Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

14 лютого 2012 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участю прокурора Струся О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 22.03.2011 року Іллінецький районним судом Вінницької області по ст.128 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

по ст. 389ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.03.2011 року, засуджений Іллінецьким районним судом, Вінницької області, по ст.128 КК України, до покарання у виді 240 годин громадських робіт, визначених Купчинецькою сільською радою, Іллінецького району, Вінницької області.

Проте ОСОБА_1, будучи офіційно попередженим під розпис, інспектором Іллінецького РП Липовецького МРВ КВІ, що в разі невиконання вказаних громадських робіт, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності по ст.389 ч.2 КК України, з 13.04.2011 року направлений на відпрацювання громадських робіт згідно графіку в Купчинецьку сільську раду, однак ОСОБА_1, з 18.04.2011 року перебуваючи на лікуванні у Вінницькому обласному клінічному протитуберкульозному диспансері, 12.09.2011 року самовільно залишив стаціонарне лікування, та перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 не зявився до інспекції КВІ та не надав підтверджуючих документів що унеможливлюють відбування покарання. Так, ОСОБА_1В маючи можливість відпрацювати вказані години, займався особистими справами та наміру відпрацьовувати вказані години громадських робіт не мав, і тим самим самовільно ухилився від відбування призначеного йому покарання не повязаного з позбавленням волі.

Будучи допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину визнав повністю і пояснив, що він на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з своєю матірю. Так, 22.03.2011 року його було засуджено Іллінецьким районним судом по ст.128 КК України до 240 годин громадських робі, які він повинен був відробляти в сільський раді с.Купчинці, Іллінецького району. 12.04.2011 року в КВІ Іллінецького району йому дали направлення на відробіток громадських робіт у вище зазначеній сільській раді. До відробітку громадських робіт він не приступив так як був направлений у Вінницький обласний клінічний протитуберкульозний диспансер в якому він перебував з 18.04.2011 року по 05.08.2011 рок та з 09.08.2011 року по 12.09.2011 року та самовільно залишив лікування у Вінницькому протитуберкульозному диспансері і прибув на своє постійне місце проживання в с.Яструбинці. Про те, що він самовільно залишив медичний заклад в КВІ Іллінецького району він не повідомляв свідомо так як думав, що його не будуть шукати, оскільки він рахувався на лікуванні в м.Вінниця. А 29.11.2011 року його телефон зателефонував інспектор КВІ, та повідомив, щоб він прибув до нього. 30.11.2011 року він прибув в КВІ Іллінецького району де йому було видано направлення на відробіток громадських робіт в Купчинецькій сільській раді. А 01.12.2011 року він приступив до виконання громадських робіт, які він відробляє до сьогоднішнього часу. Від відробітку громадських робіт він ухилився свідомо. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім у скоєні злочину, його вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: поданням Іллінецького РП Липовецького МРВ ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1В до кримінальної відповідальності по с т.389 ч.2 КК України. (а.с 3-4), розпискою про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання ОСОБА_1В.(а.с 6), підпискою про порядок та умови відбування покарання ОСОБА_1 (а.с 7), постановою про встановлення днів явки на реєстрацію. (а.с.9),направленням для відбування призначеного покарання гр.ОСОБА_1 (а.с.11).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена повністю. Дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, як помякшуючі обставини щире каяття, обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.2ст. 389 КК України. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 неможливе без його ізоляції від суспільства, і вважає, що йому слід призначити передбачене законом покарання у виді арешту. При призначенні остаточної міри покарання підсудному ОСОБА_1 слід застосувати ст.71 КК України, урахувавши покарання згідно вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.03.2011 року.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України і призначити йому покарання по ст.389ч.2 КК України у виді двох місяців арешту.

Відповідно до ст.ст. 71,72 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначити у виді двох місяців і 5 днів арешту.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: