АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 657/420/15-к
Провадження №11-кп/791/153/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

15 березня 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_10 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.11.2015р. по кримінальному провадженню №0000203 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірсанове Приурального району Уральської області Російської Федерації, особи без громадянства, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)30.04.2004р. Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст.129 ч.1, 296 ч.1, 185 ч.3, 309 ч.1, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 2)22.07.2009р. Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.121 ч.1 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_8
засуджений за ст.122 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід не обраний.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 12.03.2015р. близько 17 год. знаходячись на перехресті вулиць Леніна та Нова в с.Новокиївка Каланчацького району Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_11 , переслідуючи умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю, потерпілому ОСОБА_11 умисно наніс два удари сокирою по голові останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - вдавленого перелому кісток склепіння черепа (тім`яної, потиличної), рубленої рани і підшкірної гематоми в лівій тім`яно-потиличній області, рубленої рани і підшкірної гематоми в лівій скроневій області, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №26/К-к від 14.03.2015р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_10 вказує на незаконність вироку суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого не оспорює. Так, суд не мотивував вирок належним чином, на надав оцінку доказам з точки зору належності, допустимості та достовірності, а лише перелічив їх. В мотивувальній частині вироку суд встановив, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за ст.121 ч.1 КК України, тоді як в резолютивній частині ОСОБА_8 засуджено за ст.122 ч.1 КК України. Крім того, судове провадження не зафіксовано на технічний носій інформації. Просить вирок скасувати, у кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ст.121 ч.1 КК України. Відповідно до вироку суд визнав ОСОБА_8 винним за ст.122 ч.1 КК України (спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень), проте ст.122 ч.1 КК України передбачає відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження. У вироку суд послався на покази обвинуваченого та свідків, отримані під час досудового слідства, та не взяв до уваги покази вказаних осіб, надані в судовому засіданні. Суд проігнорував покази ОСОБА_8 про те, що тілесні ушкодження потерпілому він завдав при перевищенні меж необхідної оборони, на чому зауважували і свідки. Резолютивна частина вироку суперечить мотивувальній, оскільки відповідно до мотивувальної частини суд вирішив призначити покарання у межах санкції ст.121 ч.1 КК України, а в резолютивній визнав винним та призначив покарання за ст.122 ч.1 КК України. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача; думку прокурора, про підтримання поданої апеляційної скарги щодо скасування вироку та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, зокрема в частині, що не суперечить апеляційній скарзі прокурора; доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили вирок скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора; розглянувши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно зі ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

В порушення вказаних вимог закону, у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Цих вимог судом не дотримано.

Так, відповідно до ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині вироку належить зазначити: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно зі ст.291 ч.2 п.5 КПК України, обвинувальний акт, серед інших відомостей, має містити формулювання обвинувачення.

В порушення зазначених вимог закону, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 вказано у чому підозрюється, а не обвинувачується останній. Не зважаючи на це, суд у підготовчому судовому засіданні не перевірив відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 ч.2 п.5 КПК України, як то передбачено ст.314 КПК України.

Згідно зі ст.6 ч.3 п.(а) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950р., ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Таким чином, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом. Неконкретність обвинувального акту, коли в ньому не викладено обвинувачення, а замість цього в ньому міститься формулювання підозри порушує право особи на захист.

Всупереч вимогам ст.ст.370 ч.3, 374 ч.3 п.2 КПК України, суд належним чином не мотивував вирок, не надав оцінку доказам з точки зору належності, допустимості та достовірності, а лише перелічив докази, про що правильно вказує в апеляційній скарзі прокурор.

Згідно зі ст.411 ч.1 п.4 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Так, в мотивувальній частині вироку суд визнав доведеною вину ОСОБА_8 за ст.121 ч.1 КК України та зазначив про необхідність призначення покарання в межах санкції ст.121 ч.1 КК України. Проте з резолютивної частини вироку вбачається, що ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за ст.122 ч.1 КК України.

Зазначені порушення тягнуть за собою безумовне скасування вироку суду згідно зі ст.ст.411 ч.1 п.4, 412 ч.1, ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.415 ч.1 п.1 КПК України, вирок має бути скасований та призначений новий розгляд в суді першої інстанції. Під час нового судового розгляду мають бути усунуті вказані порушення закону, ухвалено законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 411 ч.1 п.4, 412 ч.1, ч.2 п.7, 415 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_10 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.11.2015р. щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити у кримінальному провадженні №0000203 щодо ОСОБА_8 новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :