Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1270/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання слідчого СВ Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, дітей та утриманців не має, не працевлаштованого, працює по найму, раніше судимого вироком Сторожинецького районного суду, Чернівецької області від 25.12.2014 року за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України з іспитовим строком на два роки. Покарання не відбув. Підозрюється в скоєнні, під час іспитового строку, злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України

встановив:
Слідчий слідчого відділення Сторожинецького відділу поліції Головного управління національної поліції ОСОБА_5 (надалі слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури, Чернівецької області ОСОБА_3 (в подальшому прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 20.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , 19.09.2015 року біля 23,00 години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні сторожової будки, що на території пункту прийому металобрухту «Укрполімер» по вул.Фізкультурній, 1 в м.Сторожинець, Чернівецької області, наніс декілька ударів ножем ОСОБА_6 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, вважаючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, він не працевлаштований, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки злочин вчинив під час іспитового строку. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеному ризику, а тому просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.

В судовому засіданні, слідчий та прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали, посилаючись на вказані в клопотанні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, не заперечив свою винуватість в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, але просив не позбавляти його волі, а застосувати до нього домашній арешт так як він постійно з`являвся до слідчого по першому виклику. Від участі захисника відмовився.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 20.09.2015 року та після оголошення підозри 10.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України з приводу того, що 10.09.2015 року біля 23,00 години ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , біля сторожової будки пункту прийому металобрухту «Укрполімер» наніс ряд ударів кулаками та ножем по тілу ОСОБА_6 спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.

10.05.2015 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. Підозрюваному також вручено письмове повідомлення про підозру та пам`ятка про його процесуальні права і обов`язки.

Із повідомлення про підозру, письмового протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 10.05.2016 року, а також із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , висновку експерта № 1225 мд від 07.10.2015 року, висновку експерта № 38-МК від 25.04.2016 року, протоколу огляду місця пригоди та протоколу слідчого експерименту від 16.01.2016 року, підтверджено факт нанесення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Таким чином, виходячи із обставин встановлених у вказаних доказах, які підтверджують визнання своєї вини ОСОБА_4 в нанесенні ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, слідчий суддя знаходить, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, є обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність одного, передбаченого пунктом 5 ч.1 ст.177 КПК України ризику, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вивчивши зазначений ризик, на який посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя знаходить наявним вказаний ризик, зважаючи на те, що ОСОБА_4 25.12.2014 року був засуджений вироком Сторожинецького районного суду, Чернівецької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до трьох років, шести місяців позбавлення волі і звільнений від відбування покарання на підставі ст.75,76 КК України, якщо він виконає покладені на нього обов`язки і не вчинить нового злочину.

Слідчий суддя знаходить, що вказане в сукупності із тяжкістю покарання визначеного в санкції ч.1 ст.121 КК України, складає ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що не заперечується і положеннями п.п.3 і 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя знаходить доведеною таку обставину, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 після засудження його Сторожинецьким районним судом за ст.185 ч.3 КК України та застосуванням до нього ст.75, 76 КК України, в силу свого віку, освіти та в силу роз`яснень йому судом та органами Державної пенітенціарної служби, наслідків невиконання вироку суду щодо можливих з його сторони дій визначених в ст.78 КК України, а саме вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, розумів, що вчинення нового злочину тягне за собою реальне відбуття покарання як за вчинений злочин так і за попередній злочин.

Не дивлячись на таке категоричне і безумовне застереження нормами кримінального законодавства, щодо не вчинення нового злочину, ОСОБА_4 не виконав умови іспитового строку і вчинив новий, тяжкий злочин, що означає, на думку слідчого судді, його зневагу до існуючих в державі норм і правил, в тому числі і тих які стосуються його безпосередньо.

При таких фактичних обставинах, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 став на шлях вчинення злочинів і є схильним до їх вчинення, а тому ніякий інший ризик окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вказаному ризику.

Таким чином, слідчий суддя знаходить, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту, про який клопотав підозрюваний. При цьому посилання ОСОБА_4 на його беззаперечну явку до слідчого по першій його вимозі, ні в якій мірі не змінює думку слідчого судді і не може вплинути на неї, оскільки подібні обставини не передбачені в ст.194 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зважаючи на це та на норми зазначені в ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив тяжкі і небезпечні для життя, тілесні ушкодження людині, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 19 години 10 травня 2016 року.

Строк дії ухвали - до 19 години 10 липня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя