йСправа № 304/698/16-к Провадження № 1-кп/304/92/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю обвинувача прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Перечинського віддліу Ужгородської місцевої прокуратури щодо ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в Перечинському районному суді знаходиться кримінальна справа щодо ОСОБА_4 , якому ставиться у вину злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що підстав для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м`який на сьогоднішній день не встановлено, при цьому зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти такого клопотання заперечили і просили обрати менш суворий запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, які мають значення для вирішення даного клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п.5 ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Як встановлено у судовому засіданні по даній справі ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12год.00хв. 07 жовтня 2016 року, про що свідчить ухвала судді Перечинського районного суду від 07 вересня 2016 року.

Також встановлено, що підставою тримання під вартою ОСОБА_4 слугувало те, що такий раніше вчиняв аналогічні злочини, а даний злочин взагалі вчинив під час іспитового строку, у зв`язку з чим існує обґрунтований ризик щодо вчинення таким іншого злочину.

Разом з цим встановлено, що такий ризик вчинення ОСОБА_4 іншого злочину фактично на даний момент не відпав.

Крім цього встановлено, що судове провадження по даній справі ще не завершено.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального злочину, а відтак з огляду на положення ст.ст.177, 181 КПК України йому на момент судового розгляду справи слід продовжити тримання під вартою ще на один місяць.

Разом з цим, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у двадцять розмірів мінімальних заробітних плат, а саме у сумі, що складає 29 000 гривень.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, у разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слід покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до судді, суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для розгляд справи, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ); повідомляти суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Також, роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Тому, керуючись ст.5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177, 183, 194, 197, 315 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 12 години 00 хвилин 07 листопада 2016 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) грн.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до судді чи суду на їх першу вимогу для розгляду справи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 );

- повідомляти суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду окремому оскарженню від судового рішення не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1