Справа № 464/5446/15-к
пр.№ 1-кп/464/34/16
У Х В А Л А
31.10.2016 року Сихівського районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальні акти про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В проваджені Сихівського районного суду м. Львова перебувають обвинувальні акти про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні відповідно до ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наступне судове засідання призначено на 28.11.2016 року, а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 14.11.2016 р., обвинуваченого ОСОБА_4 - 24.11.2016 р.
Прокурор ОСОБА_5 вважає за доцільне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки підстави, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні вважають недоцільним продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки вважають, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відпали.
Захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання. В обґрунтування вказаного клопотання покликається на те, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не враховано всіх обставин, які є важливими для вирішення даного питання.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 14.12.2015 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.02.2016 року з визначеним розміром застави 73 080 грн., який неодноразово продовжувався, зокрема востаннє ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16.09.2016 року продовжено до 14.11.2016 року включно.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.09.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2016 року із визначеним розміром застави - 34 450 грн.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, його вік, матеріальний стан, те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, зокрема, наявність ризику, що такий може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду. Тому суд приходить до переконання, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому дію раніше обраного запобіжного заходу з можливістю внесення застави у раніше визначеному розмірі слід продовжити.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, не має постійного місця проживання, раніше неодноразово судимий, його вік, матеріальний стан, те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового строку, суд приходить до висновку, що обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, зокрема, наявність ризику, що такий може переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду. Тому суд приходить до переконання, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому дію раніше обраного запобіжного заходу з можливістю внесення застави у раніше визначеному розмірі слід продовжити.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів, а саме до 29.12.2016 року включно.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України,
ухвалив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити на 60 днів, а саме до 29.12.2016 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити на 60 днів, а саме до 29.12.2016 року включно.
Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою вручити обвинуваченим, їх захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1