово-медичних даних, які б свідчили про переміщення тіла трупа, немає. При заподіянні постраждалому тілесних ушкоджень, він міг відчувати біль. Оцінити ступінь їх вираженості не уявляється можливим, тому що дані відчуття залежать від індивідуальних особливостей організму. Свідчення підозрюваного ОСОБА_9 , які він дав під час слідчого експерименту 19.03.2014 року, суперечать судово-медичним даним в частині способу та механізму утворення травми шиї. Нанесення пошкоджень на голові постраждалого і виникнення на шиї ОСОБА_11 саден продовгуватої та лінійної форми в цілому можливі при способі та механізмі, на який вказував підозрюваний /т. 4 а.с. 67-78/.
Примаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з достатньою повнотою досліджені докази по справі, які в сукупності доводять обгрунтованність висновків суду про те, що ОСОБА_9 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків. При цьому враховується сукупність приведених доказів про наявність конфлікту між ними, потім бійки, під час якої ОСОБА_9 наносив удари по голові обличчю, кінцівках постраждалого, тримався за шию постраждалого. Травми шиї, які привели до смерті потерпілого, а також травми шиї продовгуватої та лінійної форми, інші тілесні ушкодження, за висновками проведених по справі експертиз, виникли в один і той же період часу, при цьому травма шиї була заподіяна останньою. Судячи по динаміці розвитку трупних явищ при огляді трупа на місці події та при зовнішньому дослідженні трупа, стосовно до офіційних даних, було встановлено, що смерть ОСОБА_11 могла наступити на протязі від 22.00 години 14.03.2014 року до 04.00 години 15.03.2014 року.
Достовірно встановлено, що вказані протиправні дії обвинувачений вчинив вночі 15.03.2015 року, після 00-00 години 15.03.2014 року, близько 00 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку АДРЕСА_2 . Під час бійки, що не оспорює сам обвинувачений, обумовленої особистими неприязненими стосунками, у ОСОБА_9 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 в період однієї події умисно завдав йому не менше 5 ударів кулаками по різним частинам тіла, а потім, утримуючи на землі, з метою заподіяння смерті, руками здавив шию, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 смерть.
Суд аргументовано спростував покази обвинуваченого в судовому засіданні про непричетність до вчинення злочину, як такі, що не узгоджуються з наведеними у вироку доказами. З моменту затримання у нього був захисник, який приймав участь у слідчих діях та при допитах ОСОБА_9 .. Скарг на дії органу досудового розслідування, про те, що обвинувачений себе оговорив під час досудового розслідування під впливом фізичного та психічного тиску з боку працівників міліції, підписував завідомо неправдиві протоколи процесуальних і слідчих дій, не поступало. В ході судового розгляду при допиті понятих, проведені службової перевірки вказані факти підтверджені не були. При таких обставинах, суд першої інстанції обгрунтовано розцінив поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, невизнання вини, як лінію захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне, спростував доводи обвинуваченого та його захисника про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину сукупністю приведених у вироку належних та допустимих доказів. Підстав вважати, що вони добуті з порушеннями вимог КПК України не встановлено.
Перевірені судовою колегією доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його винуватості, не встановлення факту заподіяння ним смерті потерпілого, отримання доказів з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, порушення прав при наданні та дослідженні доказів спростовуються наведеним в змісті ухвали обгрунтуванням, правових підстав для задоволення не містять та відхиляються як безпідставні. Підстав для проведення дактилоскопічної експертизи щодо відбитків пальців обвинуваченого на шиї та одязі потерпілого, допиту свідка ОСОБА_13 , яка очевидцем події не була, авторів експертиз, які є достатньо повними та аргументованими, не встановлено. Механізм утворення множинних саден на шиї в сукупності, в тому числі крововилив у підлежачі м`які тканини шиї, поряд з виявленими пошкодженнями під`язикової кістки і щитоподібного хряща гортані та асфіктичними ознаками, висновками експертиз розцінені як елементи тілесних ушкоджень, що утворилися незадовго до настання смерті ОСОБА_11 .
Нанесення пошкоджень на голові, обличчі постраждалого, виникнення. саден на шиї ОСОБА_11 , за висновками проведених експертиз, в цілому можливі при способі та механізмі, на який вказував підозрюваний під час проведення слідчого експерименту 19.03.2014 року і не суперечать судово-медичним даним в частині способу та механізму утворення. Щодо суперечностей, на які вказує обвинувачений в апеляційній скарзі, його свідчень під час слідчого експерименту судово-медичним даним в частині способу та механізму утворення травм на шиї потерпілого, в експертних висновках обгрунтовані морфологічними особливостями медико-криміналістичної експертизи /Обмеженість пояснень/ /т.3 а.с. 175-180/.Однак, з врахування досліджених доказів в сукупності, сумнівів в спричимненні тілесних укоджень, від яких наступила смерть потерпілого, іншою особою не встановлено. Версія обвинуваченого спростовується наведеними в обгрунтування доведенності обвинувачення доказами.
При таких обставинах, колегія суддів вважає доведеним, що при обставинах, встановлених судом, було вчинене інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення, колегією не встановлено.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення ОСОБА_9 покарання колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України призначив йому покарання за ч.1 ст.115 КК України в виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців. При цьому, суд з достатньою повнотою дослідив дані про особу обвинуваченого, врахував наявність судимості, яка не знята та не погашена, вчинення злочину в період випробувального терміну, неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередню характеристику з місця проживання, який до засудження ніде не працював, одружений, неповнолітніх дітей не має, згідно акту судово-психіатричного експертизи № 316 від 09.04.2014 року, на теперішній час ознак психозу, недоумства та інших психічних розладів не виявляє, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними; в період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , він знаходився поза якого-небудь тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на теперішній час у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Врахована тяжкість вчиненого злочину, що, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів. При цьому пом`якшуючих покарання обставин суд не встановтв. Не встановлено їх і при апеляційному перегляді справи. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів. Щодо необхідності врахування позиції обвинуваченого в судовому засіданні, пов`язувати його поведінку з призначенням покарання, відповідно до вимог ст.88 УПК України, є недопустимим. На думку колегії суддів, із мотивувальної частини вироку слід виключити обгрунтування призначення покарання ОСОБА_9 , посилання суду на те, що обвинувачений, не визнаючи винуватість, «напено бажав уникнукти суворого покарання, не висловив щирого каяття, критично не оцінив свою поведінку». В цій частині апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню.
З врахуванням наведених обставин, підвищеної небезпеки вчинення обвинуваченим особливо-тяжкого злочину, колегія суддів вважає, що визначена судом першої інстанції за ч.1 ст.115 КК України міра покарання обвинуваченому, та на підставі ч.1 ст.71 КК України, застосувавши принцип часткового приєднання до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 21.01.2014 року, являється необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України. Підстав для пом`якшення покарання не вбачається.
Перевіривши вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, та в частині вирішення питання про долю речових доказів підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.
Поряд з цим, є підстави для застосування обвинуваченому вимог ч.5 ст.72 КК Укріїни, зарахування в сток відбуття покарання попереднє ув`язнення. За вироком суду, строк відбуття покарання ОСОБА_9 відраховано з 19 березня 2014 року. Із матеріалів справи вбачається, що обвинуваченому в період з 15 травня 2014 року по 26 травня 2014 року був обраний запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, /т.4 а.с.17-18, 20/. Решту часу, з 19 березня 2014 року по дату вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 утримується в слідчому ізоляторі як попередньо ув`язнена особа. Вказаний період часу, за виключенням домашнього арешту, підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання із співвідношення: одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задоволити частково.
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31 березня 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 змінити.

Із мотивувальної частини вироку виключити посилання суду про те, що обвинувачений не визнав вини «напевно бажаючи уникнути суворого покарання, не висловив щирого каяття, критично не оцінив свою поведінку» при обгрунтуванні призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 19 березня 2014 року по 12 травня 2016 року включно із співвідношення: одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, /за виключенням періоду з 15 травня 2014 року по 26 травня 2014 року/.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - у той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:
____________ ______________ _____________ ОСОБА_2 ОСОБА_41 ОСОБА_4