Провадження № 1-кп/643/206/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002198 від 11.05.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-технічною освітою, який не працює, не одружений, дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 11.05.2015 року, приблизно о 03:00 год., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , рухався по пр. Тракторобудівників зі сторони вул. Механізаторської у напрямку пр. 50 років ВЛКСМ у м. Харкові. Проїжджаючи перехрестя з пр. 50 років ВЛКСМ, ОСОБА_5 в порушення вимог п. 1.5 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди
рухаючись зі швидкістю 50-60 км/год. і маючи об`єктивну можливість виявити пішохода своєчасно, не прийняв своєчасно заходи для запобігання наїзду та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1984 року народження, який перетинав проїжджу частину пр. Тракторобудівників зліва направо по ходу руху автомобіля в неустановленому для переходу місці, в результаті чого пішоходу ОСОБА_7 згідно з висновком судовомедичної експертизи № 357-А/15 від 22.06.2015 року заподіяні тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, у вигляді черепномозкової травми з лінійним переломом лівої тім`яноскроневої області з переходом на підставу черепа у області середньої черепної ямки, забою головного мозку, забитої рани лобової області, закритого уламкового перелому діафізов лівої стегнової кістки в нижній третині із зсувом, відкритого уламкового перелому діафізов середньої і нижньої третини обох кісток правої гомілки із зсувом, різаних ран лівої кисті.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 9218 від 25.09.2015 року, якщо на момент ДТП швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2101» становила 50-60 км./год., то в даній дорожньотранспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У даному випадку дії водія автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньотранспортної пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом і маючи об`єктивну можливість виявити пішохода своєчасно, не прийняв своєчасно заходи для запобігання наїзду та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїжджу частину зліва направо по ходу руху автомобіля в невстановленому для переходу місці, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_8 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з наслідками вказаної дорожньотранспортної пригоди.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Пояснив, що в обвинувальному акті правильно і точно зазначені час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що визнає, що ДТП сталось внаслідок порушення ним вимог Правил дорожнього руху України та саме внаслідок ДТП потерпілому спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Також пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Показав, що дійсно 11.05.2015 року приблизно о 03:00 год. він керував автомобілем «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по пр. Тракторобудівників зі сторони вул. Механізаторської у напрямку пр. 50 років ВЛКСМ у м. Харкові. Перед ним з`явились два силуети людей, він почав їх об`їжджати та у зв`язку з тим, що відволікся на вказаних осіб, не побачив потерпілого та скоїв на останнього наїзд, оскільки вжитими заходами екстреного гальмування не зміг запобігти наїзду. Після цього він викликав швидку допомогу та поїхав з потерпілим до лікарні.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертиз та матеріалів, що характеризують особистість ОСОБА_5 . Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Крім повного визнання своє вини ОСОБА_5 , його вина також підтверджується наступними доказами.

- Висновком судово-медичної експертизи № 357-А/15 від 22.06.2015 року, згідно якого у зв`язку з подією 11.05.2015 року у ОСОБА_7 мали місце пошкодження: черепно мозкова травма з лінійним переломом лівої тімяноскроневої області з переходом на підставу черепа у області середньої черепної ямки, забій головного мозку, забита рана лобової області, закритий уламковий перелом діафізов лівої стегнової кістки в нижній третині із зсувом, відкритий уламковий перелом діафізов середньої і нижньої третини обох кісток правої гомілки із зсувом, різані рани лівої кисті. Перераховані пошкодження в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя.

- Висновком судової автотехнічної експертизи № 9218 від 25.09.2015 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України та якщо на момент ДТП швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2101» становила 50-60 км./год., то в даній дорожньотранспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У даному випадку дії водія автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньотранспортної пригоди.

Суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, в зловживанні спиртними напоями та порушенні громадського порядку помічений не був. Проживає разом з братом та батьками, які є пенсіонерами за віком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Враховуючи дані про особу винного, який є раніше несудимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, необережну форму вини останнього, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 без відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Разом з тим, враховуючи, що злочин, який є тяжким, вчинено внаслідок порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Представником потерпілого пред`явлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого майнову шкоду в розмірі 32728,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн., всього 282728,88 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи, що визнання цивільного позову обвинуваченим ОСОБА_5 не суперечить закону та засадам диспозитивності кримінального судочинства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання ОСОБА_5 цивільного позову та задовольнити останній в повному обсязі.

Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

У відношенні ОСОБА_5 в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дія якого в ході судового розгляду кримінального провадження була продовжена. Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, суд вважає за необхідне продовжити дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 128-129, 349, 369-371, 374-376, 373-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки підлягає реальному виконанню.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше - домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2304,00 грн. (дві тисячі триста чотири гривні).

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 282728,88 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1