В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

03.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , законного представника цивільного позивача ОСОБА_5 , представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_7 , законного представника цивільного відповідача ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,
представник служби у справах дітей Жмеринської РДА ОСОБА_10 ,
представник служби у справах дітей Жмеринського ВП ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000508 від 12.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не навчався і не працював, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2014 року біля 22 год. 30 хв. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на території Олександрівської загальноосвітньої школи в с.Олександрівка проспект Шевченко, Жмеринського району, на грунті неприязних відносин, з метою умисного нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар кулаком правої руки в область щелепи зліва неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 .. Обвинувачений та потерпілий пішли на територію дитячого садка, де обвинувачений наніс 3-4 удари кулаками рук в область щелепи та губ потерпілого. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді повного закритого перелому нижньої щелепи зліва без зміщення наслідок дії тупого твердого предмету, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу, та згідно висновку експерта №8 від 08.02.2015 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи №10-к від 08.01.2016 року відносяться до середнього ступеня тяжкості.
Неповнолітній обвинувачений, у присутності законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , в судовому засіданні свою вину не визнав повністю і пояснив, що має спортивні досягнення у греко-римській боротьбі, приймав участь у спортивних змаганнях, де здобував призові місця. Будь-яких ударів кулаками потерпілому 09.07.2014 року у вечірній час на територіях Олександрівської загальноосвітньої школи та дитячого садка в с.Олександрівка Жмеринського району не наносив. Не заперечує проти того, що 09.07.2014 року в проміжок часу з 21:30 год. до 22 год. разом з неповнолітнім ОСОБА_12 знаходився на території Олександрівської загальноосвітньої школи в с.Олександрівка Жмеринського району. До них підійшов неповнолітній потерпілий і простягнув для привітання руку, але обвинувачений відпихнув двома руками потерпілого, від чого останній впав на землю. При цьому обвинувачений сказав «за образу на 08.03.2013 року». Разом з потерпілим, коли він піднявся з землі, пішли на територію дитячого садка, де застосовував спортивний прийом, і разом з потерпілим впали на землю. При цьому рукою прижимав потерпілого за шию до землі, і протягом 15 сек. здавлював шию потерпілого. Вважає, що своїми діями не міг спричинити потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді перелому щелепи. В інкримінуємому кримінальному правопорушенні вважає себе не винним.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що після 21 год. 09.07.2014 року приїхав разом з матір`ю та односельцями з м.Києва до себе додому в с.Олександрівка Жмеринського району. По телефону домовився про зустріч з своїм товаришем неповнолітнім ОСОБА_13 .. Після 22 год. прийшов на територію Олександрівської загальноосвітньої школи в с.Олександрівка, де зустрів обвинуваченого і ОСОБА_12 .. Поздоровався за руку з ОСОБА_12 , а обвинувачений наніс кулаком правої руки в область щелепи зліва, від чого впав. Коли піднявся з землі, разом з обвинуваченим пішли на територію дитячого садка, де останній наніс 3-4 удари кулаками в область щелепи та губ потерпілого, а також декілька ударів по тулубу, при цьому обвинувачений говорив «за Настю». Потерпілий повідомив, що він не оборонявся, оскільки боявся обвинуваченого, знаючи останнього як особу яка займається боротьбою і має спортивні результати на змаганнях. Прийшовши з території садка на територію школи, сів окремо від обвинуваченого і ОСОБА_12 .. Прийшли неповнолітні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і почали розмовляти з обвинуваченим та ОСОБА_12 .. Обвинувачений знову підійшов до потерпілого і почав наносити йому удари, але ОСОБА_14 сказала обвинуваченому «Не бий». Через деякий час потерпілий по телефону повідомив ОСОБА_13 проте, що його побив обвинувачений і домовились зустрітись біля криниці. Вранці 10.09.2014 року повідомив батькам про побиття, поїхали до Жмеринської ЦРЛ, а потім у лікарню м.Вінниця, де надали медичну допомогу; не міг їсти; лікувався у лікарні 7 днів; наклали шину, виписали додому; вживав рідку їжу через трубочку, так як була поставлена шина; внаслідок зламу щелепи викривило зуби, в зв`язку з чим були поставлені брекети для виправлення зубів, які треба носити ще 1,6 року. Міру покарання обрати сувору. Цивільний позов задовольнити у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є матір`ю потерпілого. Після 21 год. 09.07.2014 року разом з сином та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 приїхали з м.Києва. Прийшли додому і через деякий час син повідомив, що піде прогулятись. Вранці 10.07.2014 року син повідомив, що його на території Олександрівської загальноосвітньої школи та дитячого садка побив обвинувачений. Сину важко було говорити, поїхали за медичною допомогою у Жмеринську ЦРЛ, але там не було лікаря, а 11.07.2014 року поїхали у лікарню м.Вінниця, де сину наклали шину та госпіталізували. Сина характеризує з позитивної сторони.
Свідок ОСОБА_17 , ОСОБА_18 суду пояснили, що після 21 год. 09.07.2014 року разом і потерпілим та його матір`ю приїхали з м.Києва. Потерпілий був у доброму настрої, тілесних ушкоджень на ньому не було. 10.09.2014 року від матері потерпілого почули проте, що її сина побив обвинувачений.
Неповнолітній свідок ОСОБА_12 , який був допитаний у присутності матері ОСОБА_19 , суду повідомив, що 09.07.2014 року після 21 год. разом з обвинуваченим знаходилися на території Олександрівської загальноосвітньої школи в с.Олесандрівка, де сиділи та розмовляли. Підійшов потерпілий і поздоровався зі свідком за руку, а обвинувачений піднявшись сказав щось про 08 березня та штовхнув правою рукою в праве плече потерпілого. Потерпілий і обвинувачений разом пішли на територію садка, при цьому обвинувачений йшов спереді, а потерпілий по заду. Їх обох не було біля 5 хв., а коли повернулися, то обоє присіли. Обвинувачений повідомив, що вони на території садка штовхались і падали. Прийшли неповнолітні дівчата ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і почали розмовляти з обвинуваченим та ОСОБА_12 .. Обвинувачений знову підійшов до потерпілого, але хтось з дівчат сказав обвинуваченому «Не лізь до нього». Як обвинувачений наносив удари потерпілому не бачив.
Неповнолітні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були допитані в присутності законних представників ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , суду пояснили, що в проміжок часу з 22 до 23 год. 09.07.2014 року прийшли на території Олександрівської загальноосвітньої школи в с.Олесандрівка, де вже були обвинувачений, потерпілий, ОСОБА_12 , які є їх знайомими. Обвинувачений та ОСОБА_12 між собою розмовляли, а потерпілий сидів неподалік і дивився у телефон. Підійшовши ближче до обвинуваченого та ОСОБА_12 стали з ними розмовляти. Під час розмови обвинувачений намагався підійти до потерпілого, але ОСОБА_12 не дозволив цього зробити. Через деякий час розійшлися. Про бійку обвинуваченого з потерпілим почули через декілька днів у селі.
Неповнолітній свідок ОСОБА_13 , допитаний у присутності представника ОСОБА_22 , суду повідомив, що після 21 год. 09.07.2014 року йому передзвонив потерпілий і запропонував зустрітися; погодився. Свідок живе в с.Кудіївці, а до с.Олександрівка треба йти 1 год.. Коли підгодив до с.Олександрівка десь після 22 год.30 хв. потерпілий подзвонив і повідомив, що йому погано; сидить на лавочці біля криниці. Підійшовши, побачив, що потерпілий тримається за щелепу, ліва губа розпухла. Потерпілий повідомив, що його побив обвинувачений. Допоміг потерпілому дійти додому. Додав, що обвинувачений і потерпілий раніше товаришували.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 , в порядку ст.353 КПК України, підтримав висновок експертизи №8 від 08.02.2015 року проте, що у потерпілого повний закритий перелом нижньої щелепи зліва без зміщення наслідок дії тупого твердого предмета, можливо і 09.07.2014 року, не викликав загрозливих для життя явищ, а викликав тривалий розлад здоров`я понад 21 добу, чому відноситься до середнього ступеня тяжкості.
З рапорту видно, що до чергової частини Жмеринського РВУМВС 11.07.2014 року надійшло повідомлення проте, що у Вінницьку обласну дитячу лікарню госпіталізовано неповлітнього ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями, які отримав 09.07.2014 року від ОСОБА_24 (а.с.70), і це повідомлення було внесено 12.07.2014 року до ЄРДР за №0000508 (а.с.69).
З протоколу видно, що ОСОБА_5 звернувся 11.07.2014 року з заявою про нанесення тілесних ушкоджень його сину ОСОБА_4 . 09.07.2014 року ОСОБА_7 (а.с.73,72).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2015 року, з фототаблицями, видно, як потерпілий відтворив і показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень на територіях Олександрівської загальноосвітньої школи та дитячого садка в с.Олександрівка Жмеринського району обвинуваченим, а також показав лавку біля криниці, де він чекав ОСОБА_13 (а.с.76-79,80-87).
З оглянутої в судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого №8136 видно, що у потерпілого повний закритий перелом нижньої щелепи зліва без зміщення.
З висновку експертизи №8 від 08.02.2015 року (а.с.75) та комісійної судово-медичної експертизи №10-к від 08.01.2016 року (а.с.156-158) видно, що у потерпілого повний закритий перелом нижньої щелепи зліва без зміщення наслідок дії тупого твердого предмета, можливо і 09.07.2014 року, не викликав загрозливих для життя явищ, а викликав тривалий розлад здоров`я понад 21 добу, відноситься до середнього ступеня тяжкості; характер, локалізація та рентгенологічні ознаки перелому нижньої щелепи зліва у потерпілого свідчать про виникнення його від прикладення травматичної сили (по типу удару) в ділянку нижньої щелепи; згідно наданих для експертизи медичних документів у потерпілого не було виявлено об`єктивних ознак тілесних ушкоджень в ділянці обличчя та шиї, характерних для «здавлювання або стискання».
Твердження обвинуваченого проте, що він не спричинив потерпілому тілесних ушкоджень, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і розцінює це як намагання уникнути відповідальності.
Представники служби у справах дітей - Жмеринської РДА ОСОБА_10 та Жмеринського ВП ОСОБА_11 повідомили, що обвинувачений на обліках не перебував, міри покарання призначити без позбавлення волі, з іспитовим строком.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України класифікується, як середньої тяжкості; особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є призером спортивних змагань з греко-римської боротьби та дзюдо, за місцем навчання та проживання характеризується задовільно; виховується у повній сім`ї; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів Жмеринської ЦРЛ не перебував і не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому є вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжуючих покарання судом не встановлено.
Із врахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини скоєння злочину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75, 104 КК України.
У справі представником цивільного позивача ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_7 , який вже є повнолітнім, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12438,14 грн., потрачених на лікування неповнолітнього потерпілого, 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненого злочином, 6000 грн. витрат на юридичну допомогу (а.с.55-57).
У позові вказується, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого 09.07.2014 року біля 22:30 год. неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження, він перебував на лікуванні у лікарні, де на придбання ліків та проходження дослідження і лікування, за вказівками лікарів, було витрачено 12438,14 грн., а також витрачені кошти для придбання електроприборів для приготування подрібненої їжі. Також цивільний відповідач своїми неправомірними діями спричинив потерпілому моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, перенесені ним фізичний біль та страждання, які зазнав потерпілий під час побиття, так і під час перенесення оперативного втручання та послідуючого лікування, яку позивач оцінив у 50000 грн.. Також на надання юридичної допомоги сплачено 6000 грн..
В судовому засіданні представник позивачка ОСОБА_6 , якого підтримали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, на підставах викладених у позові.
Цивільний відповідач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 позов не визнали повністю, пояснивши що ОСОБА_7 будь-якого кримінального правопорушення відносно потерпілого не вчиняв.
Оцінюючи дослідженні докази в справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 12438,14 грн., яка стверджується наданими товарними та фіскальними чеками (а.с.61-63) на придбання медичних препаратів та електротоварів; моральну шкоду в розмірі 15000 грн., з врахуванням глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини цивільного відповідача, який своїми діями завдав моральну шкоду.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368,369-371,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати виним і призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді один рік дев`ять місяців позбавлення волі.
За ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на один рік 6 місяців.
За ст.76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12438 (двадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 14 коп., моральної шкоди в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн., 6000 грн. за надання юридичної допомоги.
Рентгендослідження від 11.07. та 08.08.2014 року на ім`я ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 .
Медична карта стаціонарного хворого №8136 повернути Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_25