АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/974/16-к Номер провадження 11-сс/786/270/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
судді Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 стосовно Ухвали колегії Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 червня 2016 року
13 липня 2016 року м. Полтава
Стосовно такого судового рішення висловлюю окрему думку на підставі ст. 375 КПК України.
Свої вимоги прокурор обґрунтував тим, що слідчий суддя, відмовляючи у накладенні арешту на свердловини не врахував того, що 6.06.2016 ОСОБА_5 , який є виконавчим директором Договору про спільну Діяльність № 999/97 від 24.12.1997 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, розмір майнової шкоди у заподіянні якої підозрюється останній становить 28 333 500 грн., через це Прокуратурою Полтавської області в інтересах держави заявлений цивільний позов до ПАТ «Укрнафта» та Компанії «Моментум Ентерпрайзес (Східна Європа) Лімітед» про стягнення з Учасників Спільної Діяльності Договору № 999/97 від 24.12.1997 на користь держави в особі Державної податкової інспекції ГУДФС у Полтавській області ПДВ у сумі 28 333 500 грн., арешт майна слідчий просив накласти з метою забезпечення цивільного позову.
Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представники: ОСОБА_5 та учасників договору № 999/97 - ОСОБА_6 , власника майна ПАТ «Укрнафта» - ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Одночасно, представник ОСОБА_5 та учасників договору № 999/97 - ОСОБА_6 пояснила, що податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016, яке було винесено по результатам перевірки Договору про спільну Діяльність № 999/97 від 24.12.1997 на даний час оскаржується, а саме сума донарахованого ПДВ 28333500 грн. та штрафних санкцій 7083375 грн..
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завданими діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 1 статті 1172 Цивільного Кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
6.06.2016 о 18.10 год . ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (а.м.74-49).
Прокуратурою Полтавської області в інтересах держави заявлений цивільний позов до ПАТ «Укрнафта» та Компанії Моментум Ентерпайзес (східна Європа) Лімітед» про стягнення з Учасників Спільної Діяльності Договору № 999/97 від 24.12.1997 грошових коштів у сумі 28 333 500 грн..
Представники: ОСОБА_5 та учасників договору № 999/97 - ОСОБА_6 , власника майна ПАТ «Укрнафта» - ОСОБА_7 , підтвердили у суді апеляційної інстанції, що свердловини на які прокурор просить накласти арешт належать ПАТ «Укрнафта» та Компанії «Моментум Ентерпрайзес (Східна Європа) Лімітед» і на балансі Договору про спільну Діяльність № 999/97 від 24.12.1997 не обліковуються. Цей факт підтверджував у суді апеляційної інстанції і прокурор.
З огляду на те, що свердловини на які просить накласти арешт слідчий за погодженням з прокурором не належать підозрюваному ОСОБА_5 , а ПАТ «Укрнафта» та Компанія «Моментум Ентерпрайзес (Східна Європа) Лімітед», які є власниками цих свердловин в силу закону не несуть цивільну відповідальність за шкоду, завданими діями підозрюваного, оскільки кримінально-карані дії виходять за межі трудового договору та щодо юридичних осіб не були внесені відомості до ЄРДР, вважаю, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим через це підстави для його скасування були відсутні, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягала, як необґрунтована.
Суддя Апеляційного суду
Полтавської області ОСОБА_2