Дата документу Справа № 320/4054/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/885/16
Єдиний унікальний № 320/4054/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року (з урахуванням виправлених в ньому описок, згідно до ухвал від 08 лютого 2016 року та 19 лютого 2016 року), яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 187 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2015 року по 04 лютого 2016 року, а також з 10.03.2015 року по 13.03.2015 року, в період яких останній також був затриманий, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 19 березня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди задоволено і ухвалено стягнути на користь останнього з ОСОБА_7 20 000 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом судового рішення, 06 березня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись біля торгівельного центру «Амстор», розташованого по вул. Дзержинського, 79 в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилось у закритті рукою роту потерпілої ОСОБА_9 , шляхом ривку з її рук, відкрито викрав належне їй майно, чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 550 гривень.

08 березня 2015 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 3 по вул. Бєляєва в м. Мелітополі Запорізької області, він же, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилось у закритті рукою роту потерпілої ОСОБА_10 , відкрито викрали належне їй майно, чим спричинили останній матеріальний збиток на загальну суму 3 785 гривень.

Крім того, 08 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 54 по вул. Чернишевського в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшовши до потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , здійснили на них напад, під час якого ОСОБА_7 , утримуючи однією рукою сумку потерпілої ОСОБА_11 , іншою рукою дістав предмет, ззовні схожий на ніж, чим створив реальну погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, та в обстановці, яка склалась, було сприйнято нею як реальна загроза життю та здоров`ю.

В цей час особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, утримуючи однією рукою сумку потерпілої ОСОБА_12 , іншою дістала предмет, ззовні схожий на ніж та висловила погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, якщо потерпіла не віддасть належну їй сумку, та в обстановці, що склалась, була сприйнята нею як реальна загроза життю та здоров`ю.

Відразу після чого, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, заволоділи майном потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 1 650 гривень, та майном потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 2 480 гривень.

10 березня 2015 року, приблизно о 00 годин 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 66 по вул. Новій в місті Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наявним у нього при собі ножем, умисно, з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, наніс не менше трьох ударів в область тулуба та верхніх кінцівок останнього, заподіявши йому, тим самим, тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та міжреберної артерії, що призвело до проведення хірургічної операції (передньої та задньої торакотомії з ушиванням рани лівої легені) та ускладнилося розвитком посттравматичної лівосторонньої плевропневмонії, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи № 273 від 29.04.2015, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; різані рани лівого плеча та великого пальця правої кисті, що потребували хірургічного лікування та загоїлись з утворенням рубців, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 273 від 29.04.2015, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

13 березня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись біля ЗОШ № 1 по вул. Р. Люксембург в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилось у закритті рукою роту потерпілої ОСОБА_13 , відкрито викрав належне їй майно, чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 5 270 гривень.

15 березня 2015 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, знаходячись на перехресті вул. Зеленої та пров. Азовського в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку із рук ОСОБА_14 відкрито викрав належне їй майно, чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 538 гривень.

16 березня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись біля ПТУ № 12, що розташоване по вул. Чайковського, 53 у м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилось у закритті рукою роту потерпілої ОСОБА_15 , шляхом ривку з її рук, відкрито викрали належне їй майно, чим заподіяли останній матеріальний збиток на суму 230 гривень.

Крім того, 16 березня 2015 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 3 по вул. Гагаріна в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що виразилось у закритті рукою роту потерпілої ОСОБА_16 , відкрито викрали належне їй майно, чим спричинили останній матеріальний збиток на загальну суму 7 000 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що він повністю визнав вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, щиросердно розкаявся, усвідомив протиправність своїх дій, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має хвору матір та малолітню сестру, які потребують його матеріальної і моральної підтримки, у зв`язку із тим, що, окрім нього, їм нема кому допомогти, через загибель батька в автокатастрофі, тому просить врахувати вказані обставини та зменшити строк покарання.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не перевіряє і не досліджує висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 в інкримінованих злочинах і кваліфікації його дій, оскільки в апеляційній скарзі питання про це не порушується.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийняв до уваги ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані, що характеризують особу винного, обставини, що обтяжують покарання і пом`якшують покарання. Враховуючи те, що ОСОБА_7 повністю визнав себе винним, раніше не судимий, щиро покаявся у скоєному, сприяв встановленню істини у справі, відшкодував завдані матеріальні збитки потерпілим, має матір, яка страждає на тяжке захворювання і потребує догляду, а також думку потерпілих, суд обґрунтовано визнав ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, на підставі чого обрав покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої для санкції ст. 187 ч. 2 КК України. Суд першої інстанції, вмотивовуючи таке рішення, навів переконливі аргументи щодо доцільності призначення остаточного покарання згідно зі ст. 70 ч. 1 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для подальшого пом`якшення покарання, що призначене ОСОБА_7 , і вважає таке покарання необхідним і достатнім для його виправлення.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення доводів апеляційної скарги за мотивами, на які посилається обвинувачений.
Суд апеляційної інстанції застосовує до ОСОБА_7 положення ст. 72 ч. 5 КК України, відповідно до яких зарахування попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року (з урахуванням виправлених в ньому описок, згідно до ухвал від 08 лютого 2016 року та 19 лютого 2016 року) відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 04.02.2016 року по 22.06.2016 року включно, з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4