Справа № 201/5020/16-к
Провадження № 1-кс/201/3062/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, від 01 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000004.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_3 також просила поновити їй строк для звернення до слідчого судді із даною скаргою, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Скаржник неодноразово повідомлялась про дату, час ті місце розгляду скарги, однак без поважних причин у судове засідання жодного разу не з`явилася, причини неявки не повідомила, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор ОСОБА_5 просила у поданій заяві відмовити у задоволенні скарги.

Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування №0000004, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 грудня 2015 року було закрито кримінальне провадження № 0000004 від 01.12.2015, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого СВ Вільногірського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2015 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2015 року, висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення даного кримінального правопорушення слідчим Вільногірського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . Проте суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, не дослідив і не перевірив тих обставин, про які вказувала заявник.

Зокрема, слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на те, що як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_3 і ухвали Вільногірського міського суду від 30.11.2015 у справі №174/1094/14-к, ОСОБА_3 вказувала про вчинення щодо неї не тільки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, але й передбаченого ст. 366 КК України, і ухвалою слідчого судді зобов`язано прокуратуру внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, що зазначені в заяві ОСОБА_3 від 03.11.2015 . Про це також вказувала і ОСОБА_3 під час її допиту як потерпілої 23.12.2015. Проте орган досудового розслідування вказані обставини не перевірив, будь-якої оцінки в оскаржуваній постанові їм не надав, що вказує на необхідність скасування прийнятої постанови про закриття кримінального провадження.

До того ж, що стосується дослідження органом досудового розслідування факту невиконання рішень (ухвал) суду, то у прийнятій постанові не вказано обставин щодо виконання слідчим усіх повністю перелічених у заяві ОСОБА_3 ухвал суду.

Про необґрунтованість постанови слідчого прокуратури від 29 грудня 2015 року також свідчить те, що оскаржувана постанова не містить аналізу та належної оцінки здобутим під час досудового розслідування доказам.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000004, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 29 грудня 2015 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи поважність причини пропуску строку ОСОБА_3 на звернення до слідчого судді із скаргою на постанову про закриття кримінальношго провадження, вважаю за необідне поновити останній такий строк.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 грудня 2015 року.

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 грудня 2015 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000004 направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1