Справа № 1/1416/462/ 12 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2012 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.

з участю прокурора Коньшиної Н.В.,

захисника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця вул. 2-га Слобідська, 120, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, учня першого курсу ПТУ № 4, не одруженого, раніше не судимого, в злочині передбаченому ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В липні місяці 2011 року /точну дату в ході слідства встановити не представилось можливості/ ОСОБА_2 з метою отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів та грошової компенсації коштів на придбання одягу та взуття, знаходячись в приміщенні Миколаївського професійного промислового ліцею по вул. Енгельса, 62 в м. Миколаєві, достовірно знаючи про те, що він не працевлаштований в «Союз організації інвалідів України»та знаючи, що зворотній талон до довідки про самостійне працевлаштування за № 134 від 30 червня 2011 року про те, що він з 01 липня 2011 року прийнятий на роботу в «Союз організації інвалідів України»являється підробленим, надав вказаний підроблений зворотній талон до довідки про самостійне працевлаштування у вказаний Миколаївський професійний промисловий ліцей.

ОСОБА_2 на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 04 квітня 1994 року за № 226 «Про покращення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт та дітей, які залишилися без батьківської опіки»мав право на одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів та грошова компенсація коштів на придбання одягу та взуття при працевлаштуванні та наданні довідки з підприємства роботодавця.

ОСОБА_2, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів та грошової компенсації коштів на придбання одягу та взуття, достовірно знаючи, що для отримання вищевказаної грошової допомоги і грошової компенсації необхідно надати в Миколаївський професійний промисловий ліцей довідку про працевлаштування з підприємства роботодавця, що він насправді ніде не працевлаштований, шляхом обману, в липні 2011 року /точну дату в ході слідства встановити не представилось можливості/ надав в Миколаївський професійний промисловий ліцей, що розташований по вул. Енгельса, 62 в м. Миколаєві завідомо неправдиву інформацію про те, що він нібито призначений на посаду у відділ по обліку реєстрації бухгалтерських даних «Союз організації інвалідів України», чим ввів працівників Миколаївського професійного промислового ліцею в оману, в результаті чого на підставі наказу № 235 від 04 липня 2011 року «про виплату компенсації затрат на придбання одягу та взуття при працевлаштуванні та надання одноразової грошової допомоги випускникам дітям сиротам та дітям, що позбавлені батьківського піклування»отримав грошову допомогу в розмірі 5760 гривень та компенсацію в розмірі 272 грн., чим завдав державі збитки на загальну суму 6032 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю суду пояснив, що він навчався в Миколаївському професійному промисловому ліцеї, там йому було видано довідку про самостійне працевлаштування. Він повернув до ліцею зворотній талон з відміткою про те, що працює в «Союзі організації інвалідів України», хоча ніколи там не працював, даний талон він заповнив сам. На підставі даного документу йому було виплачено грошову допомогу в сумі 6032 грн.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєні злочину передбаченого ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.4 КК України, крім його власного визнання підтверджується письмовими доказами:

- Рішенням Миколаївської міської ради Заводський виконавчий комітет про призначення опіки від 14.05.2002 року за № 153 /а.с. 7/, відповідно до якого опікуном малолітнього ОСОБА_2 призначено ОСОБА_3;

- Наказом Миколаївського професійного промислового ліцею за № 235 від 04 липня 2011 року /а.с. 13-14/, відповідно до якого ОСОБА_2 виплачено грошову допомогу в сумі 5760 гривень та компенсацію в сумі 272 грн.;

- Інформацією, щодо працевлаштування випускників 2011 року Миколаївського професійного промислового ліцею з числа дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування /а.с. 15/, відповідно до якої ОСОБА_2 працевлаштований обліковцем з реєстрації бухгалтерських даних в ЗРО «СОІУ»;

- Зворотнім талоном до довідки про самостійне працевлаштування /а.с. 16/, відповідно до якого ОСОБА_2 призначений обліковцем з реєстрації бухгалтерських даних в «Союзі організації інвалідів України»;

- Протоколом виїмки від 06 березня 2012 року /а.с. 67/, відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно видала працівникам міліції в присутності понятих оригінал зворотного талона до довідки про працевлаштування на імя ОСОБА_2;

- Зворотній талон до довідки про самостійне працевлаштування /а.с. 68/, відповідно до якого ОСОБА_2 призначений обліковцем з реєстрації бухгалтерських даних в «Союзі організації інвалідів України»;

- Висновком експерта за № 390 від 18 квітня 2012 року /а.с.128-135/, відповідно до якого відтиск круглої печатки «Союз організацій інвалідів України» в графі «М.П.»зворотного талону до довідки про самостійне працевлаштування за № 134 від 30 червня 2011 року, наданого на експертизу, нанесені рельєфним еластичним кліше, виготовленим з дотриманням вимог фабричних технологій. Відтиск круглої печатки «Союзі організації інвалідів України»в графі «М.П.»зворотного талону до довідки про самостійне працевлаштування за № 134, наданого на експертизу, нанесені печаткою «Союз організацій інвалідів України», експериментальні зразки якої надані на експертизу.

Тому суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковані вірно по ст. 190 ч.1 КК України, так як він заволодів чужим майном шляхом обману /шахрайства/ та за ст. 358 ч.4 КК України, так як він використав завідомо підроблений документ.

Враховуючи покази ОСОБА_2, думку прокурора, який не заперечував проти закриття провадження по справі в звязку з дійовим каяттям та прохання захисника закрити кримінальну справу відносно ОСОБА_2 в звязку з дійовим каяттям.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку про можливість закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 та звільнити його від кримінальної відповідальності в звязку з дійовим каяттям, так як він вчинив злочини, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості будучи неповнолітньою особою, щиро розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що можливо кримінальну справу відносно вказаної особи закрити на підставі ст. 45 КК України в звязку з дійовим каяттям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-2, 248 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.4 КК України закрити на підставі ст. 7-2 КПК України.

ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у звязку з дійовим каяттям.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

На постанову суду протягом семи діб може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Головуючий по справі суддя: М.В.ОЛЕФІР