Номер провадження: 11-кп/785/816/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7

обвинуваченої: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та засудженої ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Токмак Запорізької області, громадянка України, українка, з неповною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не маючої без постійного місця проживання на території України, раніше не судимої,

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 115 ч.1 КК України призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженій рахувати з моменту фактичного її затримання, тобто з 16 квітня 2014 року.
Запобіжний захід стосовно - ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

10.04.2014 року, приблизно о 05 годин 00 хвилин ОСОБА_8 в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , де співмешкала разом з потерпілою - ОСОБА_10 , будучи ображеною поведінкою потерпілої, що стало підставою для сварки, під час якої обвинувачена з метою умисного протиправного заподіяння смерті, а саме умисного вбивства, кухонним молотком, спричинила потерпілій тяжкі тілесні ушкодження (згідно висновку експерта № 238-1357/2014 від 20.05.2014 р.- 19.06.2014 р.) у вигляді: а) відкритої черепно-мозкової травми: садна, забиті рани голови (рани № 1-16), вдавлені переломи правої тім`яної кістки і правій частині лобової кістки, розрив твердої мозкової оболонки, крововилив під твердою і м`якими мозковими оболонками, забої опуклої поверхні правих лобової і тім`яної часткою.
Ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_10 були небезпечними для життя і за цим критерієм згідно п. 2.1.2, 2.1.3.а, 2.1.3.б, 2.1.3.B, 2.1.3.Г Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вищезазначеною відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді забитих ран голови, вдавлених переломів кісток склепіння черепа, розриву твердої мозкової оболонки, крововиливи під твердою і м`якими мозковими оболонками, забоїв головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 з`явився набряк головного мозку.
Після чого, ОСОБА_8 зникла з місця скоєння злочину, а ОСОБА_10 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померла на місці події.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України визнати невинною за відсутністю складу правопорушення. Обґрунтовуючи наявність у ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_10 , суд першої інстанції послався на кількість і локалізацію заподіяних їй тілесних ушкоджень і використане для цього знаряддя - молоток.
Разом з тим, судом не було враховано, що як на досудовому слідстві, так і в суді обвинувачена незмінно та послідовно зазначала, що умислу на вбивство ОСОБА_10 у неї не було, молоток вона використала випадково і, наносячи ним удари, діяла з метою оборони та для того, щоб змусити ОСОБА_11 відпустити її волосся, однак при цьому не бажала смерті останній.
З огляду на вищевикладене, вважає, що ОСОБА_12 при нанесенні ударів молотком усвідомлювала, що спричиняє тяжкі тілесні ушкодження, але не мала умислу на вбивство ОСОБА_11 , а тому в її діях відсутня кваліфікуюча ознака умисне вбивство ч. 1 ст. 115 КК України.
Проте в порушення ч.2 ст. 370 КПК України - «Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом» суд виніс рішення з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному зміст, що призвело на застосування закону, який не підлягає застосуванню.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, винести новий вирок, яким визнати її невинною. Вона не скоювала даний злочин, в неї не було наміру на вбивство. В неї був інцидент з господаркою дома, але вона її не вбивала, на досудовому слідстві на неї був натиск зі сторони робітників міліції, при затриманні їй вивихнули руку, яка досить болить. В райвідділу вона под диктовку писала явку з повинною, показання в яких зізнавалась у вбивстві. На досудовому слідстві їй дали адвоката, яка її даже не в змозі була захистити. Вирок суду незаконний та необґрунтований, справа велась з обвинувальним уклоном.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційні скарги захисника та засудженої залишити без задоволення, захисника та обвинувачену, які підтримали доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні фактично визнала частково та пояснила, що вона знімала в найм місце в квартирі АДРЕСА_3 , де мешкала ОСОБА_10
10 квітня 2014 року, близько п`ятій ранку, прийшла до вищевказаної квартири і побачила, що ОСОБА_10 сидить на її дивані в кухні, на новому покривалі в стані алкогольного сп`яніння, під нею все було брудне, сходила під себе і рвала, тобто навколо були фікалії і рвотні маси. Побачивши бруд стала з нею сваритися.
Будучи обуреною такою поведінкою потерпілою, вирішила зателефонувати родичам потерпілої, з телефону який знаходився на тумбочці в кімнаті і повідомити про поведінку її, але для цього їй треба було пройти повз потерпілу, яка схопила її за волосся і між ними сталася сварка. Під час якої вона схопила металевий молоточок для оброблення м`яса, яким вона стала наносити удари потерпіли поки вона її не відпустила, скільки нанесла ударів не пам`ятає, але вважає, що декілька, але не 16 ударів, як інкримінує досудове слідство. Вбивати її не хотіла.
Прибравшись в квартирі, взявши з собою молоток, вона покинула квартиру і викинула його в ящик для сміття.
Крім часткового визнання вини, винність ОСОБА_8 підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-показаннями представника потерпілої ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що обвинувачену знає, бачив її кілька разів, вона проживала на квартирі у його матері. Мати казала, що вона допомагає, ходить за хлібом, на неї не скаржилася. 14.04.2014 року дзвонив матері, ніхто не відповів. Приїхав, двері були зачинені. Пішов в сусідній двір, заліз на дах і побачив матір лежачу на дивані. Подзвонив в швидку, міліцію;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що наприкінці осені 2013 року біля ОСОБА_10 з`явилася ОСОБА_15 , вона сказала, що дівчинка буде мешкати в неї. У ОСОБА_16 була поламана нога і вона погано пересувалася. Обвинувачена їй допомагала. Скандалів не було;
-показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні показала, що обвинувачену знає, що сталося не знає. У той день коли знайшли потерпілу, вона піднялася до її квартири, але ніхто не відкрив. Викликали сина і він знайшов труп матері. Знає, що обвинувачена жила у потерпілої, за неї може сказати тільки добре. Сварок у них не було;
-показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні показала, що обвинувачену знає. Це було 10 квітня в четвер, розвішувала білизну і зустріла її, вона сказала, що була у друзів. За обвинувачену не може поганого сказати, вела себе добре і допомагала ОСОБА_19 ;
-показаннями експерта ОСОБА_20 , який в судовому засіданні показав, що всі рани за часом однакові, предмет з ребром був, ран було 16, кількість ударів можливо 16, всі удари в область голови, протягом хвилин, в десятому пункті все вказано. При такій травмі швидко настає втрата свідомості. Протягом години не могла бути живою. Спирту в крові не виявлено;
-протоколом огляду місця події від 14.04.2014 року, згідно якого в квартирі АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_10 ;
-фото таблицями до протоколу огляду місця події від 14.04.2014 року, на яких відображені вікна квартири АДРЕСА_4 , та сходи до вхідної двері квартири; кухонне приміщення квартири АДРЕСА_4 ; труп ОСОБА_10 , при вході в кімнату на дивані зліва в квартирі АДРЕСА_4 ; труп ОСОБА_10 напроти входу в кімнату на дивані в квартирі АДРЕСА_4 ; плями бурого кольору на шпалерах стіни над трупом ОСОБА_10 ; плями бурого кольору на оббивці дивану, біля трупу ОСОБА_10 ; рясні плями бурого кольору на покривалі з дивану. Біля трупу ОСОБА_10 ; жмут світлого волосся в лівій руці трупу ОСОБА_10 ; запальничка жовтого кольору на столі в кімнаті напроти трупу; пачка червоного кольору від сигарет «Прилуки» на столі в кімнаті напроти трупу; дверна ручка розташована на столі в кімнаті № 2 квартири АДРЕСА_4 ; рани голови трупа; фоторобот;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2014 року, згідно якого впізнано жінку зображену на фото під № 2, а саме ОСОБА_8 ;
висновком експерта № 410 від 16.05.2014 року, згідно якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемагтлютінінов анти-В по ізосерологичною системою АБО. Кров підозрюваної ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемагшютінінов анти-А і анти-В по ізосерологичною системою АБО. На волоссі, вилучених з лівої руки трупа ОСОБА_10 , виявлена кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти-В за системою АБО, яка могла статися від самої потерпілої ОСОБА_10 Об`єкти № 1-10, вилучені з лівої руки трупа ОСОБА_10 , є волоссям людини, відбуваються з голови. Об`єкти № 1, 3, 6, 8 пігментовані з частковим штучним фарбуванням; об`єкт № 2 піддавався штучному фарбуванню з знебарвленням, і при порівняльному дослідженні виявляють ознаки схожості з пігментованими з частково штучним фарбуванням зразками волосся з голови потерпілої ОСОБА_10 , а також виявлені ознаки відмінності із зразками волосся з голови підозрюваної ОСОБА_8 . Враховуючи характер кореневих решт, можна вважати, що волосся № 1-3 відокремлені ріжучим або гострим предметом, № 4-7,10 - обірвані, а № 8-9 - вирвані;
-висновком експерта № 404 від 16.05.2014 року, згідно якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемагглютінінов анти-В із супутнім антигеном Н по ізосерологичною системою АБО. Кров підозрюваної ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемагглютінінов анти-А і анти-В за системою АВО. На вирізці шпалер (об`єкти № 1-2), вирізці з дивана (об`єкт № 3), покривалі (об`єкти N° 4-6), вилучених з місця події, а також на халаті (об`єкти № 7-9) і футболці (об`єкти № 10-11), що належать потерпілої ОСОБА_10 , виявлена кров людини. При дослідженні її на групову приналежність виявлені антигени А і Н, і в об`єктах № 3, 5-11 - ізогемагглютінінов анти-В, властиві групі крові А з ізогемагглютінінов анти-В із супутнім антигеном Н за системою АВО. Такі результати досліджень не виключають походження крові на вищевказаних речових доказах від потерпілої ОСОБА_10 (носія антигенів А і Н), за умови відсутності пошкоджень з зовнішнім кровотечею у підозрюваної ОСОБА_8 (носія антигену Н, в якості основного) на момент події;
-висновком експерта № 241 від 16.05.2014 року, згідно якого не виключається змішання крові і клітин потерпілої ОСОБА_10 з кров`ю і клітинами обвинуваченої ОСОБА_8 ;
-актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 1357 від 14.04.2014 року, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені наступні пошкодження: а) відкрита черепно-мозкова травма: садна, забиті рани голови (рани № 1-16), вдавлені переломи правої тім`яної кістки і правій частині лобової кістки, розрив твердої мозкової оболонки, крововилив під твердою і м`якими мозковими оболонками, забої опуклої поверхні правих лобової і тім`яної часток; б) синці тильних поверхонь кистей. Морфологічні особливості забитих ран голови (осадження краю, нерівні краї, тупі кінці), а також дані медико-криміналістичного дослідження свідчать про те, що вони були заподіяні дією тупого предмета з обмеженою травмуючої поверхнею має ребро. Садна обличчя, синці кистей утворилися при дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в пошкоджень не відобразилися. Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вищевказаної відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді забитих ран голови, вдавлених переломів кісток склепіння черепа, розриву твердої мозкової оболонки, крововиливи під твердою і м`якими мозковими оболонками, забоїв головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 з`явився набряк головного мозку. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 етиловий спирт не виявлений;
-постановами про визнання, та доручення в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 20.06.2014 року, якими визнано в якості речових доказів: пачку сигарет «Прима» оригінальні; запальничка жовтого кольору; вирізка обоїв зі стіни; вирізка обшивки дивану; покривало; нігтьові зрізи з 2-х рук трупа ОСОБА_10 ; нігтьові зрізи з 2-х рук ОСОБА_8 ; волосся 6 штук світле; 11 слідів пальців рук; 2 сліди лодоні; фен для волосся; дверна ручка; волосся ОСОБА_10 ; волосся ОСОБА_8 ; жіночій халат з малюнком жовто-чорною кольору; халат фіолетового кольору з малюнком пір`я жовтого кольору, футболка червоного кольору, штани чорного кольору, труси білого кольору та долучити їх до матеріалів кримінального провадження № 0003135 від 14.04.2014 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.07.2014 року було експерименту від 10.07.2014 року та фото таблицею до протоколу слідчого експерименту, під час якого обвинувачена з участю понятих добровільно відтворила обставина скоєння кримінального правопорушення, які об`єктивно співвідносяться з доказами дослідженим в судовому засіданні;
-актом амбулаторної наркологічної експертизи № 12 від 23.06.2014 року, згідно якого ОСОБА_8 ознак алкоголізму не виявляються, в примусовому лікуванні від алкоголізму не потребує;
- актом № 342 комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від
26.06.2014року, згідно якого ОСОБА_8 , 1972 року народження яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждала і не страждає, у момент здійснення інкримінованого їй діяння ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, могла усвідомлювати значення своїх і керувати ними. В даний час ОСОБА_8 психічних розладів не виявляє, може розуміти значення своїх дій та керувати ними, здатна розуміти сенс пред`явленого їй підозри, показання свідків, здатна давати свідчення з приводу досліджуваної у кримінальній справі кримінальної ситуації, здатна брати участь у слідчих діях і постати перед судом. ОСОБА_8 за своїм психічним станом в даний час в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Показання представника потерпілої, свідків та експерта є послідовними та переконливими, повністю узгоджуються між собою. Підстав не довіряти свідченням вказаних осіб судом не встановлено.
Таким чином, зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Суд вважає, що версія ОСОБА_8 про те що вона не хотіла смерті потерпілої є безпідставною, виходячи з наступного.
Як вбачається із судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді забитих ран голови, яких було спричинено 16, що привело до набряку головного мозку і смерті потерпілої.
Відповідно акту судово-психіатричної експертизи, в момент скоєння злочину обвинувачена могла усвідомлювати свої дії і керувати ними.
Таким чином, спричинення потерпілій таку кількість тілесних ушкоджень, суд вважає версію обвинуваченої неспроможною і бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вбивство.
В обвинувальному акту вказано, що ОСОБА_8 скоїла злочин в стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що ця обставина підлягає виключенню, оскільки ніякими доказами не підтверджена.
На думку суду першої інстанції дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ст. 115 ч.1 КК України.

Колегія суддів з даним висновком погодитись не може в зв`язку з тим, що злочин був скоєний в відношенні особи яка знаходилась на пенсії і була в преклонному віці.

З урахуванням того, що на дану обставину не має апеляції колегія суддів розглядає справу в межах обвинувачення.

При призначенні покарання винуватої районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, раніше не судима, провину визнала частково, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе в ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Перевіряючи доводи апеляцій захисника та засудженої і оцінюючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що смерть вона не мала наміру спричиняти смерть ОСОБА_11 , колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що вони дані відповідно до обраної їм форми захисту заперечувати скоєне і спростовуються дослідженими судом доказами.

Колегія суду перевіряючи доводи апеляції погодилась з висновками суду першої інстанції що не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою, свідками. Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, іх свідчення відповідають ї не суперечать обставинам, відомості про яких містяться і інших зібраних у справі доказах.

З урахування викладеного, суд обґрунтовано розцінив версію ОСОБА_8 , як спосіб захисту з метою пом`якшення покарання.

Доводи обвинуваченої про необхідність проведення ще одної експертизи на встановлення її психологічного стану і в зв`язку з чим вона не може пояснити, на думку колегії суду є надуманим з урахуванням того, що їй вже проведена комплексна судово- психіатрична експертиза до складу якої входив психолог, який не виявив необхідності додаткових досліджень.

Посилання про те, що їй була надана неналежна правова допомога і адвокат не зміг добитися її звільнення, на думку колегії судів є зловживанням своїми правами.

Дослідивши доводи захисників і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі, так як вона скоїла тяжкий злочин, вона дійсно спричинила смерть людині.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_21 , та засудженої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2015 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України залишити без зміни.

Запобіжний захід стосовно - ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці в спеціалізований суд України по розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4 ,

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2