Ухвала 21 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2016 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі вказується: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Так, у скарзі ОСОБА_4 не міститься обґрунтування необхідності скасування чи зміни судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412?414 цього Кодексу та зважаючи на правила статей 69, 75 КК України.

Крім того, із змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 посилається на невірну кваліфікацію судами його дій за ч. 1 ст. 258-1 КК України та необхідність, на його думку, їх перекваліфікації на ч. 1 ст. 256 КК України, що призвело до призначення йому надмірно суворого покарання, при цьому не наводить аргументованих доводів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущених судом при ухваленні вироку, що викликає обов`язкову його зміну чи скасування, та які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, зазначене засудженим у скарзі прохання про одночасне застосування до нього положень статей 69,75 КК України й Закону України «Про амністію», та перекваліфікацію його дій з ч. 1 ст. 258-1 КК України на ч. 1 ст. 256 КК України, не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2016 року щодо нього, залишити без руху.
Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3