В И Р О К
Іменем України
01.03.2016 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі: - ОСОБА_2 ,
із участю: - прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 17.01.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обинувачений у тому, що він близько 05 годин 00 хвилин 16.01.2016 року, перебуваючи на вул. Пархоменка в м.Жмеринка Вінницької області, розпивав алкогольні напої спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого між останніми виникла словесна суперечка, в ході якої вони обмінялись ударами по обличчю, в результаті чого ОСОБА_5 впав на землю. Під час його падіння впала також барсетка, що висіла на ремені у нього на плечі, й ОСОБА_5 , підводячись, її не підняв. Це помітив ОСОБА_4 , який з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підняв та привласнив належну ОСОБА_5 барсетку вартістю 380 грн. із вмістом речей, що у ній знаходились, а саме: гроші в сумі 2000 грн., мобільний телефон "Самсунг Телексі Дуос" вартістю 1000 грн., шкіряний гаманець вартістю 270 грн., розкладний ніж із рукояттю вартістю 120 грн., паспорт та службовий пропуск на ім`я ОСОБА_5 , чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 3770 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки).
Також до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 надійшла укладена між останнім та потерпілим ОСОБА_5 угода про примирення від 25.01.2016 року за змістом погодження вказаними сторонами вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин із аналогічною кваліфікацією його протиправних дій за ч.1 ст.185 КК України, визначення міри кримінального покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., застереження щодо усвідомлення сторонами наслідків укладання та затвердження судом даної угоди, а також наслідків її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер та суть обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового розслідування.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення. Вимог матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не заявив.
Потерпілий та обвинувачений просили затвердити укладену ними угоду про примирення, пояснивши, що дану угоду кожен з них укладав добровільно, без примусу чи обіцянок з боку інших осіб.
Прокурор не заперечувала проти затвердження судом укладеної сторонами кримінального провадження угоди про примирення, посилаючись на відповідність її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, а також матеріали кримінального провадження №0000047 суд доходить висновку, що угода про приминення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення щодо угоди: затвердити її або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Так, подана на затвердження угода про примирення у повній мірі відповідає вимогам ст.471 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами.
Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 , за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст.12 КК України класифікації є злочином середньої тяжкості, можливість застосування угоди про примирення щодо якого законом прямо передбачена.
Погоджена сторонами міра покарання перебуває в межах санкції відповідного кримінального закону.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 цілковито усвідомлює наслідки затвердження угоди, за наслідком чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди.
Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є їх добровільним прагненням, яке не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, під час підготовчого розгляду судом встановлено відповідність умов угоди про примирення вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, тяжкість якого передбачає можливість укладення угоди про примирення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились; неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань та відсутність фактичних підстав для визнання винуватості не є очевидними, що у сукупності визначає відсутність в даному конкретному випадку застережених законом умов для відмови у затвердженні умов угоди про примирення, за наслідком чого остання підлягає затвердженню судом.
Речовий доказ слід залишити у володінні потерпілого.
За відсутності клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому судом дане питання не вирішується.
Враховуючи викладене, керуючись ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 25.01.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому за ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: мобільний телефон "Самсунг Телексі Дуос" залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 (а.к.п.18).
Вирок набирає законної сили після закінчення строків його оскарження.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1