Справа № 438/66/16-к
Номер провадження 1-кп/438/42/2016
В И Р О К
Іменем України
26 лютого 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніш судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 25 травня 2015 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3 , та захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Бориславського міського суду Львівської області від від 25 травня 2015 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень, тобто раніш судимий, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин проти власності.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 17 грудня 2015 року близько 16 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні кафе, яке розташоване на автостанції м. Борислава по вул. Тернавка, 15, Львівської області, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та корисливий мотив, ввівши в оману неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 про те, що йому необхідно здійснити телефонний дзвінок, попросив в останньої її мобільний телефон марки «Lenovo АЗ 19» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1360 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» з абонентським номером НОМЕР_3 вартістю 10 гривень та із картою пам`яті марки «Micro SD» об`ємом 4 Gb. вартістю 50 гривень. В подальшому вийшов з приміщення вказаного кафе та переконавшись, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 його не бачить утік в невідомому напрямку заволодівши при цьому її майном, чим завдав останній майнової шкоди на загальну суму 1420 гривень.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , 07 лютого 2016 року близько 09 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні ТЦ «Барвінок», що в м. Бориславі по вул. Шевченка, 47, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та корисливий мотив, ввівши в оман потерпілого ОСОБА_6 , про те, що йому необхідно здійснити телефонний дзвінок, попросив в останнього його мобільний телефон марки «Samsung Galаxy J7» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 вартістю 4 900 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» з абонентським номером НОМЕР_6 вартістю 10 гривень та із картою пам`яті марки «Micro SD» об`ємом 8 Gb. вартістю 80 гривень, даний мобільний телефон був в чорному прорезиненому чохлі вартістю 80 гривень, з захисним склом вартістю 80 гривень. В подальшому вийшов з приміщення вказаного магазину та переконавшись, що потерпілий ОСОБА_6 його не бачить пішов в напрямку центру м. Борислава заволодівши при цьому його майном, чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 5 150 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Показав, що ніде не працює, важке матеріальне становище штовхнуло його на вчинення злочину. А саме, 17 грудня 2015 року близько 16 год. 30 хв., зайшовши в приміщенні кафе, яке розташоване на автостанції м. Борислава по вул. Тернавка, 15, Львівської області, попросив у незнайомої йому потерпілої ОСОБА_8 про те, що йому необхідно здійснити телефонний дзвінок та попросив її мобільний телефон. Скориставшись телефоном потерпілої, подзвонив. Після чого повернув зазначений телефон. Після чого знову поросив у потерпілої її телефон. В подальшому вийшов з приміщення вказаного кафе та переконавшись, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 його не бачить, утік. Телефон здав в ломбард та отримав зав нього кошти у розмірі 600 гривень. Потерпілій відшкодував шкоду, придбавши для неї аналогічний мобільний телефон.

Також 07 лютого 2016 року07 лютого 2016 року близько 09 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні ТЦ «Барвінок», що в м. Бориславі по вул. Шевченка, 47, Шевченка, 47, підійшов до свого знайомого ОСОБА_6 , сказав, що йому необхідно здійснити телефонний дзвінок, попросив в останнього мобільний телефон. Скориставшись, що потерпілий був зайнятий розмовою з жінкою, вийшов з приміщення вказаного магазину та переконавшись, що потерпілий ОСОБА_6 його не бачить. пішов в напрямку центру м. Борислава. Після чого зазначений телефон здав у ломбард, отримавши за телефон 2 600 гривень. На сьогодні потерпілий ОСОБА_6 викупив свій телефон у ломбарді. Обвинувачений ОСОБА_3 домовився з потерпілим ОСОБА_6 про відтермінування відшкодування завданої шкоди.

Просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, зокрема дати, часу, місця, способу вчинення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження і судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує сукупність обставини, що пом`якшують покараннята істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має на утриманні малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніш судимий, має постійне місце проживання, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обтяжуючих обставин,думку потерпілого, щодо відсутності будь-яких претензій до обвинуваченого відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання на рівні найм`якшої міри покаранняінкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Речові докази по справі: компакт-диск із відео записом з камер спостереження ТЦ «Барвінок» - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1