Справа № 589/2923/16-к
Провадження № 1-кп/589/244/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2016 р.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 29.04.2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, громадянина України, українця, одруженого, начальника групи бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, майора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.03.2015 року Шосткинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців з іспитовим строком на 2 роки,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України

ВСТАНОВИВ:
На початку січня 2016 року громадянин ОСОБА_6 на особистому прийомі звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 з питанням законного призову на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

Однак, після проведення співбесіди командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 було відмовлено ОСОБА_6 в прийнятті на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у зв`язку із відсутністю на той час вакантних посад за встановленою ОСОБА_6 військово - обліковою спеціальністю.

Про факт відмови ОСОБА_6 в прийнятті на військову службу за контрактом стало відомо начальнику групи бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 , який згідно ст. ст. 1, 2, 9 Закону України «Про Національну гвардію України» є представником влади, співробітником правоохоронного органу. Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на отримання від гр. ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 рішення щодо призову гр. ОСОБА_6 на військову службу за контрактом з подальшим призначенням на одну із вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на отримання від гр. ОСОБА_6 неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , повідомив про це військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прапорщика ОСОБА_8 .

Через деякий час ОСОБА_8 , діючі відповідно до раніше отриманої інформації майора ОСОБА_5 , зателефонував на мобільний телефон гр. ОСОБА_6 та повідомив, що за 1000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 16.03.2016 становило 26 тис. 885 грн. 41 коп.) за допомогою службових зв`язків зі старшим офіцером військової частини майором ОСОБА_5 та авторитету останнього серед керівництва військової частини НОМЕР_1 , майор ОСОБА_5 має можливість вплинути на командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 та позитивно вирішити питання його призову на військову службу за контрактом з подальшим призначенням на одну із вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел майора ОСОБА_5 , 13.03.2016 близько 8 години 43 хвилини при безпосередній зустрічі з гр. ОСОБА_6 , яка відбувалась по АДРЕСА_2 та у цей же день близько 13 годин 42 хвилини при безпосередній зустрічі з гр. ОСОБА_6 , яка відбувалась на території станції технічного обслуговування, що знаходиться по АДРЕСА_3 , повторно пообіцяв за 1000 доларів США за допомогою службових зв`язків зі старшим офіцером військової частини майором ОСОБА_5 та авторитету останнього серед керівництва військової частини НОМЕР_1 , завдяки чому останній має можливість вплинути на командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 з метою позитивного вирішення питання його призову на військову службу за контрактом з подальшим призначенням на одну із вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У подальшому ОСОБА_8 , виконуючи злочинний умисел майора ОСОБА_5 , спрямований на отримання останнім неправомірної вигоди, 16.03.2016 близько 09 годин 33 хвилин, при безпосередній зустрічі з гр. ОСОБА_6 , яка відбувалась по АДРЕСА_4 , одержав від гр. ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошей в сумі 400 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 16.03.2016 становило 10 тис. 754 грн. 16 коп.) для начальника групи бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майора ОСОБА_5 за обіцянку останнього здійснити вплив на прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 рішення щодо призову гр. ОСОБА_6 на військову службу за контрактом з подальшим призначенням останнього на одну із вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) та після отримання зазначеної неправомірної вигоди прапорщиком ОСОБА_8 , у телефонній розмові з гр. ОСОБА_6 майор ОСОБА_5 особисто підтвердив раніше дану через прапорщика ОСОБА_8 обіцянку здійснити вплив на прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 рішення щодо призову гр. ОСОБА_6 на військову службу за контрактом з подальшим призначенням останнього на одну із вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Шостка).

Після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 було затримано уповноваженою особою та у ході проведення обшуку легкового автомобіля марки «Geely Emgrand 7» державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому відбувалась зустріч, виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 400 доларів США.

Таким чином, начальник групи бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майор ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих обов`язків, зловживаючи своїм службовим становищем, 16 березня 2016 року, біля 09 годин 33 хвилини, у телефонній розмові з гр. ОСОБА_6 , яка відбувалась при безпосередній зустрічі останнього з ОСОБА_8 , по АДРЕСА_4 , користуючись у гр. ОСОБА_6 репутацією діючого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , тобто представника влади та працівника правоохоронного органу, пообіцяв за умови надання останньому, через прапорщика ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе у вигляді грошей у сумі 400 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 16.03.2016 становить 10 тис. 754 грн 16 к.), здійснити вплив на прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 рішення у сприянні безперешкодному призові гр. ОСОБА_6 на військову службу за контрактом з подальшим призначенням останнього на одну із вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ).

В підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що 02 листопада 2016 року сторонами досягнуто угоди про визнання винуватості, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також ОСОБА_5 зобов`язується співпрацювати у рамках вказаного кримінального провадження.

Посилаючись на вказане, прокурор просить затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримав, просив затвердити угоду, зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, він повністю визнає свою вину, наслідки укладення угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок. Також підтвердив можливість виконання покарання та взятих на себе згідно угоди зобов`язань.

Захисник підтримав позицію прокурора та обвинуваченого щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок чого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений беззастережно визнав свою провину у інкримінованому йому злочині та підтвердив, що він дійсно вчинив злочин за наведених вище обставин.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та захисник підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочину з необережною формою вини, позитивно характеризується за місцем служби, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з застосуванням ч. 1 ст. 71 та ч. 3 ст. 72 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі винуватого

Підтвердження наявності речових доказів та судових витрат суду не надано.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 листопада 2016 року, укладену між військовим прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.03.2015 і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців з іспитовим строком на 2 роки та штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, які відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1