Справа № 370/312/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/942/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 13.09.2016

УХВАЛА
іменем України
13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000049 за апеляційною скаргою прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на вирок Макарівського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, жителя АДРЕСА_1 , громадянини України, українця, з не повною середньою освітою, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку три роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Соломіївка Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку два роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 29 грудня 2015 року близько 20-ї години, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовоюз ОСОБА_8 , маючи на меті прямий умисел на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу через сітку проникли на територію ТОВ «Агрофірма- Київська», яка охороняється, що розташована в с. Карашин по вул. Леніна Макарівського району Київської області, де з території ферми, з корисливих мотивів, таємно викрали 4 (чотири) мішки перемеленої кукурудзи, вартістю 200 грн. за один мішок, на загальну суму 800 гривень, чим спричинили ТОВ «Агрофірма - Київська» матеріальних збитків на загальну суму 800 грн.
Не оспорюючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та кваліфікації їх дій, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що суд невірно кваліфікував дії обвинувачених, зазначивши кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, які не передбачені чинним законом про кримінальну відповідальність. Обвинуваченим інкриміноване саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, натомість суд в мотивувальній частині вироку кваліфікував дії обвинувачених: «як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення групою осіб».

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинувачених, які свою вину визнали повністю та підтвердили обставини вчинення ними інкримінованого їм злочину.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст.185 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді 4 років позбавлення волі кожному суд першої інстанції врахував: характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ними злочину, який є тяжким, особу винних, які раніше не судимі, посередньо характеризуються за місцем проживання, щиро каються у вчиненому, і прийшов до висновку, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті ( частини статті) про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, вказавши ознаки злочину, що впливають на його кваліфікацію (абзац 1) та частину статті про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені, а саме ч. 3 ст. 185 КК України (абзац 5).

Тому посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції невірно кваліфікував дії обвинувачених, зазначивши кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, які не передбачені чинним законом про кримінальну відповідальність, є надуманим.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається в резолютивної частини вироку (абзац 1, 3), суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі кожному строком 4 роки, зазначив в дужках 3, що не відповідає проголошеному судом тексту, а тому зазначений в дужках тест, а саме:(3), підлягає виключенню з резолютивної частини вироку.

Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області залишити без задоволення, а вирок Макарівського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без змін.

В порядку ст. 404 ч. 2 КПК України виключити з резолютивної частини вироку текст, зазначений в дужках щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Головуючий
Судді: