УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 7 листопада 2016 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2016 року,
в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 14 лютого 2015 року близько 19.30 год. у квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, завдав ОСОБА_6 удари кулаками та ногами по обличчю, спричинивши потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Крім того, ОСОБА_5 у той же день близько 20 год. у квартирі АДРЕСА_1 , з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, вчинив розбійний напад на ОСОБА_6 та заволодів її майном на суму 4 230 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2016 року вирок щодо засудженого залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій її підзахисного, порушує питання про зміну судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого через суворість та просить пом`якшити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, в касаційній скарзі не заперечується.
Як убачається із наданих копій судових рішень, суд, призначаючи

ОСОБА_5 покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості та тяжким, дані про його особу, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Тому з урахуванням усіх даних у сукупності, суд призначив реальне покарання у виді позбавлення волі. Воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів. При цьому суд у вироку переконливі мотиви про відсутність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України.
Із таким висновком погоджується колегія суддів і не знаходить підстав для пом`якшення ОСОБА_5 покарання із застосуванням

ст. 75 КК України, як про це ставить питання у своїй касаційній скарзі захисник щодо засудженого.
Перевіркою судових рішень встановлено, що апеляційний суд, при розгляді апеляції засудженого, дійшов обґрунтованого висновку про залишення вироку без зміни.
За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 слід відмовити.
Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

.