Справа № 462/1180/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/710/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000107 від 11.01.2016р. за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 із змінами в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016р. щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.12.2011р. вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_2 , раніше судимого 19.12.2011р. вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю: прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2016р. визнано винними та засуджено: ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 11.01.2016р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_10 в термін відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 11.01.2016р. по 25.04.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 17.02.2016р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в термін відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.02.2016р. по 25.04.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог закону.

За вироком суду, 11.01.2016р. близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_8 , знаходячись на вул. Вигоди, 21 у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, наблизилися до потерпілої ОСОБА_13 , після чого, не приховуючи свого злочинного наміру, повторно, різко схопили сумку потерпілої вартістю 100 грн., в якій знаходилися грошові кошти в загальній сумі 1000 грн., що були в гаманці із шкірзамінника чорного кольору вартістю 100 грн., два мобільних телефони марки «Самсунг» в чорному чохлі вартістю 3000 грн. на одну sim-карту «Київстра» вартістю 20 грн. з грошима на рахунку в сумі 30 грн. та мобільний телефон «LG» вартістю 500 грн., на одну sim-карту «Лайф» вартістю 20 грн., з коштами на рахунку в сумі 10 грн., банківські картки «Ощадбанку», «Дельта банку», та «Експрес банку», в`язка з 4 ключами від помешкання, паспорт громадянина України, посвідчення працівника залізниці, та незважаючи на вимогу потерпілої припинити свої протиправні дії , шляхом ривків за сумку повалили потерпілу на землю, після чого вирвали сумку з її рук та почали втікати. ОСОБА_10 був затриманий свідком ОСОБА_14 , а ОСОБА_8 разом із викраденим майном втік з місця злочину. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 4780 грн.

Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи вірність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі. В обґрунтування покликається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановленні вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання, ступеня тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що ОСОБА_8 вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілою, повернув викрадені речі, не мав умислу на вчинення злочину, позитивно характеризується за місцем проживання. Судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання не було враховано всіх обставин, що пом`якшують покарання, неналежно встановлено особу обвинуваченого. Вказує, що суд безпідставно врахував те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, оскільки, відповідно до вимог ст. 89 КК України така судимість погашена.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просив вирок суду щодо ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, звільнити ОСОБА_10 з-під варти із зали суду. Свої вимоги мотивував тим, що оскаржуваний вирок є незаконний та необґрунтований, оскільки висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, судовий розгляд проведено неповно. Під час судового розгляду не було встановлено час та місце вчинення злочину, предмет злочину, склад злочину, сума матеріальної шкоди, завданої потерпілій. Судом взято до уваги докази, які не були відкриті стороні захисту на підставі ст. 290 КПК України і є недопустимими доказами згідно ст. 87 КПК України. При винесенні вироку суд покликався на докази, які не були досліджені в судовому засіданні, а саме наявність у ОСОБА_10 стану алкогольного сп`яніння. Судом не враховано показання ОСОБА_10 про обставини вчинення злочину, про відсутність попередньої домовленості із ОСОБА_8 та умислу на вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_10 не застосовував насильство до потерпілої, а сумочку з її рук вирвав ОСОБА_8 та втік. Покази ОСОБА_10 , який розкаявся та сприяв поверненню викрадених речей, є послідовними, сприяли розкриттю кримінального правопорушення. Не розглянуто питання можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, не враховано обставину, яка пом`якшує покарання часткове відшкодування завданих збитків.

У змінах до апеляційної скарги, які надійшли 08.07.2016р., адвокат ОСОБА_9 просить вирок щодо обвинувачених змінити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, та звільнити його з-під варти у залі суду. Покликається на незаконність та необґрунтованість вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із змінами, подану в інтересах ОСОБА_10 та просили таку задоволити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та просили таку задоволити, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, оголосивши заяву потерпілої ОСОБА_13 , подану 08.07.2016р., про те, що вона підтримує у повному обсязі раніше надані показання та просить справу розглядати за її відсутності, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вирок щодо яких в частині кваліфікації йх дій та доведеності вини в апеляційному порядку не оскаржується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наведених у вироку обставинах, ґрунтується на належних та допустимих доказах, здобутих у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом, і є правильним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується, зокрема, показаннями обвинувачених, які у суді першої інстанції свою вину фактично визнали та пояснили, що 11.01.2016р. близько 20 год. 30 хв. йшли по вул. Вигоди у м. Львові та коли побачили потерпілу, яка йшла попереду них, у ОСОБА_8 виник раптовий умисел на викрадення сумки потерпілої, а тому він підбіг до неї та почав виривати її сумку, а ОСОБА_10 в цей час підбіг до ОСОБА_8 та почав допомагати йому вирвати з рук потерпілої сумку. Після чого, шляхом ривка за сумку, повалили потерпілу на землю, вирвали сумку з її рук та почали втікати в різні сторони. ОСОБА_10 був затриманий свідком ОСОБА_14 . Проте, заперечили наявність у них попередньої домовленості на вчинення кримінального правопорушення.

Дані показання, узгоджуються із показаннями потерпілої ОСОБА_13 , наданими у засіданні суду першої інстанції та підтриманими потерпілою і в ході апеляційного розгляду справи шляхом подачі відповідної заяви, про те, що 11.01.2016р. близько 20 год. 30 хв., у той час, коли вона перебувала неподалік свого будинку по вул. Вигоди у м. Львові до неї підбігли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та почали виривати у неї з рук сумку, а вона почала кричати. У подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 спільно продовжували виривати сумку у неї з рук, вона, тримаючись за ручки сумки, впала на землю, а обвинувачені вирвали сумку та почали втікати, після чого обвинувачений ОСОБА_10 був затриманий свідком ОСОБА_14 .

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції підставно не взяв до уваги заперечення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про відсутність у них попередньої змови на вчинення грабежу щодо потерпілої ОСОБА_13 , оскільки такі заперечення спростовуються вищенаведеними показаннями самих обвинувачених, показаннями потерпілої, та обгрунтовано кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 як вчинення відкритого викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Так, суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання, у повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, особи обвинувачених, які вину визнали, розкаялись у вчиненому, частково повернули потерпілій майно на суму 3500 грн., позитивно характеризуються за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , відбувши покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2011р. та звільнившись в листопаді 2015р. з місць позбавлення волі на шлях виправлення не стали та вже в січні 2016р. скоїли новий злочин.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, думку потерпілої про відсутність до обвинувачених претензій майнового характеру, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання у межах санкції інкримінованої статті є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подані апеляційні скарги безпідставними, та вважає вирок щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 законним та обґрунтованим.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у строк відбуття ними призначеного покарання, строк їх попереднього ув`язнення із 26.04.2016р. по 22.09.2016р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі кожному.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 із змінами в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016р. щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття ним призначеного покарання, строк його попереднього ув`язнення із 26.04.2016р. по 22.09.2016р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк відбуття ним призначеного покарання, строк його попереднього ув`язнення із 26.04.2016р. по 22.09.2016р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4