Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/519/13-к
Провадження № 1 кп/368/1/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2016 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

При секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження, за ч. 1 ст. 122 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158 від 23.11.2012 року, яке надійшло 18.03.2013 року від Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області відносно громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, освіта середня, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто, за скоєння ним умисних, протиправних дій, які виразилися в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто нанесення умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
прокурори: ОСОБА_9
ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12
- сторона захисту:
обвинувачений: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_13
- потерпіла: ОСОБА_14
- інші учасники кримінального провадження:
цивільний позивач: ОСОБА_14
цивільний відповідач: ОСОБА_8
свідки: ОСОБА_15
ОСОБА_16
ОСОБА_17
ОСОБА_18
ОСОБА_19

експерти: ОСОБА_20
ОСОБА_21
ОСОБА_22
ОСОБА_23 , -
В С Т А Н О В И В :
18.03.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області від Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за фактом умисного спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 ОСОБА_8 , внесений у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158 від 23.02.2013 року, з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000158, ( Том. № 1, а.с., 1).

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_8 органом досудового слідства.
21.08.2010 року до чергової частини Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_14 про умисне спричинення їй тілесних ушкоджень співмешканцем ОСОБА_8 в будинку господарства в АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.07.2010 року близько 19 години ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні літньої кухні власного домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , під час варки зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс останній декілька ударів руками в область обличчя та тулубу. Після чого, потерпіла, залишивши приміщення літньої кухні, пішла в будинок вказаного господарства, де в приміщенні спальної кімнати, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення будь яких тілесних ушкоджень, умисно знову наніс декілька ударів руками ОСОБА_14 в область голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді переломів 9 10 ребер справа по середній пахвовій лінії, 9 ребра зліва по пахвовій лінії, які згідно висновку судово медичної експертизи № 187/к від 24.01.2013 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я на строк, більше за 21 день, так як для їх зрощення потрібен такий термін.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесного ушкодженні, тобто умисному ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 в провадженні немає.

Обставин, які обтяжують покарання підозрюваного в провадженні немає.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

На проведення експертизи кошти не витрачалися.

У кримінальному провадженні потерпіла сторона ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Македони Миронівського айону Київської області, громадянка України, жителька АДРЕСА_2 .

Вищевказаний обвинувальний акт складений 15 березня 2013 року ст. слідчим СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області майором міліції ОСОБА_24 , у м. Кагарлик Київської області, та затверджений 18 березня 2013 року старшим прокурором Кагарлицької міжрайонної прокуратури, юристом 3 го класу ОСОБА_10

22.03.2013 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 04.04.2013 року, (Том № 1, а.с., 9 10).

04.04.2013 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення кримінального провадження до судового розгляду, ( Том № 1, а.с., 223 224), на 15.04.2013 року.

Відповідно, суд, ретельно перевіривши докази по кримінальному провадженні, оцінивши докази на підставі ст. 94 КПК України з точки зору їх об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку щодо ухвалення виправдувального вироку у відношенні ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що:

1)вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2)кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3)в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 КПК України, а саме, - встановлено відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення, так як ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом (ст. 17 КПК).
Сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи поза розумним сумнівом у вчиненні злочину. Якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим - судом беззаперечно ухвалюється виправдувальний вирок.
Відповідно, даний виправдувальний вирок у відношенні ОСОБА_8 постановляється за наявності такої підстави:
1). не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 ;
Слід зазначити, що виправдання за будь-якою з підстав, які передбачено п.п. 1 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, а не їх сукупності, означає повну реабілітацію обвинуваченого ОСОБА_8 та підтверджує його непричетність до кримінального правопорушення.
Підстави виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 визначають долю цивільного позову.

Так, у разі виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов ОСОБА_14 без розгляду на підставі положень ст. 129 КПК України.

При винесенні даного вироку судом було вирішено питання, які зазначені в ст. 368 КПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
21.08.2010 року потерпіла ОСОБА_14 звернулася з письмовою заявою до Начальника Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області, в якій вона просить суд прийняти міри до ОСОБА_8 , який 27.07.2011 року у с. В. Пріцьки наніс їй тілесні ушкодження, ( Том № 1, а.с., 40).
30.08.2010 року по даній заяві ДІМ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, ( Том № 1, а.с., 39), якою в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 КК України стосовно ОСОБА_8 , - відмовлено.

Основною підставою для відмови в порушенні кримінальної справи згідно мотивувальної частини постанови послугувало наступне:

- «на даний час встановити ступінь тяжкості нанесених тілесних ушкоджень громадянці ОСОБА_14 не представляється можливим, так як технічна документація, яка засвідчує наявність тілесних ушкоджень, направляється Кагарлицьким відділенням СМЕ на консультацію до Київського обласного бюро СМЕ».

17.11.2010 року по даній заяві ДІМ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, ( Том № 1, а.с., 38), якою в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 КК України стосовно ОСОБА_8 , - відмовлено.

Основною підставою для відмови в порушенні кримінальної справи згідно мотивувальної частини постанови послугувало наступне:

«Згідно акту СМД № 81 від 08.11.2010 року ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у гр.. ОСОБА_14 до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і не призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день. При додатковій перевірці по вищевказаних матеріалах не було з`ясовано та доведено вину гр.. ОСОБА_8 і акт судово медичного дослідження № 81 від 08.11.2010 року додатково направлено до Кагарлицького ВСМЕ для об`єктивного з`ясування причини виникнення тілесних ушкоджень в гр.. ОСОБА_25 та можливості їх нанесення громадянином ОСОБА_8 »

14.02.2011 року в.о. заступника Кагарлицького міжрайонного прокурора Київської області ОСОБА_26 винесено постанову, ( Том № 1, а.с., 37), якою:

- постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.11.2010 року, винесену ДІМ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_27 , - скасовано;

- матеріали перевірки № 870 направлено начальнику Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області для організації додаткової перевірки.

15.02.2011 року ст. слідчим СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області майором міліції ОСОБА_24 винесено постанову про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження, ( Том № 1, а.с., 34), якою:

- порушено кримінальну справу за фактом отримання середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ,за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

- постанову оголосити ОСОБА_14

23.02.2013 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР, про що свідчить витяг з кримінального провадження № 0000158, (Том № 1, а.с. 30), в якому зазначено наступне:

Дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела: 21.08.2010.

Заявник або потерпілий: ОСОБА_14 .

Дата внесення до ЄРДР: 23.02.2013.

Правова кваліфікація: (КК України 2001) ст. 122 ч. 1

Фабула:

27.07.2010 року близько 19 години ОСОБА_8 , перебуваючи у власному будинку в АДРЕСА_1 , під час сварки, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків спричинив своїй співмешканці ОСОБА_14 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Особа, яку повідомлено про підозру: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Докази, які були зібрані органами досудового розслідуванняпід час досудового слідства, які містяться в матеріалах кримінального провадження, та які були досліджені судом в судовому засіданні:
- протокол огляду місця події від 30.08.2010 року, ( Том № 1, а.с., 41 42), в якому зазначено, що:

- місцем огляду являється домогосподарство, що розташоване в АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_8 .

Домогосподарство парканом огороджено. Вхід до подвір`я домогосподарства здійснюється вільно зі сторони проїжджої частини вищевказаної вулиці.

При вході до подвір`я з правої сторони розташована одноповерхова цегляна будівля з шиферною крівлею, яка має 3 суміжніх входи. На момент огляду вхідні двері зачинені на запірні пристрої, - навісні замки.

За описаною будівлею розташований одноповерховий цегляний будинок з шиферною покрівлею. Між описаними будівлями мається прохід, відстань між будівлями становить 4 м.

При вході до проходу на відстані 6 м. розташований металевий паркан, біля якого знаходяться дерев`яні пеньки, зверху на яких знаходиться дерев`яний лист, зверху на якому знаходиться засохша луска риби.

Біля пеньків на землі знаходиться жерстяне відро з вмістом луски та нутрощів риби.

При ОМП фотографування не застосовувалося.

- акт судово медичного дослідження (обстеження) № 81, (Том № 1, а.с., 44), яке почато 26.08.2010 року, закінчено, - 08.11.2010 року.

Дане дослідження проведено завідувачем Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи ОСОБА_22 .

Зміст акту СМЕ:

«ЗАПИТАННЯ:
Який характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень?
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Заявила, що 27.07.2010р., близько 18 год, в с. В. Пріцьках Кагарлицького р-ну, її побив ОСОБА_8 , наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може вказати) ззаду в ділянку попереку справа кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою ("ляпавкою) по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа.
ПРИ ОГЛЯДІ :
Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа.
В наданій амбулаторній карті № 057 з Миронівської ЦРЛ є записи: 20.08.2010 Терапевт: Скарги на біль в ділянці хребта. Об`єктивно: В легенях хрипів нема, тони серця звучні. АТ 120/(?). Пульс 80/хв. Живіт м`який, безболісний. Біль по ходу хребта. Діагноз: Забій в ділянці хребта". 20.08 Гінеколог: Діагноз: Кольпіт". 20.08. Невропатолог: Діагноз: "Вертеброгенна люмбалгія". Дані рекомендації. Будь-яких інших записів в амбулаторній карті нема.
У вересні 2010 р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології № 1 КМАПО ім. П.Л.Шулика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010р. У ньому вказано: ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: "Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятратравматична невралгія».
Дані медикаментозні рекомендації, нагляд невропатолога за місцем проживання.
Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) №16 від 17.08.2010 р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010р. №582/1: "Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення ушкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація".
У жовтні 2010р. потерпілою надана довідка про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків від 1.10.2010р. з Київської МКЛ №8, в якій вказано: "Визначаються консолідуючі переломи IX; X ребер справа (по середньо-пахвовій лінії) і IX зліва. Консолідовані переломи VIII, IX ребер зліва по задній пахвовій лінії. Легені розправлені. Серце - норма, синуси вільні".
Надано дві рентгенограми грудної кітки (прямі проекції) від 1.10.2010р. Висновок консультанта Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010р. № 683/3 (повторна консультація): Перелом 10,11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми".
ЗАКЛЮЧНА ЧАСТИНА:
У ОСОБА_14 , 1962 р.н., за даними наданих рентгенограм та висновків консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 - го і 11- го ребер справа та 9 - го ребра зліва в ділянках пахвових ліній. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились, можливо у строк та за обставин, вказаних потерпілою і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.»
- акт судово медичного дослідження (обстеження) № 85, (Том № 1, а.с., 51), яке почато 17.11.2010 року, закінчено, - 19.11.2010 року.

Дане дослідження проведено завідувачем Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи ОСОБА_22 .

Зміст акту СМЕ:

ЗАПИТАННЯ:

1. Чи могли виявлені на тілі ОСОБА_14 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості утворитися від ударів руками?
2. Чи могли виявлені на тілі ОСОБА_14 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості утворитися від ударів мискою (нижньою плоскою поверхнею) по спині?
3. Чи могли виявлені на тілі ОСОБА_28 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості утворитися під час падіння з власного росту на виступаючі поверхні?
СТАВИНИ СПРАВИ:
У відношенні вказано, що 27.07.2010 року, близько 19 год. в АДРЕСА_3 , під час сварки ОСОБА_8 наніс удари руками та алюмінієвою мискою по обличчю та тілу ОСОБА_14 .
Судово-медичне обстеження ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В "Акті судово-медичного обстеження № 81 від 8.11.2010р. вказано: Обставини справи: Заявила, що 27.07.2010р, близько 18 год, в с. В. Пріцьках Кагарлицького р ну, її побив ОСОБА_8 . Наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може вказати) ззаду в ділянку попереку справа, кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою («ляпавкою») по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа. При огляді: Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа. В наданій амбулаторній карті № 057 з Миронівської ЦРЛ є записи: 20.08.2010 Терапевт: Скарги на біль в ділянці хребта. Об`єктивно: В легенях хрипів нема, тони серця звучні. АТ 120/(?). Пульс 80/хв. Живіт м`який, безболісний. Біль по ходу хребта. Діагноз: "Забій в ділянці хребта" 20.08 Гінеколог Діагноз: «Кольпіт" 20.08.2010 Невропатолог Діагноз: "Вертеброгенна люмбалгія". Дані рекомендації. Будь-яких інших записів в амбулаторній карті нема. У вересні 2010р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології №1 КМАПО ім. П.Л. Шулика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010р. У ньому вказано: " ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: "Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятравматична невралгія". Дані медикаментозні рекомендації, нагляд невропатолога за місцем проживання. Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) № 16 від 17.08.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010р. № 582/1 "Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення ушкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація". У жовтні 2010р. потерпілою надана довідка про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків від 1.10.2010р з Київської МКЛ №8, в якій вказано: "Визначаються консолідуючі переломи ІХ;Х ребер справа (по середньо-пахвовій лінії) і IX зліва. Консолідовані переломи VIII, IX ребер зліва по задній пахвовій лінії. Легені розправлені. Серце - норма, синуси вільні". Надано дві рентгенограми грудної кітки (прямі проекції) від 1.10.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010 № 683/3 (повторна консультація): Перелом 10, 11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідають даті травми".
ЗАКЛЮЧА ЧАСТИНА:
1. Наявні у ОСОБА_29 переломи ребер могли утворитися в результаті нанесення потерпілій стороні особою ударів руками.
2. Наявні у ОСОБА_14 переломи ребер не могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою ударів пласкою донною частиною миски по спині.
3. В цілому наявні у ОСОБА_14 переломи ребер могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи з ударом об виступаючий тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею. Однак, з огляду на те, що у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11- го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній, слід зробити висновок, що в результаті одноразового падіння наявні ушкодження утворитися не могли. Виникнення наявних ушкоджень можливе лише за умови не менше ніж двох падінь з положення стоячи, з ударами обома боковими поверхнями грудної клітки (в ділянках пахвових ліній) об виступаючі тупі предмети з обмеженими травмуючими поверхнями.
- висновок експерта № 21/10 , (Том № 1, а.с., 61 62), експертиза почата 18.03.2011 року, експертиза закінчена, - 28.03.2011 року.

Дана експертиза проведена завідувачем Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи ОСОБА_22 .

Згідно експертизи:

ЗАПИТАННЯ :

1. Який характер і особливості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 , їх локалізація та механізм утворення?

2.Яка кількість місць прикладення сили на тілі ОСОБА_14 та їх розташування?

3. Чи могли тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_14 , утворитися в строк та за обставин, вказаних в постанові самою потерпілою?

4. Чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 , утворитися при падінні з положення стоячи на пласку поверхню?

5. В якому положенні перебувала ОСОБА_14 в момент заподіяння тілесних ушкоджень стояла, сиділа чи інше?

6.Яка ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 .?

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У постанові вказано: «15 лютого 2011 року в. о. начальника СВ Кагарлицького РВ, порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, по факту отримання ОСОБА_14 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, про те, що 27.07.2010 року, близько 19 години в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , між його власником ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час сварки та бійки, ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер справа і 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній, що згідно акту судово-медичного дослідження № 85 від 19.11.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. В ході досудового слідства встановлено, як пояснила ОСОБА_14 , що ОСОБА_8 наносив їй удари в обличчя та тулуб руками після чого алюмінієвою мискою бив її по спині та ляпою для биття мух бив її в областях правого та лівого плеча та нижніх частинах кінцівок. Як пояснив ОСОБА_8 , що він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не спричиняв».

Судово-медичне обстеження за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В "Акті судово-медичного дослідження (обстеження) №85" від 19.11.2010р. вказано: "Обставини справи: У відношенні вказано, що 27.07.2010 року, близько 19 год., в АДРЕСА_3 , під час сварки ОСОБА_8 наніс удари руками та алюмінієвою мискою по обличчю та тілу ОСОБА_14 . Судово-медичне обстеження ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В "Акті судово-медичного обстеження №81" від 8.11.2010р. вказано: "Обставини справи: Заявила, що 27.07.2010р., близько 18 год., в с. В. Пріцьках Кагарлицького р-ну, її побив ОСОБА_8 . Наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може вказати) ззаду в ділянку попереку справа, кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою ("ляпавкою") по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа. При огляді: Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа. В наданій амбулаторній карті №057 з Миронівської ЦРЛ є записи: 20.08.2010 Терапевт: Скарги на біль в ділянці хребта. Об`єктивно: В легенях хрипів нема, тони серця звучні. АТ120/(?). Пульс 80/хв. Живіт м`який, безболісний. Біль по ходу хребта. Діагноз: "Забій в ділянці хребта". 20.08 Гінеколог: Діагноз: "Кольпіт". 20.08.2010 Невропатолог: Діагноз: "Вертеброгенна люмбалгія". Дані рекомендації. Будь-яких інших записів в амбулаторній карті нема. У вересні 2010р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології №1 КМАПО ім. П.Л.Шупика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010р. У ньому вказано: " ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: "Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятравматична невралгія". Дані медикаментозні рекомендації, нагляд невропатолога за місцем проживання. Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) №16 від 17.08.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010р. № 582/1: "Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення ушкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація". У жовтні 2010р. потерпілою надана довідка про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків від 1.10.2010р. з Київської МКЛ №8, в якій вказано: "Визначаються консолідуючі переломи ІХ; Х ребер справа (по середньо-пахвовій лінії) і ІХ зліва. Консолідовані переломи VІІІ, ІХ ребер зліва по задній пахвовій лінії. Легені розправлені. Серце норма, синуси вільні". Надано дві рентгенограми грудної кітки (прямі проекції) від 1.10.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010р. №683/3 (повторна консультація): "Перелом 10, 11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми".

ПІДСУМКИ :

1(1). За даними наданої медичної документації та рентгенограм, висновку консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, у ОСОБА_14 , 1962 р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11-го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості трамуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились.

2(2). За характером і розташуванням наявних тілесних ушкоджень можна визначити кількість місць прикладення травмуючої сили тупими предметами на тілі потерпілої як не меншу, ніж два ділянки обох бокових поверхонь грудної клітки в проекціях 10-11-го ребер справа та 9-го ребра зліва.

3(3). У «Протоколі допиту потерпілого» від 16.02.2011р., наданому для судово-медичної експертизи, ОСОБА_14 , зокрема, повідомила: «27.07.2010 року … близько 19 години … ОСОБА_30 … вдарив мене в обличчя рукою та в область правого боку і в мене з носа пішла кров. Потім ОСОБА_31 вдарив мене кулаком по спині і я відчула сильний біль в області спини, в той час, коли він мене бив я перебувала в положенні сидячи на стільці. Потім … ОСОБА_30 знову почав наносити мені удари руками в області правого та лівого боків, спини і голови, яка саме кількість ударів була, я не пам`ятаю. Коли він мене бив я перебувала в положенні стоячи та періодично присідала, але не падала. … ОСОБА_31 … вихватив в мене з рук алюмінієву миску та почав бити нею в область спини, і я знову відчула сильний біль … Потім ОСОБА_31 взяв ляпку для биття мух та бив мене нею по лівому та правому плечах та в нижніх частинах кінцівок …». З урахуванням характеру і розташування виявлених тілесних ушкоджень та зазначених показів потерпілої можна прийти дло висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитися в строк та за обставин, вказаних у постанові (зі слів потерпілої) а саме в результаті нанесення ОСОБА_14 ударів руками (кулаками) по бокових поверхнях тулуба (грудної клітки) 27.07.2010 року.

4(4). Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , не могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи на площині (на пласку поверхню).

5(5). Для достовірного визначення положення, в якому перебувала ОСОБА_14 під час заподіяння їй тілесних ушкоджень, об`єктивних судово-медичних даних немає. В цей час вона могла перебувати у будь-якому положенні.

6(6). Для достовірного визначення взаємного розташування потерпілої та сторонньої особи, яка наносила їй удари, в період заподіяння тілесних ушкоджень, достатніх об`єктивних судово-медичних даних немає. Враховуючи розташування наявних переломів ребер в ділянках бокових поверхонь грудної клітки з обох боків, можна лише припустити, що травмуючі сили могли діяти в ділянку тулуба (грудної клітки) потерплої переважно справа і зліва.

7(7). Наявні у ОСОБА_14 переломи трьох ребер відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.

- протокол очної ставки від 11 квітня 2010 року, (Том № 1, а.с., 65 67), який був проведений між потерпілою ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , в ході якої було слідчим поставлені запитання вищевказаним учасникам процесу та встановлено наступне:

- Загальне запитання:
Чи знаєте ви один одного, якщо так то як давно і в яких стосунках перебуваєте?
Відповідь ОСОБА_14 :
Присутнього тут ОСОБА_8 я знаю з 25 листопада 2009 року, з яким познайомилися на похоронах в м. Ржищів, де я перебувала на похоронах чоловіка своєї двоюрідної сестри. 14 грудня 2009 року до мене додому в с. Македони приїхав власним автомобілем ОСОБА_31 та забрав до себе додому в с. В. Пріцьки де я постійно проживала з ним до 11 серпня 2010 року.
Відповідь ОСОБА_8 :
З відповіддю ОСОБА_14 повністю згідний.
- Загальне запитання:
Чи маєте причини говорити неправду стосовно іншого учасника очної ставки?
Відповідь ОСОБА_32 :
Причин говорити неправду стосовно ОСОБА_8 я не маю.
Відповідь ОСОБА_8 :
Причин говорити неправду стосовно ОСОБА_14 я не маю.
- Запитання до ОСОБА_14 :
Розкажіть, при яких обставинах ви отримали тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер справа і 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній?
Відповідь ОСОБА_14 :
27.07.2010 року ОСОБА_30 прийшов з роботи близько 13 години, та після того пішов на рибалку, та повернувся близько 18 години, тверезий. Перед цим днем я його попередила що не хочу з ним проживати, і його покину.
Перебуваючи в будинку, ОСОБА_31 випив пляшку літрову пива, яку я придбала раніше, та повечеряли. Під час вечері спиртні напої не вживали, та я пива не пила.
Близько 19 години я почала чистити рибу в приміщенні літньої кухні, в цей час, до мен прийшов ОСОБА_30 . Ми з ним розмовляти та він сказав, щоб я дала рибину коту, я сказала, що я не знаю яку саме та, щоб він сам взяв. ОСОБА_31 заходив до кухні двічі, а коли зайшов втретє та знову повторив дати рибу і вдарив мене в обличчя рукою та в область правого боку і мене з носа пішла кров. Потім ОСОБА_31 вдарив мене кулаком по спині і я відчула сильний біль в області спини, в той час коли він мене бив я перебувала в положенні сидячи на стільці. ОСОБА_31 сказав мені, щоб я пішла до будинку та змила з обличчя кров, що я й зробила, а потім повернулася в літню кухню та дочищала рибу. Потім я повернулася в будинок, щоб взяти рушник і в одній із кімнат будинку ОСОБА_30 знову почав наносити мені удари руками в область правого та лівого боків, спини і голови, яка саме кількість ударів була я не пам`ятаю. Коли він мене бив я перебувала в положенні стоячи та періодично присідала, але не падала. ОСОБА_33 запитувала ОСОБА_34 за що він мене б`є та просила заспокоїтися. Він заспокоївся та пішов до іншої кімнати, я в цей час взяла миску з водою та милася, а коли я вийшла до кухні з мискою, щоб вилити воду ОСОБА_31 знаходився в кухні та вихватив в мене з рук алюмінієву миску та почав бити нею в області спини, я знову відчула сильний біль та попросила ОСОБА_34 припинити та заспокоїтися.
Потім ОСОБА_31 взяв ляпку для биття мух та бив мене нею по лівому та правому плечах та нижніх частинах кінцівок і я присіла біля столу він запитав мене чи зможу я сама встати я сказала, що спробую та встала. Після цього він мене не бив та ми пішли по різних кімнатах. На наступний день ми з ОСОБА_35 прокинулися, він поснідав та пішов до магазину, а я залишилася вдома. Він сказав мені нікуди не телефонувати та ні до кого не йти.
Я просила ОСОБА_36 відвезти мене до лікарні, а він сказав, що коли зійдуть синці тоді відвезе.
- Запитання до ОСОБА_8 :
Ви згідні з показами ОСОБА_14 .? Яка причина конфлікту між вами та ОСОБА_14 та чи була у Вас необхідність спричиняти їй тілесні ушкодження.
Відповідь ОСОБА_8 :
Ні, з показами ОСОБА_14 , я не погоджуюся, так як я їй ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв та 27 липня 2010 року між нами ніякого конфлікту не було і я ОСОБА_14 не бив. На те, що вона повідомила мене, що йде від мене, то я й так знав, оскільки ми домовлялися тільки перезимувати разом.
- Загальне запитання:
Ви настоюєте на своїх показах?
Відповідь ОСОБА_14 :
Настоюю, що так все і відбувалося.
Відповідь ОСОБА_8 :
Так, я на своїх показах настоюю.
На запитання, чи будуть у допитуваних запитання одне до одного ОСОБА_14 задала запитання:
- Чому ОСОБА_31 ти брешеш, що возив мене до лікарні?
Відповідь ОСОБА_8 :
Я не брешу я возив тебе до лікарні не один раз в червні місяці, а в період з 27 липня я не возив її до лікарні, оскільки не було такої необхідності та ти не скаржилася на стан здоров`я.
Відповідь ОСОБА_14 :
Запитань до ОСОБА_8 я не маю.
У відповідь ОСОБА_8 задав запитання:
- Чому ти Катерино звернулася до міліції з заявою аж 21 серпня 2010, а не раніше?
Відповідь ОСОБА_14 :
Тому, що раніше я проживала в ОСОБА_36 та він не дозволяв мені звертатися до лікарні та телефонувати до міліції і я його боялася, а коли 11 серпня 2010 року я втекла то 12 серпня 2010 року я звернулася до лікарні в м. Київ та мені в прийомі відмовили та сказали, що потрібна довідка про зняття побоїв. 17.08.2010 року я знову звернулася до лікарні в м. Київ та зробила рентген, та дізналася, що в нене зламані ребра. 19 серпня 2010 року я разом з дільничним інспектором забрала свої речі в ОСОБА_36 . 20 серпня 2010 року я звернулася в Миронівську ЦРЛ так як в мене було погане самопочуття. 21 серпня 2010 року я звернулася з заявою до ОСОБА_37
- висновок експерта № 49/21 , (Том № 1, а.с., 85 86), експертиза почата 22.06.2011 року, експертиза закінчена, - 08.09.2011 року.

Дана експертиза проведена завідувачем Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи ОСОБА_22 .

Згідно експертизи:

ЗАПИТАННЯ :

1. Чи є на тілі ОСОБА_14 сліди, які вказували б на наявність переломів 10, 11 ребер справа та 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній?

2.Якщо так, то чи можуть вони відповідати даті їх отримання 27.07.2010 року?

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У постанові вказано: "27.07.2010 року близько 19 години в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , між його власником ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час сварки та бійки, ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер справа і 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 21/10 від 28.03.2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. В ході досудового слідства в кримінальній справі потерпіла ОСОБА_14 вказала, що виявлені переломи отримала від ударів ладонями та кулаками по бокових частинах спини. 21.06.2011 року було проведено додаткові рентгензнімки спини ОСОБА_14 ".

Судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 проводилась у Кагарлицькому ВСМЕ. У "Висновку експерта № 21/10" від 28.03.2011р. вказано: "У постанові вказано: «15 лютого 2011 року в. о. начальника СВ Кагарлицького РВ, порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, по факту отримання ОСОБА_14 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, про те, що 27.07.2010 року, близько 19 години в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , між його власником ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час сварки та бійки, ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер справа і 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній, що згідно акту судово-медичного дослідження № 85 від 19.11.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. В ході досудового слідства встановлено, як пояснила ОСОБА_14 , що ОСОБА_8 наносив їй удари в обличчя та тулуб руками після чого алюмінієвою мискою бив її по спині та ляпою для биття мух бив її в областях правого та лівого плеча та нижніх частинах кінцівок. Як пояснив ОСОБА_8 , що він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не спричиняв». Судово-медичне обстеження за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В "Акті судово-медичного дослідження (обстеження) № 85 від 19.11.2010р. вказано: "Обставини справи: У відношенні вказано, що 27.07.2010 року, близько 19 год., в АДРЕСА_3 , під час сварки ОСОБА_8 наніс удари руками та алюмінієвою мискою по обличчю та тілу ОСОБА_14 . Судово-медичне обстеження ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В "Акті судово-медичного обстеження № 81 від 8.11.2010р. вказано: "Обставини справи: Заявила, що 27.07.2010р., близько 18 год., в с.В.Пріцьках Кагарлицького р-ну, її побив ОСОБА_8 . Наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може вказати) ззаду в ділянку попереку справа, кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою ("ляпавкою") по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа. При огляді: Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа. В наданій амбулаторній карті № 057 з Миронівської ЦРЛ є записи: 20.08.2010 Терапевт: Скарги на біль в ділянці хребта. Об`єктивно: В легенях хрипів нема, тони серця звучні. АТ120/(?). Пульс 80/хв. Живіт м`який, безболісний. Біль по ходу хребта. Діагноз: "Забій в ділянці хребта". 20.08 Гінеколог: Діагноз: "Кольпіт". 20.08.2010 Невропатолог: Діагноз: "Вертеброгенна люмбалгія". Дані рекомендації. Будь-яких інших записів в амбулаторній карті нема. У вересні 2010р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології №1 КМАПО ім. П.Л.Шупика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010р. У ньому вказано: " ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: "Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятравматична невралгія". Дані медикаментозні рекомендації, нагляд невропатолога за місцем проживання. Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) №16 від 17.08.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010р. №582/1: "Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення ушкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація". У жовтні 2010р. потерпілою надана довідка про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків від 1.10.2010р. з Київської МКЛ №8, в якій вказано: "Визначаються консолідуючі переломи ІХ; Х ребер справа (по середньо-пахвовій лінії) і ІХ зліва. Консолідовані переломи VІІІ, ІХ ребер зліва по задній пахвовій лінії. Легені розправлені. Серце норма, синуси вільні". Надано дві рентгенограми грудної клітки (прямі проекції) від 1.10.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010р. № 683/3 (повторна консультація): "Перелом 10, 11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми".

ДАНІ МЕДИЧНОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ :

Для додаткової судово медичної експертизи надані дві рентгенограми від 21.06.2011 р. за № 4837 правої і лівої половин грудної клітки (у прямих проекціях) ОСОБА_14 .

Висновок консультанта рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 11.07.2011 року № 396/2 (отриманий 05.09.2011 р.): «Консолідовані переломи 9 10 ребер зліва».

ПІДСУМКИ:

1(1). При повторному консультуванні в Київському обласному бюро СМЕ наданих для додаткової судово-медичної експертизи двох рентгенограм грудної клітки ОСОБА_14 були виявлені ознаки консолідованих (повністю зрощених) переломів 9-го і 10-го ребер зліва.

2(2). Повна консолідація наявних переломів на час рентгенографічного обстеження 21.06.2011р. свідчить про значну давність даних переломів та не виключає можливості їх отримання 27.07.2010 року.

- довідка характеристика № 8, видана 17.01.2012 року Македонською сільською радою Миронівського району Київської області, (том № 1, а.с., 99), в якій зазначено наступне:
Громадянка ОСОБА_14 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 . За час проживання в селі в громадських місцях грубих випадів собі не дозволяла. Систематично звертається до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування з приводу дрібних порушень громадського спокою. Спиртними напоями не зловживає. Ніде не працює.

- Довідка № 8741, видана 27.12.2011 року Миронівською районною лікарнею, (Том № 1, а.с., 100), в якій зазначено, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Македони Миронівського району на диспансерному обліку в кабінеті психіатра не перебувала і не перебуває, за медичною допомогою не зверталася.

- Довідка № 8741, видана 27.12.2011 року Миронівською районною лікарнею, (Том № 1, а.с., 101), в якій зазначено, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 на диспансерному обліку в кабінеті нарколога не перебувала і не перебуває, за медичною допомогою не зверталася.

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 10.05.2012 року, та фото таблицею до нього, (Том № 1, а.с., 136 151), в якому зазначено наступне:
Відтворення обстановки та обставин події проводилося з потерпілою ОСОБА_14 .

В період з 16 год. 00 хв до 17 год. 30 хв. проведено слідчу дію на подвір`ї та в будинку ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 .

Слідча дія проводиться в ясну погоду при денному освітленні, з метою дотримання вимог ст.ст. 194, 195 КПК України з метою перевірки і уточнення показів потерпілої, з`ясування обставин, порядку та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень провів відтворення обстановки та обставин події.

Під час відтворення обстановки та обставин події застосовується фотозйомка на цифровий фотоапарат «кенон».

Відтворення обстановки та обставин події встановлено:

ОСОБА_14 в Кагарлицькому РВ було запропоновано показати на місці та розповісти як саме її колишній співмешканець ОСОБА_8 спричинив їй тілесні ушкодження 27.07.2010 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_3 , на що потерпіла ОСОБА_14 погодилася і запропонувала проїхати до будинку ОСОБА_8 , де вона покаже, як останній і де саме спричинив їй тілесні ушкодження.

По приїзду до вищевказаної адреси з дозволу власника домогосподарства ОСОБА_8 було проведено дану слідчу дію.

В присутності всіх учасників потерпіла ОСОБА_14 , знаходячись на подвір`ї АДРЕСА_3 . Пріцьки, показала на двоповерховий будинок та літню кухню на повір`ї, пояснивши, що саме в них 27.07.2010 року ОСОБА_8 спричинив їй тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_14 показала на літню кухню, що навпроти житлового будинку і показала, що 27.07.10 року після 18 год. вона чистила рибу, яку перед цим приніс її співмешканець ОСОБА_8 .

ОСОБА_14 показала місце в літній кухні, де вона сиділа та чистила рибу, а також показала положення, в якому перебувала.

Після цього ОСОБА_14 пояснила, що під час конфлікту ОСОБА_8 підійшов до неї з заді та став з правої сторони, після чого правою рукою наніс один удар в праву частину тулуба в районі вище живота. Після цього, ОСОБА_38 , стоячи в тому ж самому положенні, тією ж рукою наніс один удар в обличчя, розбивши носа.

Після цього ОСОБА_14 показала на вихід з літньої кухні і пояснила, що після того, як ОСОБА_8 розбив їй носа, вона пішла в житловий будинок, а саме, в кухню, де вмивалася біля вмивальника, після чого пішла в літню кухню, де чистила рибу та зайшла в спальню кімнату, що розташована праворуч від кухні, де хотіла вмитися та почала спати. В цей час, коли вона вмивалася, в кімнату зайшов ОСОБА_8 і коли вона знаходилася зігнутою над ліжком в даній кімнаті, він підійшов до неї з правої сторони і почав наносити удари в праву частину тулуба в область грудей, по спині та з заді по голові. Під час цих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 показала на місце, де стояв ОСОБА_8 в момент нанесення тілесних ушкоджень, а саме, - праворуч біля неї, позаду та ліворуч.

Скільки саме разів і як саме ОСОБА_8 наніс їй тілесних ушкоджень, вона показати не може, так як під час ударів закривала обличчя та й детально не пам`ятає цього.

Далі ОСОБА_14 показала на двері в цій кімнаті, які ведуть в кухню та пояснила, що після цих тілесних ушкоджень із мискою, в якій милася, пішла в кухню, де в умивальнику вилила воду і коли йшла в сторону тієї ж кімнати, в кухню з сторони коридору будинку зайшов ОСОБА_8 , взяв у неї з руки алюмінієву миску, в якій вона милася, і нею наніс їй 2 удари по спині в області поперекового відділу. Тут само мухобійкою з дерев`яною ручкою він наносив їй удари по шиї та голові.

Після цього більше їй ОСОБА_8 тілесні ушкодження не причиняв.

Також ОСОБА_14 під час слідчої дії пояснила, що зараз в будинку немає тієї миски, та мухобойки, якою ОСОБА_8 наносив їй тілесні ушкодження.

- висновок експерта № 45/35 , (Том № 1, а.с., 162 163), експертиза почата 22.05.2012 року, експертиза закінчена, - 25.07.2012 року.

Дана експертиза проведена завідувачем Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи ОСОБА_22 .

Згідно експертизи:

ЗАПИТАННЯ :

1. Чи могли тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_14 утворитися в строк та за умов вказаних нею під час проведення відтворення обстановки та обставин події 10.05.12?

2. Чи могла ОСОБА_14 після отриманих тілесних ушкоджень проводити активні дії - ходити, працювати по господарству, говорити та інше?

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У постанові вказано: «27.07.10 після 18.00 год. в домогосподарстві АДРЕСА_1 між власником домогосподарства ОСОБА_8 та його співмешканкою ОСОБА_14 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 руками наніс ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер з права і 9 ребра зліва в ділянках пахових ліній, які відповідно до судово-медичної експертизи № 21/10 від 28.03.11 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. 10.05.12 за участю потерпілої ОСОБА_14 проведено відтворення обстановки та обставин події під час якої вона показала механізм причинення їй тілесних ушкоджень її співмешканцем ОСОБА_8 »

За попередній період часу в Кагарлицькому ВСМЕ ОСОБА_14 неодноразово проводилися повторні судово-медичні обстеження (двічі) та судово-медичні експертизи (двічі), в тому числі з використанням медичної документації та рентгенограм, проведенням повторних консультацій у Київському обласному бюро СМЕ.

Судово-медичне обстеження ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В «Акті судово-медичного обстеження №81» від 8.11.2010р. вказано: "Обставини справи: Заявила, що 27.07.2010р., близько 18 год., в с.В. Пріцьках Кагарлицького р-ну, її побив ОСОБА_8 . Наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може вказати) ззаду в ділянку попереку справа, кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою ("ляпавкою") по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа. При огляді: Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа. В наданій амбулаторній карті № 057 з Миронівської ЦРЛ є записи: 20.08.2010 Терапевт: Скарги на біль в ділянці хребта. Об`єктивно: В легенях хрипів нема, тони серця звучні. АТ120/(?). Пульс 80/хв. Живіт м`який, безболісний. Біль по ходу хребта. Діагноз: "Забій в ділянці хребта". 20.08 Гінеколог: Діагноз: "Кольпіт". 20.08.2010 Невропатолог: Діагноз: "Вертеброгенна люмбалгія". Дані рекомендації. Будь-яких інших записів в амбулаторній карті нема. У вересні 2010р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології №1 КМАПО ім. П.Л.Шупика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010р. У ньому вказано: " ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: "Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятравматична невралгія". Дані медикаментозні рекомендації, нагляд невропатолога за місцем проживання. Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) № 16 від 17.08.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010р. № 582/1: "Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення ушкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація". У жовтні 2010р. потерпілою надана довідка про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків від 1.10.2010р. з Київської МКЛ № 8, в якій вказано: "Визначаються консолідуючі переломи ІХ; Х ребер справа (по середньо-пахвовій лінії) і ІХ зліва. Консолідовані переломи VІІІ, ІХ ребер зліва по задній пахвовій лінії. Легені розправлені. Серце норма, синуси вільні". Надано дві рентгенограми грудної кітки (прямі проекції) від 1.10.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010р. № 683/3 (повторна консультація): "Перелом 10, 11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми".

Судово-медичне обстеження за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 проводилось у Кагарлицькому ВСМЕ. В «Акті судово-медичного дослідження (обстеження) №85» від 19.11.2010р. вказані обставини справи: «У відношенні вказано, що 27.07.2010 року, близько 19 год., в АДРЕСА_3 , під час сварки ОСОБА_8 наніс удари руками та алюмінієвою мискою по обличчю та тілу ОСОБА_14 ». Інші наведені в «Акті» об`єктивні судово-медичні дані ідентичні вищевказаним.

Судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 проводилась у Кагарлицькому ВСМЕ. У «Висновку експерта № 21/10» від 28.03.2011р. вказані обставини справи: «15 лютого 2011 року в. о. начальника СВ Кагарлицького РВ, порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, по факту отримання ОСОБА_14 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, про те, що 27.07.2010 року, близько 19 години в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , між його власником ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час сварки та бійки, ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер справа і 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній, що згідно акту судово-медичного дослідження № 85 від 19.11.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. В ході досудового слідства встановлено, як пояснила ОСОБА_14 , що ОСОБА_8 наносив їй удари в обличчя та тулуб руками після чого алюмінієвою мискою бив її по спині та ляпою для биття мух бив її в областях правого та лівого плеча та нижніх частинах кінцівок. Як пояснив ОСОБА_8 , що він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не спричиняв». Інші наведені у «Висновку» об`єктивні судово-медичні дані ідентичні вищевказаним.

Додаткова судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 проводилась у Кагарлицькому ВСМЕ. У «Висновку експерта № 49/21» від 8.09.2011р. вказані обставини справи: «27.07.2010 року близько 19 години в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , між його власником ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час сварки та бійки, ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 10 та 11 ребер справа і 9 ребра зліва в ділянках пахвових ліній, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 21/10 від 28.03.2011року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. В ході досудового слідства в кримінальній справі потерпіла ОСОБА_14 вказала, що виявлені переми отримала від ударів ладонями та кулаками по бокових частинах спини. 21.06.2011 року було проведено додаткові рентгензнімки спини ОСОБА_14 ». Дані медичної документації: Для додаткової судово-медичної експертизи надані дві рентгенограми від 21.06.2011р. за № 4837 правої і лівої половини грудної клітки (у прямих проекціях) ОСОБА_14 . Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 11.07.2011р. № 396/2 (отриманий 5.09.2011р.): "Консолідовані переломи 9-10 ребер зліва". (Інші наведені у «Висновку» об`єктивні судово-медичні дані ідентичні всім вищевказаним).

У наданому для проведення даної судово-медичної експертизи «Протоколі допиту потерпілого» від 27.04.2012р. ОСОБА_14 , зокрема, повідомила: «27.07.10 року я знаходилася вдома, десь ввечері, мабуть після 18.00 год., … коли я сиділа на стільці … та чистила рибу, то ОСОБА_38 підійшов до мене з-заді та вдарив руками мене в праву частину тулуба з-заді і в голову. Після цього, я умила обличчя, оскільки він розбив мені носа, та зайшла в будинок … ОСОБА_38 безпричинно почав мене бити, а саме руками бив мене по голові та тулубу, скільки він наніс ударів я не пам`ятаю, як саме, кулаками бив, чи лодонями рук я теж не пам`ятаю. Після цього … Побочій взяв у мене з рук алюмінієву миску … і цією мискою почав бити по спині та ногах потім він взяв мухобійку і бив нею мене теж по спині та ногах. Як саме і куди точно він мене бив я не пам`ятаю. Після цього … він мене більше не бив».

У наданому для проведення даної судово-медичної експертизи «Протоколі відтворення обстановки і обставин події» від 10.05.2012р. за участю ОСОБА_14 зокрема, вказано: «… ОСОБА_14 … показала, що 27.07.10 після 18.00 год. … вона сиділа та чистила рибу, а також показала положення в якому перебувала. … ОСОБА_14 пояснила, що … ( ОСОБА_8 ) підійшов до неї з-заді та став з правої сторони, після чого правою рукою наніс один удар в праву частину тулуба в районі вище живота. Після цього … стоячи в тому ж самому положенні тією ж рукою наніс один удар в обличчя розбивши носа. Після цього ОСОБА_39 показала … (що) коли вона знаходилася зігнутою над ліжком в … кімнаті, ( ОСОБА_8 ) підійшов до неї з правої сторони і почав наносити удари в праву частину тулуба в область грудей, по спині та з-заді по голові. … ОСОБА_14 показала на місце, де стояв ОСОБА_8 в момент нанесення тілесних ушкоджень, а саме праворуч біля неї, позаду та ліворуч. Скільки саме разів і як саме ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження вона показати не може … Далі ОСОБА_14 показала … (що) Побочій взяв у неї з рук алюмінієву миску … і нею наніс їй 2 удари по спині в області поперекового відділу. Так само мухобойкою з дерев`яною ручкою він наносив їй удари по шиї та голові.»

ПІДСУМКИ :

1(1). Виявлені у ОСОБА_14 , 1962 р.н., за даними наданої медичної документації та рентгенограм, висновками консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості трамуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились. З урахуванням характеру і розташування виявлених тілесних ушкоджень та зазначених показів потерпілої можна прийти до висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитися в строк та за обставин, вказаних нею під час проведення відтворення обстановки та обставин події 10.05.2012р. а саме в результаті нанесення ОСОБА_14 сторонньою особою ударів руками (кулаками) по бокових поверхнях тулуба (грудної клітки) 27.07.2010 року. Наявні у потерпілої ушкодження не могли утворитися в результаті нанесення їй ударів дерев`яною мухобійкою. Чи могли виявлені ушкодження утворитися в результаті нанесення ударів алюмінієвою мискою, за наявними даними оцінити неможливо, так як потерпіла під час відтворення обстановки і обставин події не вказала, якою саме частиною миски були нанесені удари.

2(2). Після виникнення виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень потерпіла могла здійснювати активні цілеспрямовані дії (зокрема, ходити, працювати по господарству, говорити та інше) на протязі необмеженого проміжку часу. За наявності тілесних ушкоджень такого характеру, які мали місце у ОСОБА_14 , може спостерігатися зменшення об`єму та інтенсивності рухової активності потерпілої особи (за рахунок відчуття фізичного болю в ділянках переломів ребер).

- висновок експерта № 187/к , (Том № 1, а.с., 166 172), експертиза почата 27.12.2012 року, експертиза закінчена, - 24.01.2013 року.

Дана експертиза проведена:

- головою комісії, - ОСОБА_40 , начальником Київського обласного бюро судово медичної експертизи, лікарем судово медичного експерта вищої кваліфікаційної категорії;

Члени комісії:

- ОСОБА_20 , - лікар рентгенолог вищої кваліфікаційної категорії;

- ОСОБА_21 , - завідуючий відділом комісійних судово медичних експертиз, лікар судово медичний експерт вищої кваліфікаційної категорії.

Питання, що поставленні на вирішення:
1. Чи маються у громадянки ОСОБА_14 тілесні ушкодження, якщо так, то які саме, який їх характер, локалізація, механізм утворення та час виникнення?
2.Який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 .?
3. Чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 , утворитися від падіння або ударів сторонньою особою, зокрема ударів руками?
4. Чи могла ОСОБА_14 після отриманих тілесних ушкоджень проводити активні дії, якщо так, то які саме?
5. Чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 , утворитися в строк та за умов, вказаних нею під час проведення допитів в якості потерпілої та під час проведення відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_14 .?
Обставини справи:
З постанови відомо, що: «...21.08.2010 до Кагарлицького РВ ГУМВС України в Київській області звернулась громадянка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу отримання тілесних ушкоджень 27.07.2010.
За фактом отримання тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості ОСОБА_14 15.02.2011 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України».
Дослідна частина:
Надана кримінальна справа № 12-6511 на 248 аркушах, яка містить такі дані:
A.c. 11. Акт № 81 від 26.08-08.11.2010р судово-медичного дослідження гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ):
«...Заявила, що 27.07.2010р., близько 18 год., в с. В. Пріцьках Кагарлицького р-ну, її побив ОСОБА_8 . Наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може сказати) ззаду в ділянку попереку справа, кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою («ляпавкою») по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа.
При огляді: Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа.
В наданій амбулаторній карті № 057 з Миронівської ЦРЛ є записи: 20.08.2010 Терапевт: Скарги на біль в ділянці хребта. Об`єктивно: В легенях хрипів нема, тони серця гучні. А/Т120/(?). Пульс 80/хв. Живіт м`який, безболісний. Біль по ходу хребта. Діагноз: «Забій в ділянці хребта». 20.08 Гінеколог: Діагноз: «Кольпіт». 20.08.2010 Невропатолог: Діагноз: «Вертеброгенна люмбалгия». Дані рекомендації. Будь-яких інших записів в амбулаторній карті нема.
У вересні 2010р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології № 1 КМАПО ім. П.Л.Шупика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010р. У ньому вказано: « ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: «Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятравматична невралгія». Дані медикаментозні рекомендації, нагляд невропатолога за місцем проживання.
Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) № 16 від 17.08.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010р. № 582/1: «Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення пошкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація».
У жовтні 2010р. потерпілою надана довідка про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків від 1.10.2010р. з Київської MKJI № 8, в якій вказано: визначаються консолідуючі переломи IX; X ребер справа (по середньо-пахвовій лінії) і IX зліва. Консолідовані переломи VIII, IX ребер зліва по задній пахвовій лінії. Легені виправлені. Серце - норма, синуси вільні».
Надано дві рентгенограми грудної кітки (прямі проекції) від 1.10.2010р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010р. № 683/3 (повторна консультація): «Перелом 10, 11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми».
Заключна частина:
У ОСОБА_14 , 1962 р.н., за даними наданих рентгенограм та висновків консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11 -го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості трамуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились, можливо у строк та за обставин, вказаних потерпілою і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день».
- а.с. 19. Акт № 85 від 17-19.11.2010р судово-медичного дослідження гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані акту № 81, та має місце така заключна частина:
«1. Наявні у ОСОБА_14 переломи ребер могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою ударів руками.
2. Наявні у ОСОБА_14 переломи ребер не могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою ударів пласкою донною частиною миски по спині.
3. В цілому наявні у ОСОБА_14 переломи ребер могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи з ударом об виступаючий тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею. Однак, з огляду на те, що у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11 -го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній, слід зробити висновок, що в результаті одноразового падіння наявні ушкодження утворитися не могли.
Виникнення наявних ушкоджень можливе лише за умови не менше ніж двох падінь з положення стоячи, з ударами обома боковими поверхнями грудної клітки (в ділянках пахвових ліній) об виступаючі тупі предмети з обмеженими травмуючими поверхнями».
- а.с. 33-34. «Висновок експерта» № 21/10 від 18-28.03.2011р - судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані акту № 85, та мають місце такі підсумки:
«1(1). За даними наданої медичної документації та рентгенограм, висновку консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, у ОСОБА_14 , 1962 р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11 -го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились.
2(2). За характером і розташуванням наявних тілесних ушкоджень можна визначити кількість місць прикладення травмуючої сили тупими предметами на тілі потерпілої як не меншу, ніж два - ділянки обох бокових поверхонь грудної клітки в проекціях 10-11-го ребер справа та 9-го ребра зліва.
3(3). У «Протоколі допиту потерпілого» від 16.02.2011р., наданому для судово- медичної експертизи, ОСОБА_14 , зокрема, повідомила: «27.07.2010 року ... близько 19 години ... ОСОБА_30 ... вдарив мене в обличчя рукою та в область правого боку і в мене з носа пішла кров. Потім ОСОБА_31 вдарив мене кулаком по спині і я відчула сильний біль в області спини, в той час, коли він мене бив я перебувала в положенні сидячи на стільці. Потім ... ОСОБА_30 знову почав наносити мені удари руками в області правого та лівого боків, спини і голови, яка саме кількість ударів була, я не пам`ятаю. Коли мене бив я перебувала в положенні стоячи та періодично присідала, але не падала. ... ОСОБА_31 ... вихватив в мене з рук алюмінієву миску та почав бити нею в область спини, і я знову відчула сильний біль ... Потім ОСОБА_31 взяв ляпку для биття мух та бив мене нею по лівому та правому плечах та в нижніх частинах кінцівок ...». З урахуванням характеру і розташування виявлених тілесних ушкоджень та зазначених показів потерпілої можна прийти до висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитися в строк та за обставин, вказаних у постанові (зі слів потерпілої) - а саме в результаті нанесення ОСОБА_14 ударів руками (кулаками) по бокових поверхнях тулуба (грудної клітки) 27.07.2010 року.
4(4). Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , не могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи на площині (на пласку поверхню).
5(5). Для достовірного визначення положення, в якому перебувала ОСОБА_14 під час заподіяння їй тілесних ушкоджень, об`єктивних судово-медичних даних немає. В цей час вона могла перебувати у будь-якому положенні.
6(6). Для достовірного визначення взаємного розташування потерпілої та сторонньої особи, яка наносила їй удари, в період заподіяння тілесних ушкоджень, достатніх об`єктивних судово-медичних даних немає. Враховуючи розташування наявних переломів ребер в ділянках бокових поверхонь грудної клітки з обох боків, можна лише припустити, що травмуючі сили могли діяти в ділянку тулуба (грудної клітки) потерпілої переважно справа і зліва.
7(7). Наявні у ОСОБА_14 переломи трьох ребер відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день».
- а.c. 70-71. «Висновок експерта» № 49/21 від 22.06-08.09.2011р - додаткова судово- медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані «Висновку експерта» № 21/10, та мають місце такі записи:
«...Для додаткової судово-медичної експертизи надані дві рентгенограми від 21.06.2011р. за № 4837 правої і лівої половин грудної клітки (у прямих проекціях) ОСОБА_14 .
Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 11.07.2011р. № 396/2 (отриманий 5.09.2011р.): «Консолідовані переломи 9-10 ребер зліва».
Підсумки:
1(1). При повторному консультуванні в Київському обласному бюро СМЕ наданих для додаткової судово-медичної експертизи двох рентгенограм грудної клітки ОСОБА_14 були виявлені ознаки консолідованих (повністю зрощених) переломів 9-го і 10-го ребер зліва.
2(2). Повна консолідація наявних переломів на час рентгенографічного обстеження 11.06.2011р. свідчить про значну давність даних переломів та не виключає можливості їх отримання 27.07.2010 року».
- а.c. 221-222. «Висновок експерта» № 45/35 від 22.05-25.07.2012р - судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані актів № 81 та 85, «Висновків експерта» № 21/10 та 49/21, протоколу допиту потерпілої від 27.04.12р, протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.05.12р, та мають місце такі підсумки:
«1(1). Виявлені у ОСОБА_14 , 1962 р.н., за даними наданої медичної документації та рентгенограм, висновками консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились. З урахуванням характеру і розташування виявлених тілесних ушкоджень та зазначених показів потерпілої можна прийти до висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитися в строк та за обставин, вказаних нею під час проведення відтворення обстановки та обставин події 10.05.2012р. - а саме в результаті нанесення ОСОБА_14 сторонньою особою ударів руками (кулаками) по бокових поверхнях тулуба (грудної клітки) 27.07.2010 року. Наявні у потерпілої ушкодження не могли утворитися в результаті нанесення їй ударів дерев`яною мухобійкою. Чи могли виявлені ушкодження утворитися в результаті нанесення ударів алюмінієвою мискою, за наявними даними оцінити неможливо, так як потерпіла під час відтворення обстановки і обставин події не вказала, якою саме частиною миски були нанесені удари.
2(2). Після виникнення виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень потерпіла могла здійснювати активні цілеспрямовані дії (зокрема, ходити, працювати по господарству, говорити та інше) на протязі необмеженого проміжку часу. За наявності тілесних ушкоджень такого характеру, які мали місце у ОСОБА_14 , може спостерігатися зменшення об`єму та інтенсивності рухової активності потерпілої особи (за рахунок відчуття фізичного болю в ділянках переломів ребер)».
- а.c. 29-30. Протокол від 16.03.2011 року допиту потерпілої ОСОБА_14 :
«...27.07.2010 року ОСОБА_30 прийшов з роботи близько 13 години, та після того пішов на рибалку, та повернувся близько 18 години, тверезий. Перед цим днем я його попередила, що не хочу з ним проживати, і його покину.
Перебуваючи в будинку, ОСОБА_31 випив пляшку літрову пива, яку я придбала раніше, та повечеряли. Під час вечері спиртні напої не вживали, та я пива не пила.
Близько 19 години я почала чистити рибу в приміщенні літньої кухні, в цей час, до мене прийшов ОСОБА_30 . Ми з ним розмовляти та він сказав, щоб я дала рибину коту, а я сказала, що я не знаю яку саме та, щоб він сам взяв. ОСОБА_31 заходив до кухні двічі, а коли зайшов втретє та знову повторив дати рибу і вдарив мене в обличчя рукою та в область правого боку і в мене з носа пішла кров. Потім ОСОБА_31 вдарив мене кулаком по спині і я відчула сильний біль в області спини, в той час коли він мене бив я перебувала в положенні сидячи на стільці. ОСОБА_31 сказав мені, щоб я пішла до будинку та змила з обличчя кров, що я й зробила, а потім повернулася в літню кухню та дочищала рибу. Потім я повернулася в будинок, щоб взяти рушник і в одній з кімнат будинку ОСОБА_30 знову почав наносити мені удари руками в області правого та лівого боків, спини і голови, яка саме кількість ударів була я не пам`ятаю. Коли він мене бив я перебувала в положенні стоячи та періодично присідала, але не падала. Я запитувала ОСОБА_34 , за що він мене б`є та просила заспокоїтися. Він заспокоївся та пішов до іншої кімнати, я в цей час взяла миску з водою та милася, а коли я вийшла до кухні з мискою, щоб вилити воду ОСОБА_31 знаходився з кухні та вихватив в мене з рук алюмінієву миску та почав бити нею в області спини, і я знову відчула сильний біль та попросила ОСОБА_34 припинити та заспокоїтися.
Потім ОСОБА_31 взяв ляпку для биття мух та бив мене нею по лівому та правому плечах та в нижніх частинах кінцівок і я присіла біля столу він запитав мене чи зможу я сама встати я сказала, що спробую та встала. Після цього він мене не бив та ми пішли по різних кімнатах. На наступний день ми з ОСОБА_35 прокинулися, він поснідав та пішов до магазину, а я залишилася вдома. Він сказав мені нікуди не телефонувати та ні до кого не йти.
Я просила ОСОБА_36 відвезти мене до лікарні, а він сказав, що коли зійдуть синці тоді відвезе...».
- а.c. 150-153. Протокол від 27.04.2012 року допиту потерпілої ОСОБА_14 :
«...27.07.10 року я знаходилася вдома, десь ввечері, мабуть після 8:00 год., ОСОБА_38 прийшов додому з рибалки, дав мені рибу яку наловив і я чистила рибу. Перед цим він сказав мені, щоб я дала коту одну рибину, але я сказала щоб він сам давав йому рибу, оскільки не знала яку давати, він декілька разів сказав мені зробити це, але я говорила, щоб він сам дав коту рибу. Після чого, коли я сиділа на стільці в літній кухні на подвір`ї та чистила рибу, то ОСОБА_38 підійшов до мене ззаду та вдарив руками мені в праву частину тулуба з-заді і в голову.
Після цього, я умила обличчя, оскільки він розбив мені носа, та зайшла в будинок, коли я зайшла в будинок, а саме в маленьку спальню то ОСОБА_38 безпричинно почав мене бити, а саме руками бив мене по голові та тулубу, скільки він наніс ударів я не пам`ятаю, як саме, кулаками бив, чи долонями рук я теж не пам`ятаю. Після цього я сказала щоб він перестав мене бити після цього, пішла в кухню, що в будинку, де помилася і коли вийшла, то ОСОБА_38 взяв у мене з рук алюмінієву миску з якою я вилила воду і цією мискою почав бити по спині та ногах потім він взяв мухобійку і бив нею мене теж по спині та ногах.
Як саме і куди точно він мене бив я не пам`ятаю. Після цього я пішла в іншу кімнату і лягла спати в іншу кімнату, окремо від ОСОБА_38 і вирішила піти від нього. Цього вечора він мене більше не бив.
Наступного дня я попросила ОСОБА_8 відвезти мене в лікарню, оскільки мене боліли груди, але він відмовив мені і сказав, щоб я по допомогу нікуди не зверталася, оскільки він знову мене поб`є...».
- а.c. 164-179. Протокол від 10.05.2012 року відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_14 та фото-таблиця до нього.
Протокол містить такі дані: «...Кісільова показала місце в літній кухні, де вона сиділа та чистила рибу, а також показала положення, в якому перебувала. Після цього ОСОБА_39 пояснила, що під час конфлікту з ОСОБА_8 він підійшов до неї ззаду та встав з правої сторони, після чого правою рукою наніс один удар в праву частину тулубу в районі вище живота. Після цього ОСОБА_8 , стоячи в тому ж самому положенні, тією ж рукою наніс один удар в обличчя, розбивши носа ... коли вона знаходилась зігнутою над ліжком ... він підійшов до неї з правої сторони і почав наносити удари в праву частину тулуба в область грудей, по спині та ззаду по голові. Під час цих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 показала на місце, де стояв ОСОБА_8 в момент нанесення тілесних ушкоджень, а саме праворуч біля неї, позаду та ліворуч. Скільки саме разів і як саме ОСОБА_8 наніс їй тілесних ушкоджень, вона показати не може, так як під час ударів закривала обличчя та детально не пам`ятає цього ... ОСОБА_8 взяв у неї з руки алюмінієву миску ... і нею наніс їй 2 удари по спині в області поперекового відділу. Тут саме мухобійкою з дерев`яною ручкою він наносив їй удари по шиї та голові. Після цього більше їй ОСОБА_8 тілесні ушкодження не причиняв....
Фото-таблиця до вищевказаного протоколу вивчена, її ксерокопія зберігається з архівним екземпляром даного «Висновку експерта».
- 22.01.2013 року ОСОБА_14 (паспорт НОМЕР_1 ) в рентгенівському кабінеті КОБ СМЕ виконане контрольне рентген-обстеження грудної клітки.
- 24.01.2013 року надані рентгенівські знімки грудної клітки від 17.08.10р (одна R- плівка), 01.10.10р (дві R-плівки), 21.06.11р (дві R-плівки) на ім`я ОСОБА_14 , виконані їй контрольні рентгенівські знімки від 22.01.13р (чотири R-плівки), проконсультовані членами експертної комісії, професором ОСОБА_20 та к.м.н. ОСОБА_41 : «Консолидированный перелом 9-10 рёбер справа по средней подмышечной линии, консолидированный перелом 9 ребра слева по подмышечной линии. Переломы могут соответствовать сроку травмы 27.07.10г с учетом данных анамнеза и клиники».
ПІДСУМКИ:
1,2,3,5. При вивченні наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_14 , 1962 р.н., з урахуванням проведеного їй 22.01.2013 року контрольного рентген обстеження грудної клітки, встановлено, що у неї мали місце такі тілесні ушкодження: переломи 9-10 ребер справа по середній пахвовій лінії, 9 ребра зліва по пахвовій лінії.
Зазначені ушкодження спричинені тупим /-ми/ предметом /ами/ з обмеженою поверхнею контакту, визначити індивідуальні особливості якого /яких/ не представляється можливим (що не виключає ймовірність їх виникнення внаслідок ударів руками, ногами або іншими предметами).
Приймаючи до уваги морфологічні особливості вищевказаних переломів ребер та дані матеріалів кримінальної справи № 12-6511, не виключається ймовірність виникнення вказаних ушкоджень в строк та при обставинах, зазначених ОСОБА_14 у протоколах її допитів та під час проведення із нею слідчої дії відтворення обстановки та обставин події, тобто 27.07.2010 року внаслідок ударів кулаками по боковим поверхням грудної клітки.
Виникнення вищевказаних ушкоджень внаслідок падіння із положення стоячи на плоску поверхню - виключається; можливо їх виникнення внаслідок не менше ніж 2-х падінь з ударами боковими поверхнями грудної клітки об тупі виступаючі предмети.
Вищевказані переломи ребер за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я на строк, більший за 21 день, так як для їх зрощення потрібен такий термін.
4. Після отримання вищевказаних переломів ребер ОСОБА_14 могла здійснювати будь-які активні дії. Вказані ушкодження за рахунок больового синдрому могли тільки призвести до деякого зменшення об`єму та інтенсивності рухової активності потерпілої.
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 11 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, (Том № 1, а.с., 187), в якому зазначено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в село В. Пріцьки Кагарлицького району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
- вимога щодо судимості на ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., 188 189), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в якій вказано, що ОСОБА_8 притягався до кримінальної відповідальності:
- 11.03.1971 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 101 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 09.02.1973 року по відбуттю строку;
- 16.05.1984 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 101 КК України до 7 років позбавлення волі, додаткова міра покарання, - ст. 14, - лікування від алкоголізму, звільнився 27.02.1991 року по відбуттю строку покарання;
- 02.11.1992 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 140, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 01.11.1995 року Білоцерківським міським судом за ч. 2 ст. 183 3, ст.ст. 43, 26 КК України до 6 років позбавлення волі.
По ухвалі Київського обласного суду від 20.12.1995 року вирок змінено, рахувати до відбуття покарання 4 роки позбавлення волі, звільнився 01.11.1999 року;
- 14.03.2006 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
- вирок Народного суду Кагарлицького району Київської області від 11 березня 1971 року, ( Том № 1, а.с., 191), згідно з яким було засуджено ОСОБА_8 по ст. 101 КК УРСР до позбавлення волі терміном 2 (два) роки в виховно трудових колоніях загального режиму, рахуючи термін відбуття міри покарання з 9 лютого 1971 року;
- вирок Народного суду Кагарлицького району Київської області від 11 квітня 1983 року, ( Том № 1, а.с., 192 - 193), згідно з яким було засуджено ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 206 КК УРСР до 1 /одного/ року позбавлення волі, ст. 25 1 КК УРСР, міру покарання вважати умовною з обов`язковим залученням до праці в місцях, що визначаються органами МВС, штраф в розмірі 50 крб.
- вирок Народного суду Кагарлицького району Київської області від 16 травня 1984 року, ( Том № 1, а.с., 194 - 197), згідно з яким було засуджено ОСОБА_8 по ст. 101 ч. 3 КК УРСР до позбавлення волі строк на 7 (сім) років у виховно трудовій колонії суворого режиму з застосуванням на підставі ст. 14 КК УРСР примусового лікування від алкоголізму;
- вирок Народного суду Кагарлицького району Київської області від 02 листопада 1992 року, ( Том № 1, а.с., 198), згідно з яким було засуджено ОСОБА_8 за ст. 117 ч. 1, 140 ч. 1 КК України та призначено йому покарання за ст. 117 ч. 1 КК України 5 років позбавлення волі; за ст. 140 ч. 1 КК України один рік позбавлення волі.
На підставі ст. 42 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі у виправно трудовій колонії суворого режиму;
- вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 14 березня 2006 року, (Том № 1, а.с., 199 200), згідно з яким ОСОБА_8 визнано винним за ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
- характеристика № 16, видана 18.01.2013 року виконавчим комітетом Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ( Том № 1, а.с., 204), в якій зазначено наступне:
ОСОБА_8 проживає в с. В. Пріцьки Кагарлицького району Київської області в будинку матері. За час проживання в селі Великі Пріцьки зарекомендував себе з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, громадського порядку в селі не порушує.
Компроментуючих даних на ОСОБА_8 у виконкомі сільської ради немає.
- довідка № 87, видана 03.03.2013 року поліклінічним відділенням Кагарлицької ЦРЛ, ( Том № 1, а.с. 206), в якій зазначено, що ОСОБА_8 , 1987 р.н., проживає в с. В. Пріцьки Кагарлицького району, за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.
- довідка № 43, видана 03.03.2013 року поліклінічним відділенням Кагарлицької ЦРЛ, (Том № 1, а.с., 207), в якій зазначено, що ОСОБА_8 , 1987 р.н., проживає в с. В. Пріцьки Кагарлицького району, за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває
До вищевказаних доказів, які були здобуті органом досудового слідства слід застосувати п. 8 Розділу ХІ Перехідні положення діючого КПК України, де,зокрема, зазначено, що допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Докази, які були зібрані судом під час судового слідства:
- допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні показав наступне, ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - з 10 год. 39 хв по 11 год. 09 хв., Том №1, а.с., 246 247):
Вину не визнає в повному обсязі, відповідно, цивільний позов не визнає.

З ОСОБА_14 познайомився восени, проте, в якому році, не пам`ятає. Познайомився на похоронах свого рідного дядька в м. Ржищів Київської області. З його дядьком проживала двоюрідна сестра ОСОБА_14 .

Під час панахиди сиділи поруч в кафе, розговорилися, помінялися телефонами, після чого телефонували один одному.

Через деякий час, через скільки, сказати не може, вирішили проживати разом в нього вдома в с. В. Пріцьки Кагарлицького району.

Вона приїхала до нього без грошей, фактично без речей, за зиму розтратила близько 2000 грн. його коштів. Хоча сама ніде не працювала, в той час, коли в нього жила, ходила по селу і поширювала про нього погані чутки.

Майже відразу в них почалися сварки, проте, до бійок не доходило. Він зимою декілька раз робив спроби завезти її на власному автомобілі до її місця проживання, - в с. Македони Миронівського району, проте, по дорозі ОСОБА_14 плакала, та просилася спробувати пожити ще, на що він погоджувався, та вони поверталися до нього до хати.

Весною він приїхав до хати, та побачив, що вона посадила картоплю на городі, тоді він сказав, що раз така справа, вона буде жити в нього до осені, - поки не викопають картоплю.

Зазначив, що проживали не дружно, мучився з нею, вважає, що йому необхідно виплачувати моральну шкоду за проживання з нею. Вважає, що вона «гуляла», про що знають сусіди, так як він вказував їм на дані факти.

На початку літа він приїхав до хати, пішов покосити на городі.

Він захотів попити, тому попросив ОСОБА_14 піти в магазин та купити йому пива, та сказав, щоб ОСОБА_14 взяла гроші в гаманці, де у нього було близько 2000 грн.

ОСОБА_14 погодилася, та пішла в напрямку магазину, після чого зникла з його домогосподарства.

Він телефонував їй, вона не брала трубки, тому він перезвонив в с. Македони, до її рідної сестри, пояснив ситуацію та запитав, навіщо ОСОБА_14 взяла в нього гроші, на що сестра відповіла, що ОСОБА_14 взяла гроші для того, щоб доїхати до хати, на що він відповів, що сума коштів, яку ОСОБА_14 взяла, значно більше від тієї суми, яка була необхідна для проїзду.

Він не писав заяви до міліції про крадіжку грошей, так як пізніше він дозвонився до ОСОБА_14 , вона спочатку говорила, що поверне кошти, проте, потім сказала що не віддасть, а далі взагалі сказала, що він ще їй буде платити.

Окрім того, вона йому розповідала, що вона вже неодноразово сходилася з одинокими чоловіками, жила з ними певний період, а потім покидала їх та забирала їхні гроші.

Під час спільного проживання він ніколи не бив ОСОБА_14 , так як він є фізично здоровий, колись займався спортом, тому розуміє, що якщо вдарить її, то заподіє їй дуже значних тілесних ушкоджень.

Вважає, що ОСОБА_14 втікла, бо вкрала в нього гроші, після чого в той вечір ховалася в сусідів.

На той час, коли вона втікла, в них існували неприязні відносини.

Він спиртними напоями не зловживав, а на даний час взагалі не вживає алкоголь.

Зазначив, що як би на тілі ОСОБА_14 були синяки, він би не послав би її в магазин, бо при наявності синяків, їх би побачили мешканці села.

Відповідно, стверджує, що 27.07.2010 року бійки не було. Сварки були, але в останній час спільного проживання він намагався уникати спілкування з ОСОБА_14 , коли вона була в хаті, він намагався бути на дворі, або йти в майстерню.

З моменту останньої судимості він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Що стосується тієї обставини, що, як стверджує ОСОБА_14 , що він її нікуди не відпускав, то дана обставина не відповідає дійсності, так як на той час він займався приватним бізнесом, їздив на автомобілі, було багато роботи, в зв`язку з чим виїжджав з хати близько 5 годин ранку, приїздив близько 10 годин вечера, тому вважає, що як би ОСОБА_14 хотіла втекти, то в неї для цього було багато можливостей кожен день.

ОСОБА_14 під час спільного проживання з ним вживала алкоголь, але в межах норми, вона мала ключі як від будинку, так і від підсобних приміщень, мала 3 мобільні телефони, в будинку стоїть стаціонарний телефон, тому вважає, що як би ОСОБА_14 хотіла комусь повідомити про те, що її побили, вона мала для цього всі можливості.

- допитана в якості потерпілої ОСОБА_14 в судовому засіданні показала наступне, ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - з 11 год. 09 хв по 12 год. 29 хв., Том № 1, а.с., 247 248):
Зареєстрована в с. Македони Миронівського району Київської області, ніде не працює, не пенсіонерка.

Познайомилася з ОСОБА_8 25 листопада 2009 року в м. Ржищів Київської області на похоронах його дядька. Її двоюрідна сестра спільно проживала з покійним дядьком ОСОБА_8 .

Познайомилися на панахиді в кафе.

Почали звонити один одному, ОСОБА_8 запропонував їй спільно жити в нього вдома, вона спочатку не погоджувалася, але потім погодилася, тому 14 грудня 2009 року вона почала жити в ОСОБА_8 вдома в с. В. Пріцьки.

Жили не досить добре.

18 лютого 2010 року він вперше її вдарив чоботом по нозі. Вона сама не знає, чому вона проживала з ОСОБА_8 , мабуть у неї така доля.

27 липня 2010 року ОСОБА_8 прийшов до хати ввечері, тверезий, взагалі ОСОБА_8 майже не пив, а якщо вживав, то в міру.

На той час він часто їздив на роботу на власному автомобілі.

27.07.2010 року ОСОБА_8 зателефонував їй на мобільний, попросив, щоб вона пішла в магазин та купила йому пива, що вона і зробила.

ОСОБА_8 приїхав та привіз свіжої риби, та сказав, щоб вона почистила рибу.

Вона почала чистити рибу в літній кухні, зайшов ОСОБА_8 , сказав, щоб вона дала рибу коту, вона сказала, що не знає яку саме, після чого ОСОБА_8 пішов. Через деякий час ОСОБА_8 знову зайшов в кухню та спросив, чому вона не дала рибу коту, після чого вдарив її в праву сторону в голову, внаслідок чого в неї пішла кров з носа, вона пішла в хату, вмилася, коли виходила з хати, ОСОБА_8 знову почав її бити, вона просила його припинити її бити, що він і зробив, вона пішла на кухню та взяла металеву миску, коли йшла з нею, ОСОБА_8 вирвав в неї з рук миску, та почав її бити по спині, потім ще бив ляпачкою для мух по всьому тілу.

Коли він її бив, вона присіла біля тумбочки на кухні, ОСОБА_8 наказав їй, щоб вона встала, та почав погрожувати, якщо вона не встане, то він її вб`є сокирою.

Вона встала, та пішла в кімнату, де лягла спати, він її до ранку вже не бив.

Зранку вона встала, на тілі були синяки. Її побитою бачив сусід, - звати його ОСОБА_42 , вона йому показувала синяки в дворі, піднімала кофту.

Мобільні телефони в неї були, але зателефонувати з них не можна було, так як на рахунку не було грошей, а стаціонарний телефон не працював, вийти нікуди не могла, бо ОСОБА_8 наказав сидіти вдома, в разі, якщо вона вийде з двору, ОСОБА_8 погрожував їй вбивством.

Він її побив у вівторок, через чотири дні в неї пішла кровотеча, вона просила ОСОБА_8 , щоб він завіз її в лікарню, але він відмовився, сказав, що в лікарні з синяками не приймають.

Вона вагалася, але втекла, відразу ж побігла до сусідки, яку звати ОСОБА_43 , розповіла їй, що ОСОБА_8 її побив.

Відразу ж після бійки вона та ОСОБА_8 примирилися, та почали знову жити, вона почала вести домашнє господарство.

Що стосується побиття, то зазначила, що в літній кухні ОСОБА_8 бив її руками, в хаті бив алюмінієвою мискою та ляпачкою.

Після побиття в неї був забитий грудний хребет, спинний хребет, поломано 5 ребер, про що у неї є довідка, тому вона не згідна з експертизами, в яких вказано, що поломані лише 3 ребра.

13.08.2010 року вона звернулася до Кагарлицької міліції, а 17.08.2010 року вона звернулася до Кагарлицького експерта, - ОСОБА_44 . Весь час у неї боліла спина.

До того, як вона почала проживати з ОСОБА_8 , вона проживала в с. Македони в своїй хаті, яка дісталася їй в спадок від матері, але хата зареєстрована на неї.

В даній хаті ще проживає її сестра, та чоловік сестри.

11.08.2010 року втікла від ОСОБА_8 до ОСОБА_45 , показувала їй тілесні ушкодження, під очима на той час в неї були синяки, по всьому тілу також були синяки.

Втікла вона близько 7 години вечора, вже було темно.

ОСОБА_8 не замикав її в будинку, телефони не забирав. Її забрали знайомі від сусідки.

Назвати прізвища знайомих та їх адресу в судовому засіданні категорично відмовилася.

Побив близько 6 годин вечора. Бив обома руками по тулубу.

Спочатку 2 3 рази в правий бік рукою, вона сиділа на маленькому стільчику, він стояв.

Не пам`ятає, чим бив її ОСОБА_8 , чи кулаками, чи ладонями. Бив також в обличчя, скільки раз, не пам`ятає, - близько 30 ударів. Просила, щоб не бив.

Після побиття прожила у ОСОБА_8 ще дві неділі, поки не втекла. Раніше не втікала, так як думала, що коли ОСОБА_8 її знайде, то вб`є. Коли зверталася до лікарів, то вони питали, чому вона так пізно звернулася, так як вона звернулася до лікарів перший раз 17.08.2010 року.

Тілесні ушкодження також бачив брат ОСОБА_8

11.08.2010 року вона приїхала з друзями в с. Македони Миронівського району, побула в селі близько 3 годин, та поїхала в м. Київ, де на даний час і проживає.

З моменту її побиття ОСОБА_8 і до моменту звернення до лікаря вона ніде не падала, ніхто її не бив.

12.08.2010 року звернулася до приватного лікаря в м. Києві, проте, назвати його не може, бо не пам`ятає.

Паспорт від ОСОБА_8 забрала 19.08.2010 року

Перші рентгенівські знімки отримала 17.08.2010 року.

Їздила також в м. Миронівку, намагалася здати заяву на ОСОБА_8 в міліцію, черговому, проте, в міліції їй сказали, що їй необхідно їхати в м. Кагарлик, та там писати заяву, бо побили її в Кагарлицькому районі.

13.08.2010 року друзі привезли її в м. Кагарлик, проте, в міліції їй сказали, що немає сенсу писати заяву, так як це було близько 17 години, вона не пішла скаржитися ні до начальника міліції, ні до прокурора. Пам`ятає прізвище працівника міліції, який проводив з нею бесіду, - це був міліціонер на прізвище ОСОБА_46 .

ОСОБА_8 в цей час до неї не телефонував, вона брала в нього гроші, але це була сума в розмірі 60 грн. Коли вона приїхала жити до ОСОБА_8 , вона з собою брала близько 2000 грн..

Перший рентген робила в м. Києві, рентген знімки не дасть, бо не довіряє нікому.

Жила в ОСОБА_8 за його рахунок, так як він по закону повинен був її утримувати, так як сам покликав її жити з нею.

Товаришувала з сусідкою ОСОБА_47 . ОСОБА_8 не обмежував її в спілкуванні.

В неї було три мобільні телефони, два, - подарували друзі, один, - подарував ОСОБА_8 , але, на її думку, міг і подарувати кращий, зважаючи на його матеріальне становище.

Ніколи раніше в неї переломів не було, ніхто її не бив, синяків не було.

Амбулаторна картка знаходиться в м. Києві.

Рентгензнімків в неї немає, так як вона їх в квітні 2013 року викинула.

- допитана в якості свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні показала наступне, ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - з 12 год. 42 хв. по 12 год. 52 хв., Том № 1, а.с., 248 249):
На даний час обіймає посаду голови села Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, обіймає дану посаду з 2010 року. Взагалі працює в сільській раді з 14.08.1992 року, тому знає фактично всих жителів села.

ОСОБА_8 знає з позитивної сторони, він приймає активну участь в житті села, зокрема, по благоустрою території села, надає свій грузовий автомобіль для потреб села. Спиртними напоями не зловживає, скарг від жителів села не надходило.

Що стосується потерпілої ОСОБА_48 , то її вона бачила лише раз в житті, не пам`ятає дату, вона бачила, як ОСОБА_8 та ОСОБА_14 йшли в магазин.

По факту побиття нічого сказати не може, лише пам`ятає, що ніби то дільничий інспектор казав їй, що ОСОБА_8 побив ОСОБА_14 .

Ще люди по селу казали, що ОСОБА_14 втекла від ОСОБА_8 , бо він її побив, проте, хто їй таке казав, згадати не може.

ОСОБА_14 проживала в селі без реєстрації, про факт її проживання вона знає від своєї тітки, яка також родом з села Македони Миронівського району.

ОСОБА_14 в сільську раду не приходила, на скаржилася на ОСОБА_8 .

Взагалі, вона не розуміє, чому вона є свідком по даній кримінальній справі, так як по суті справи їй нічого не відомо.

- допитана в якості свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні показала наступне, ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - з 12 год. 53 хв. по 13 год. 00 хв., Том № 1, а.с., 249):
Проживає постійно в с. Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, тому ОСОБА_8 знає. ОСОБА_14 перший раз побачила в суді 15.04.2013 року.

Вона взагалі не розуміє, чому вона є свідком по даній справі. Пам`ятає, що приїжджали працівники міліції, розпитували про ОСОБА_8 .

Вона пам`ятає, що були балачки по селу, що ОСОБА_8 побився з жінкою, з якою проживав, проте, хто це казав їй, вона не знає.

Протокол допиту в якості свідка вона не читала, вона його лише підписала, працівники міліції, мабуть там написали, що хотіли, вона не підтверджує той факт, що ОСОБА_8 негативно характеризується по селу.

- допитаний в якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні показав наступне, ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - з 13 год. 00 хв. по 13 год. 14 хв., Том № 1, а.с., 249):
Постійно проживає в с. Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, тому ОСОБА_8 знає давно. ОСОБА_14 знає лише із за того, що вона проживала спільно з ОСОБА_8 .

Чув по селу, що ОСОБА_8 набив ОСОБА_14 , але йому про це нічого не було відомо, окрім того, що по селу були чутки, що ОСОБА_14 впала в погребі.

Приходив в липні 2010 року в гості до ОСОБА_8 , вони з ним вечеряли. ОСОБА_8 . Гпопросив ОСОБА_14 накрити на стіл, що вона і зробила.

На тілі ОСОБА_14 ніяких тілесних ушкоджень не бачив, на шиї був маленький синяк, наче від поцілунка.

Коли він приходив в гості до ОСОБА_8 , ОСОБА_14 вела себе нормально, як господарка, відносини з ОСОБА_8 були нормальні, не напружені.

- допитаний в якості експерта ОСОБА_22 в судовому засіданні показав наступне, ( журнал судового засідання від 04.07.2013 року, аудіо запис від 04.07.2013 року, час, - з 11 год. 00 хв. по 11 год. 37 хв., Том № 2, а.с., 64):
Обіймає посаду завідувача Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи.

Що стосується потерпілої ОСОБА_14 , то, дійсно, він складав акти судово медичних досліджень, проводив експертизи у відношенні потерпілої з приводу отримання нею тілесних ушкоджень.

Перше обстеження він проводив в 2010 році. Потерпіла зверталася до нього особисто, надала на проведення обстеження довідки, рентгенограми.

Він оглянув потерпілу ОСОБА_14 , проте, при обстеженні ніяких видимих тілесних ушкоджень в неї не було виявлено, тому акт СМЕ в основному ґрунтується на медичній документації, яку надала потерпіла ОСОБА_14 .

Перший акт обстеження ОСОБА_14 йому не надала. Також надала амбулаторну карточку № 057 з Миронівської ЦРЛ, рентгенограму правої половини грудної клітки в прямій проекції від 17.08.2010 року.

Хто направляв потерпілу ОСОБА_14 на проведення рентгенограм, не знає, також немає дат проведення первинних рентгенограм, немає даних, звідки вони походять, та дату проведення.

Рентгенограма повинна бути належним чином завірена, на ній ставиться П.І.Б. особи, якій вона проводиться, дата, час, проведення, та порядковий номер рентгенограми.

Отже, перша рентгенограма була проведена 17.08.2010 року з ініціативи потерпілої ОСОБА_14 , в зв`язку з тим, що по даному рентген знімку не можливо було встановити орієнтовну дату отримання переломів, було призначено проведення повторного рентген обстеження.

На його думку, більш меньш встановити давність перелому можливо в строк до одного місяця після виникнення перелому, в більші строки, - встановити давність перелому практично не можливо.

Дійсно, після перелому в процесі загоєння утворюється кістковий мозоль, проте, його утворення є в кожної людини індивідуальним, тому по кістковому мозолю встановити дату отримання перелому не є можливим.

Ним було констатовано перелом 10 11 ребер справа, та 9 го ребра зліва по паховій лінії.

Йому на проведення експертизи потерпілою ОСОБА_14 надано було декілька комплектів рентгенограм та висновків експертизи:

- 1 ша рентгенограма від 17.08.2010 року, правої половини грудної клітки, де було констатовано перелом 10 го ребра справа;

- дві рентгенограми від 01.10.2010 року, які були ним направлені для консультації в Київське обласне бюро СМЕ, по результатам чого було констатовано перелом 10 11 ребер справа, перелом 9 го ребра зліва;

- судово медична експертиза, проведена в 2011 році, до якої було додано ще дві рентгенограми, правої та лівої половини грудної клітки, де було констатовано переломи 9 та 10 ребер зліва, більше переломів не було констатовано.

Всього ним було досліджено 5 рентгенограм.

Всі переломи, які були виявлені під час рентгенологічних досліджень, були консолідовані, тобто такі, які вже зрослися.

Що стосується висновку від 25.07.2012 року, то може зазначити наступне:

Не виключається отримання потерпілою ОСОБА_14 переломів 27.07.2010 року, дані тілесні ушкодження могли, на його думку, як експерта, утворитися внаслідок ударів кулаками, що ж стосується, чи могли утворитися дані переломи від ударів ляпачкою для мух, - то переломи не могли утворитися, що стосується отримання переломів від ударів мискою, то дане питання вирішити не можливо, так як відсутній сам предмет, - миска, тому травмуючу поверхню оцінити не можливо.

Після отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_14 могла пересуватися, виконувати певні активні дії, в об`ємі, дещо меньшому від звичайного.

Згідно висновку експерта № 43 2014/о, (Том № 117 128), яка почата 17.06.2014 року та закінчена 11.07.2014 року, та яка проведена в складі: ОСОБА_49 , - голови комісії, та членів комісії, - ОСОБА_50 , ОСОБА_23 :
Питання, які поставлені на вирішення експертизи:

1. Чи мале місце у потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер? Якщо мали місце, то яких саме, та вказати їх точну локалізацію?
2. Якщо тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер мали місце, то яка їх орієнтовна давність?
3. При відповіді на друге запитання вказати інтервал часу, в межах якого могли утворитися тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер.
4. Який механізм утворення тілесних ушкоджень, прямого чи не прямого характеру травмуюча дія мала місце в даному випадку?
5. Якщо тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер мають місце, то вказати, чи могли вони утворитися в період часу та за умов, обставин, які вказує потерпіла ОСОБА_14 ?
6.Який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 .?
7. Чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 утворитися від падіння або ударів сторонньою особою, зокрема ударів руками?
8. Чи могла ОСОБА_14 після отриманих тілесних ушкоджень проводити активні дії, якщо так, то які саме?
9. Чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 , утворитися в строк та за умов, вказаних нею під час проведення допитів в якості потерпілої та під час проведення відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_14 .?
10. Переломи яких ребер та якої точної локалізації мали місце у ОСОБА_14 за даними рентгенограмного дослідження від 28.01.2014 року?
11. Чи відповідає локалізація переломів ребер, виявлених при рентгенограмних дослідженнях від 28.01.2014 року локалізації переломів ребер у ОСОБА_14 , виявлених при раніше проведених рентгенограмних дослідженнях?
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В Ухвалі вказано: «...Під час судового розгляду даного провадження встановлено, в показах потерпілої...від 15.04.2013 року містяться істотні протиріччя з висновком судово-медичної експертизи № 187/к від 24.01.2013 року щодо кількості переломів ребер. Так, згідно висновку експерта у потерпілої виявлено 3 переломи ребер. Відповідно до показів самої потерпілої в суді встановлено, що їй обвинуваченим нанесено ряд тілесних входжень, в результаті яких їй спричинено тілесні ушкодження у вигляді 5-ти переломів ребер...». Листом від 12.03.2014 року за № 368/519/13-к суд просить «...провести експертизу на підставі наявних у справі п`ятьох рентгенівських знімків на ім`я ОСОБА_14 , 1962 р.н., які були зроблені в 2014 році...Проти отримання опису рентгенівських знімків від лікаря рентгенолога позаштатного спеціаліста...бюро...не заперечує».
ДОСЛІДНИЦЬКА ЧАСТИНА:
На дослідження надані:
«Кримінальне провадження» № 0000158 (№ 368/519/13-к. 1- кп 368/2/14) в двох томах, в якому містяться:
- в першому томі на аркуші 44 - «Акт судово-медичного дослідження (обстеження)» № 81 ( ОСОБА_14 , 1962 р.н. та медичної документації на її ім`я) від 26.08.-08.11.2010 року: «...ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Заявила, що 27.07.2010 р„ близько 18 год., в с. В.Пріцьках Кагарлицького р-ну, її побив ОСОБА_8 . Наносив удари кулаками по обличчю, чимось (не може вказати) ззаду в ділянку попереку справа, кулаками та алюмінієвою мискою по спині, мухобійкою («ляпавкою») по всьому тілу. Скаржиться на біль у шиї і попереку справа. ПРИ ОГЛЯДІ: Будь-яких видимих тілесних ушкоджень, або слідів ушкоджень, при огляді не було виявлено. Відзначає біль на дотик у шиї і попереку справа...У вересні 2010 р. потерпілою наданий консультативний висновок доцента кафедри ортопедії і травматології № 1 КМАПО ім. П.Л.Шупика (прізвище нерозбірливе) від 1.09.2010 р. У ньому вказано: « ОСОБА_14 , 1962 р.н. Діагноз: «Забій шийного відділу хребта, забої грудної клітки, міжреберна післятравматична невралгія »...Надано рентгенограму правої половини грудної клітки (пряма проекція) № 16 від 17.08.2010 р. Висновок консультанта- рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 14.09.2010 р. № 582/1: «Перелом 10 ребра справа. Для визначення терміну виникнення ушкоджень показано контрольну р/графію зони зацікавленості. Повторна консультація»...Надано дві рентгенограми грудної клітки (прямі проекції) від 1.10.2010 р. Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 20.10.2010 р. № 683/3 (повторна консультація): «Перелом 10, 11 ребра справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми». ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 ЗАКЛЮЧНА ЧАСТИНА: У ОСОБА_14 , 1962 р.н. за даними наданих рентгенограм та висновків консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11 -го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились, можливо у строк та за обставин, вказаних потерпілою і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 »;
- в першому томі на аркуші 51 - «Акт судово-медичного дослідження (обстеження)» № 85 від 17-19.11.2010 року: «...ЗАКЛЮЧНА ЧАСТИНА:
1. Наявні у ОСОБА_14 переломи ребер могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою ударів руками.
2. Наявні у ОСОБА_14 переломи ребер не могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою ударів пласкою донною частиною миски по спині.
3. В цілому наявні у ОСОБА_14 переломи ребер могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи з ударом об виступаючий тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею. Однак, з огляду на те, що у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11-го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній, слід зробити висновок, що в результаті одноразового падіння наявні ушкодження утворитися не могли. Виникнення наявних ушкоджень можливе лише за умов не менше ніж двох падінь з положення стоячи, з ударами обома боковими поверхнями грудної клітки (в ділянках пахвових ліній) об виступаючі тупі предмети з обмеженими травмуючи ми поверхнями. ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 »;
- в першому томі на аркушах 61, 62 - «Висновок експерта» № 21/10 (судово- медична експертиза) від 18-28.03.2011 року: «...ПІДСУМКИ:
1 (1). За даними наданої медичної документації та рентгенограм, висновку консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, у ОСОБА_14 , 1962 р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді переломів 10-го і 11-го ребер справа та 9-го ребра зліва в ділянках пахвових ліній. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились.
2 (2). За характером і розташуванням наявних тілесних ушкоджень можна визначити кількість місць прикладання травмуючої сили тупими предметами на тілі потерпілої як не меншу, ніж два - ділянки обох бокових поверхонь грудної клітки в проекції 10-11 ребер справа та 9-го ребра зліва.
3 (3). У «Протоколі допиту потерпілого» від 16.02.2011 р., наданому для судово-медичної експертизи, ОСОБА_14 , зокрема, повідомила: «27.07.2010 року...близько 19 години... ОСОБА_30 ...вдарив мене в обличчя рукою та в область правого боку і в мене з носа пішла кров. Потім ОСОБА_31 вдарив мене кулаком по спині і я відчула сильний біль в області спини, в той час, коли він мене бив я перебувала в положенні сидячи на стільці. Потім... ОСОБА_30 знову почав наносити мені удари руками в області правого та лівого боків, спини і голови, яке саме кількість ударів була, я не пам`ятаю. Коли він мене бив я перебувала в положенні стоячи та періодично присідала, але не падала... ОСОБА_31 ...вихватив в мене з рук алюмінієву миску та почав бити нею в область спини, і я знову відчула сильний біль...Потім ОСОБА_31 взяв ляпку для биття мух та бив мене нею по лівому та правому плечах та в нижніх частинах кінцівок...». З урахуванням характеру і розташування виявлених тілесних ушкоджень та зазначених показів потерпілої можна прийти до висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитися в строк та за обставин, вказаних у постанові (зі слів потерпілої) - а саме в результаті нанесення ОСОБА_14 ударів руками (кулаками) по бокових поверхнях тулуба (грудної клітки) 27.07.2010 року.
4 (4). Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , не могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи на площині (на пласку поверхню).
5 (5). Для достовірного визначення положення, в якому перебувала ОСОБА_14 під час заподіяння їй тілесних ушкоджень, об`єктивних судово-медичних даних немає. В цей час вона перебувала у будь-якому положенні.
6 (6). Для достовірного визначення взаємного розташування потерпілої та сторонньої особи, яка наносила їй удари, в період заподіяння тілесних ушкоджень, достатніх об`єктивних судово-медичних даних немає. Враховуючи розташування наявних переломів ребер в ділянках бокових поверхонь грудної клітки з обох боків, можна лише припустити, що травмуючі сили могли діяти в ділянку тулуба (грудної клітки) потерпілої переважно справа і зліва.
7 (7). Наявні у ОСОБА_14 переломи трьох ребер відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілої і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 »;
- в першому томі на аркушах 85, 86 - «Висновок експерта» № 49/21 (додаткова судово-медична експертиза) від 22.06.-08.09.2011 року: «...ДАНІ МЕДИЧНОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ:
Для додаткової судово-медичної експертизи надані дві рентгенограми від 21.06.2011 р. за № 4837 правої і лівої половин грудної клітки (у прямих проекціях) ОСОБА_14 . Висновок консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ від 11.07.2011 р. № 396/2 (отриманий 5.09.2011 р.): «Консолідовані переломи 9-10 ребер піва». ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 ПІДСУМКИ:
1 (1). При повторному консультуванні в Київському обласному бюро СМЕ наданих для додаткової судово-медичної експертизи двох рентгенограм грудної клітки ОСОБА_14 були виявлені ознаки консолідованих (повністю зрощених) переломів 9-го і 10 - го ребер зліва.
2 (2). Повна консолідація наявних переломів на час рентгенографічного обстеження 21.06.2011 р. свідчить про значну давність даних переломів та не виключає можливості їх отримання 27.07.2010 року. ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 »;
- в першому томі на аркушах 162, 163 - «Висновок експерта» № 45/35 (судово- медична експертиза) від 22.05.-25.07.2012 року: «...ОБСТАВИНИ СПРАВИ:...У наданому для проведення даної судово-медичної експертизи «Протоколі допиту потерпілого» від 27.04.2012 р. ОСОБА_14 , зокрема, повідомила: «...27.07.10 року я знаходилася вдома, десь ввечері, мабуть після 18.00 год.,...коли я сиділа на стільці...та чистила рибу, то ОСОБА_38 підійшов до мене з-заді та вдарив руками мені в праву частину тулуба з-заді і в голову. Після цього, я умила обличчя, оскільки він розбив мені носа, та зайшла в будинок...Побочій безпричинно почав мене бити, а саме руками бив мене по голові та тулубу, скільки він наніс ударів я не пам`ятаю, як саме, кулаками бив, чи лодонями рук я теж не пам`ятаю. Після цього...Побочій взяв у мене з рук алюмінієву миску...і цією мискою почав бити по спині та ногах потім він взяв мухобійку і бив нею мене теж по спині та ногах. Як саме і куди точно він мене бив я не пам`ятаю. Після цього...він мене більше не бив». У наданому для проведення даної судово-медичної експертизи «Протоколі відтворення обстановки і обставин події» від 10.05.2012 р. за участю ОСОБА_14 зокрема, вказано: «... ОСОБА_14 показала, що 27.07.10 після 18.00 год....вона сиділа та чистила рибу, а також показала положення в якому перебувала... ОСОБА_14 пояснила, шо...( ОСОБА_8 ) підійшов до неї з-заді та встав з правої сторони, після чого правою рукою наніс один удар в праву частину тулубу в районі - вище живота. Після цього...стоячи в тому ж самому положенні, тією ж рукою наніс один удар в обличчя, розбивши носа. Після цього ОСОБА_39 показала...(що) коли вона знаходилася зігнутою над ліжком в...кімнаті, (Побочій) підійшов до неї з правої сторони і почав наносити удари в праву частину тулуба в область грудей, по спині та з-заді по голові... ОСОБА_14 показала на місце, де стояв ОСОБА_8 в момент нанесення тілесних ушкоджень, а саме праворуч біля неї, позаду та ліворуч. Скільки саме разів і як саме ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження вона показати не може...Далі ОСОБА_14 показал а... (що) ОСОБА_8 взяв у неї з руки алюмінієву миску...і нею наніс їй 2 удари по спині в області поперекового відділу. Так само мухобійкою з дерев`яною ручкою він наносив їй удари по шиї та голові». ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 ПІДСУМКИ:
1 (1). Виявлені у ОСОБА_14 , 1962 р.н., за даними наданої медичної документації та рентгенограм, висновками консультанта-рентгенолога Київського обласного бюро СМЕ, тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились. З урахуванням характеру і розташування виявлених тілесних ушкоджень та зазначених показів потерпілої можна прийти до висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , могли утворитися в строк та за обставин, вказаних нею під час проведення відтворення обстановки та обставин події 10.05.2012 р. - а саме в результаті нанесення ОСОБА_14 сторонньою особою ударів руками (кулаками) по бокових поверхнях тулуба (грудної клітки) 27.07.2010 року. Наявні у потерпілої ушкодження не могли утворитися в результаті нанесення їй ударів дерев`яною мухобійкою. Чи могли виявлені ушкодження утворитися в результаті нанесення ударів алюмінієвою мискою, за наявними даними оцінити неможливо, так як потерпіла під час відтворення обстановки і обставин події не вказала, якою саме частиною миски були нанесені удари.
2 (2). Після виникнення виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень потерпіла могла здійснювати активні цілеспрямовані дії (зокрема, ходити, працювати по господарству, говорити та інше) на протязі необмеженого проміжку часу. За наявності тілесних ушкоджень такого характеру, які мали місце у ОСОБА_14 , може спостерігатися зменшення об`єму та інтенсивності рухової активності потерпілої особи (за рахунок відчуття фізичного болю в ділянках переломів ребер). ЗАВ. КАГАРЛИЦЬКИМ ВСМЕ (підпис, печатка Кагарлицького районного відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_51 »;
- в першому томі на аркушах 166-172 - «Висновок експерта» № 187/К (судово- медична експертиза) від 27.12.2012 року-24.01.2013 року: «...Дослідна частина: - Надана кримінальна справа № 12-6511 на 248 аркушах, яка містить такі дані: - A.c. 11. Акт № 81 від 26.08-08.11.2010 р. судово-медичного дослідження гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 )...- A.c. 19. Акт № 85 від 17-19.11.2010 р. судово-медичного дослідження гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані акту № 81, та має місце така заключна частина:...- A.c. 33-34. «Висновок експерта» № 21/10 від 18-28.03.2011 р. - судово- медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані акту № 85, та мають місце такі підсумки:...- A.c. 70-71. «Висновок експерта» № 49/21 від 22.06- 08.09.2011 р. - додаткова судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані «Висновку експерта» № 21/10, та мають місце такі записи:...- A.c. 221-222. «Висновок експерта» № 45/35 від 22.05-25.07.2012 р. - судово-медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 , 1962 р.н. (лікар судово-медичний експерт ОСОБА_22 ), у якому викладені дані актів № 81 та 85, «Висновків експерта» № 21/10 та 49/21, протоколу допиту потерпілої від 27.04.12 р., протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.05.12 р., та мають місце такі підсумки:...- A.c. 29-30. Протокол від 16.03.2011 року допиту потерпілої ОСОБА_14 :...- A.c. 150-153. Протокол від 27.04.2012 року допиту потерпілої ОСОБА_14 :...- A.c. 164-179. Протокол від 10.05.2012 року відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_14 та фото-таблиця до нього. Протокол містить такі дані:...Фото-таблиця до вищевказаного протоколу вивчена, її ксерокопія зберігається з архівним екземпляром даного «Висновку експерта». - 22.01.2013 року ОСОБА_14 (паспорт НОМЕР_1 ) в рентгенівському кабінеті КОБ СМЕ виконане контрольне рентген-обстеження грудної клітки. - 24.01.2013 року надані рентгенівські знімки грудної клітки від 17.08.10 р. (одна R-плівка), 01.10.10 р. (дві R-плівки), 21.06.11 р. дві (R-плівки) на ім`я ОСОБА_14 , виконані їй контрольні рентгенівські знімки від 22.01.13 р. (чотири R-плівки), проконсультовані членами експертної комісії, професором ОСОБА_20 та к.м.н. ОСОБА_41 : «Консолидированный перелом 9-10 рёбер справа по средней подмышечной линии, консолидированный перелом 9 ребра слева по подмышечной линии. Переломы могут соответствовать сроку травмы 27.07.10 г. с учетом данных анамнеза и клиники». Голова комісії Члени комісії (підписи, печатка відділу комісійних судово-медичних експертиз Київського обласного бюро судово-медичної експертизи) ОСОБА_52 ОСОБА_20 ОСОБА_53 ОСОБА_21 ПІДСУМКИ: 1, 2. 3, 5.
При вивчені наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_14 , 1962 р.н., з урахуванням проведеного їй 22.01.2013 року контрольного рентген-обстеження грудної клітки, встановлено, що у неї мали місце такі тілесні ушкодження: переломи 9-10 ребер; права по середній пахвовій лінії, 9 ребра зліва по пахвовій лінії. Зазначені ушкодження спричинені тупим /-ми/ предметом /-ами/ з обмеженою поверхнею контакту, визначити індивідуальні особливості якого /яких/ не представляється можливим (що не виключає ймовірність їх виникнення внаслідок ударів руками, ногами або іншими предметами). Приймаючи до уваги морфологічні особливості вищевказаних переломів ребер та дані матеріалів кримінальної справи № 12-6511, не виключається ймовірність виникнення вказаних ушкоджень в строк та при обставинах, зазначених ОСОБА_14 у протоколах допитів та під час проведення із нею слідчої дії - відтворення обстановки та обставин події, тобто 27.07.2010 року внаслідок ударів кулаками по боковим поверхням грудної клітки.
Виникнення вищевказаних ушкоджень внаслідок падіння із положення стоячи на плоску поверхню - виключається; можливо їх виникнення внаслідок не менше ніж 2-х падінь з ударами боковими поверхнями грудної клітки об тупі виступаючі предмети. Вищевказані переломи ребер за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я на строк, більший за 21 день, так як для їх зрощення потрібен такий термін. 4. Після отримання вищевказаних переломів ребер ОСОБА_14 могла здійснювати будь-які активні дії. Вказані ушкодження за рахунок больового синдрому могли тільки призвести до деякого зменшення об`єму та інтенсивності рухової активності потерпілої. Голова комісії, Члени комісії (підписи, печатка відділу комісійних судово-медичних експертиз Київського обласного бюро судово- медичної експертизи) ОСОБА_52 ОСОБА_20 ОСОБА_53 ОСОБА_21 »;
- в першому томі на аркушах: 44 - «Акт судово-медичного дослідження (обстеження)» № 81 від 26.08.-08.11.2010 року; 45 - «Пояснення» ( ОСОБА_14 ) від 21.08.2010 року; 57, 58 - «Протокол допиту потерпілого» ( ОСОБА_14 ) від 16.03.2011 року; 127-130 - «Протокол допиту потерпілого» ( ОСОБА_14 ) від 27.04.2012 року; 136-151 - «Протокол відтворення обстановки та обставин події» (за участю потерпілої ОСОБА_14 ) від 10.05.2012 року з фототаблицею із 22 фото, дані яких систематизовані в наступній таблиці:
ДАТА«Покази» Кісільової К...
КудиЧимКількість
21.08.2010 р.ОбличчяРукою1
СпинаКулак1
ТілоКулакДекілька
СпинаАлюмінієва мискаДекілька
26.08.2010 р.ОбличчяКулакБільш 1
Спина - поперек справаНе може сказатиБільш 1
СпинаКулакБільш 1
СпинаАлюмінієва мискаБільш 1
Все тілоМухобійкаБільш 1
16.03.2011 р.ОбличчяРукою1
Правий бікРукою1
СпинаКулак1
Правий бік Лівий бік Спина Г оловаРукамиДекілька
СпинаАлюмінієва мискаБільш 1
Ліве плече Праве плече Нижні частини кінцівокМухобійкаБільш 1
27.04.2012 р.Права частина тулубаРукою1
ГоловаРукою1
Тулуб,головаРуками (кулак, долонь)Декілька
Спина, ногиАлюмінієва мискаБільш 1
Спина, ногиМухобійкаБільш 1
10.05.2012 р.Права частина тулуба вище животаПравою рукою1
ОбличчяПравою рукою1
Права частина тулуба ділянка грудей Спина Г олова?Декілька
Спина - поперекАлюмінієва миска2
Шия, головаМухобійкаБільш 1

- п`ять рентген-знімків (грудної клітки від 14.10.2014 року за № 138) на ім`я ОСОБА_14 , які згідно «Книги обліку рентгенологічного відділення» (Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи) - зроблені 14.01.2014 року, були вивчені разом з позаштатним співробітником бюро (лікарем рентгенологом):
- переконливих травматичних/після травматичних змін правих 9,10 ребер, в т.ч. по пахвовим лініям не відмічається;

- відмічається деформація 11 го правого ребра по заднє пахвовій лінії у вигляді потовщення на протязі до 15 мм ознаки консолідованого перелому давністю більше 3 місяців;

- визначається деформація 9 го лівого ребра між заднє пахвовою та середнє пахвовими лініями у вигляді локального потовщення лише по зовнішній поверхні ознаки консолідованого перелому давністю більш 3 місяців.

ПІДСУМКИ:
1 11. Перед тим, як надати відповіді на питання Ухвали, вважаємо за необхідне звернути увагу судового слідства, що наявні дані свідчать про те, що після «подій від 27.07.2010 року»:
- «перший» об`єкт дослідження (рентгенограма правої половини грудної клітки в прямій проекції) датується 17.08.2010 року на 21 добу «після події» (коли лікар рентгенолог в межах судово медичного дослідження не зміг визначитися в терміні утворення перелому);
- «перший» огляд ОСОБА_14 , 1962 р.н., лікарем взагалі, а зокрема, лікарем судово медичним експертом, був проведений 26.08.2010 року на 30 добу «після події» (термін, коли наявність таких ушкоджень, як синці та садна, або їх наслідків, вже не визначається), при цьому на момент такого огляду з боку ОСОБА_14 будь яких скарг на локальну біль в ділянці ребер, не було;
- «другий» об`єкт дослідження (рентгенограми лівої та правої половин грудної клітки в прямій проекції) датується 01.10.2010 роком - на 66 добу «після події»;
- «третій» об`єкт дослідження (рентгенограми лівої та правої половин грудної клітки в прямій проекції) датується 21.06.2011 роком - майже 11 місяць «після події»;
- «четвертий» об`єкт дослідження (рентгенограми лівої та правої половин грудної клітки в прямій проекції) датується 22.01.2013 роком - майже через 2,5 роки «після події»;
- «п`ятий» об`єкт дослідження (рентгенограми лівої та правої половин грудної клітки в прямій проекції) датується 14.01.2014 роком - майже через 3,5 роки «після події».
Приймаючи до увагу існуючу морфо-рентгенологічну картину загоєння переломів ребер з початку травмування взагалі, а саме:
- приблизно станом на 7 добу;
- приблизно станом на 16-22 добу;
- приблизно станом на 3 місяця,
все це, враховуючі вище наведені датування об`єктів дослідження, не дозволяє в стверджувальній формі висловитись про спричинення ОСОБА_14 переломів ребер саме 27.07.2010 року.
Отримані дані під час проведення цієї експертизи, а саме дані дослідження рентгенологічних знімків грудної клітки від 14.01.2014 року, дозволяють стверджувати про те, що ОСОБА_14 в минулому (більш ніж за 3 місяця до 14.01.2014 року) були спричинені:
- перелом 11-ого правого ребра по заднє-пахвовій лінії;
- перелом 9-ого лівого ребра між заднє-пахвовою та середнє-пахвовою лініями.
Приймаючи до уваги локалізацію переломів (заднє-пахвова лінія, між заднє- пахвовою та середнє-пахвовою лініями), характер перелому 9-ого лівого ребра (лише по зовнішній поверхні) та відсутність переломів зазначених ребер по поруч розташованим лініям, все це дозволяє стверджувати про те, що дані переломи:
- не могли утворитися внаслідок прямої дії (удару) тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту на кшталт кисті, що зібрана в кулак;
- не могли утворитися внаслідок падіння на площину, в т.ч. при ударі об виступаючий тупий предмет з обмеженою поверхнею контакту;
- утворились внаслідок не прямої дії тупого предмету - при здавленні грудної клітки в переднє-задньому напрямку;
- не могли утворитися при обставинах, на які посилається ОСОБА_14 , під час проведення з нею певних дій (під час пояснень 21.08.2010 року, під час проведення гудово-медичного обстеження 26.08.2010 року, під час допиту 16.03.2011 року, під час допиту 27.04.2012 року, під час відтворення обстановки та обставин події 10.05.2012 року).
Перед тим, як дати відповідь на питання Ухвали щодо ступеню тяжкості вищезазначених тілесних ушкоджень, експертна комісія вважає за доцільне зазначити судовому слідству про те, що:
- тілесні ушкодження, які отримала ОСОБА_14 (повний перелом 11-ого правого ребра по заднє-пахвовій лінії, не повний перелом 9-ого лівого ребра між заднє-пахвовою та середнє-пахвовою лініями), не мають ознак небезпеки для життя, і можуть бути оцінені лише за критерієм «тривалість розладу здоров`я»;
- «тривалість розладу здоров`я», як критерій судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, - це строк порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, який обумовлений саме власне ушкодженням та який загально прийнятий для певного ушкодження;
- термін перебування людини на лікуванні (стаціонарному чи амбулаторному) не є та ніколи не був критерієм судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень!!!
- «тривалість розладу здоров`я», як критерій судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, з терміном перебування людини на лікуванні (стаціонарному чи амбулаторному) не знаходиться ні в якому кореляційному зв`язку!!!
- «загоєння» ушкодження та «тривалість розладу здоров`я» - це дві різні речі, які при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень взагалі не можна ототожнювати!!!
В даному випадку:
- визначення строку відновлення анатомічної цілості ребра/ребер, враховуючи їх локалізацію, доцільно зкорелювати із загальним строком іммобілізації (постійної та знімальної) у разі наявності таких переломів, тобто з тривалістю періоду, який є необхідним для досягнення мети - загоєння такого ушкодження з відновленням загальної функції грудної клітки;
- за умов одночасного спричинення ОСОБА_14 переломів 11-ого правого ребра та 9-ого лівого ребра, середній строк загальної іммобілізації в такому випадку складає 5-6 тижнів, що дозволяє віднести дані ушкодження до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я);
- за умов не одночасного (з різницею не менш ніж в три тижня) спричинення ОСОБА_14 переломів 11 -ого правого ребра та 9-ого лівого ребра, середній строк загальної іммобілізації в такому випадку складає 3 тижня, що дозволяє віднести окремо кожний з переломів до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
- допитаний в якості експерта ОСОБА_23 в судовому засіданні показав наступне, ( журнал судового засідання від 07.10.2014 року, аудіозапис від 07.10.2014 року, час, - з 14 год. 30 хв. по 14 год. 52 хв., Том № 2, а.с., 168 - 169):
Займає посаду завідувача відділом комісійної судово медичної експертизи Київського міського бюро судово медичних експертиз.

Він був експертом - доповідачем по вищевказаній експертизі.

Об`єктом було дане кримінальне провадження, а саме:

- акт судово медичного дослідження № 81 за серпень листопад 2010 року, де визано переломи 9, 10, 11 го ребер;

- висновок експерта № 21/10 Київського обласного бюро СМЕ, в якому констатовано переломи 9, 10 та 11 го ребер;

- висновок 187/к за грудень 2012 січень 2013 року, де констатовано переломи 9, 10 та 9 го ребер.

Під час проведення експертизи було проведено знімки нижніх ребер з метою достовірного встановлення переломів.

Під час проведення експертизи достеменно встановлено наступні тілесні ушкодження:

-перелом 11 го правого ребра по задній паховій лінії;

-перелом 9 го лівого ребра між заднє паховою та середньо паховою лініями.

Тілесні ушкодження, виявлені в ОСОБА_48 , могли утворитися внаслідок здавлення грудної клітки в напрямку, внаслідок же удару виникнення таких переломів виключається взагалі.

Чи одночасно спричинені тілесні ушкодження, - встановити достеменно не можливо.

Отримання вищевказаних тілесних ушкоджень при обставинах, які викладені потерпілою в протоколі допиту в якості потерпілої, під час відтворення обстановки та обставин події, в судових засіданнях, не можливо, так як внаслідок удару, в тому числі кулаком, переломи ребер по даних лініях не виникають, відповідно, вважає, що покази потерпілої про механізм заподіяння таких переломів не відповідають дійсності.

По рентгенограмі давність переломів ребер можна встановити станом на 7, 16, 22 день, максимум станом на 3 місяці.

Якщо рентгенограма зроблена через 3 місяці, встановити давність отриманого тілесного ушкодження не можливо, окрім того, по рентгенограмі взагалі не можливо встановити точну дату перелому.

Отже, перший рентген знімок з`явився на 21 добу, проте, лікар, який досліджував дану рентгенограму, призначив повторну рентгенограму з метою отримання контрольного знімку, що дало б змогу встановити орієнтовний час виникнення перелому, проте, контрольний знімок зроблено на 66 добу, що робить факт його проведення не доцільним з практичної точки зору.

Будь який перелом у зрілої людини рентген обслідування покаже.

Якщо зробити комп`ютерну томографію, то дана процедура покаже всі переломи взагалі за життя людини.

В судовому засіданні він висловлює думку всіх експертів, висновок експертизи є колегіальним. Він готував експертний висновок, як би була окрема думка будь кого із експертів, то була б в наявності окрема думка експерта, яка приєднується до матеріалів експертизи.

По медичній практиці перелом, якому до 3 місяців вважається таким, який загоюється, (такий, який консолідується), перелом же , якому більше 3 місяців,вважається загоєним, (тобто таким, який є консолідованим).

Стверджує, що в даному конкретному випадку було здавлення грудної клітки, а саме, нижньої її частини.

- допитаний в якості експерта ОСОБА_21 в судовому засіданні показав наступне, ( журнал судового засідання від 17.10.2014 року, аудіозапис від 17.10.2014 року, час, - з 11 год. 57 хв. по 12 год. 16 хв., Том № 2, а.с., 184 - 185):
Обіймає посаду начальника Київського обласного бюро СМЕ по експертній роботі, на час проведення експертизи був завідуючим відділом комісійних судово медичних експертиз.

Був експертом доповідачем по постанові слідчого від 19.11.2012 року про проведення судово медичної експертизи.

Під час експертизи було проведено отримання контрольного ренгтезнімка, а саме, - 22.01.2013 року.

По результатам отримання контрольних рентген знімків було констатовано перелом 9 10 ребер справа по середній паховій лінії, перелом 9 го ребра зліва по паховій лінії.

В зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_14 дуже пізно звернулася до медичної установи, встановити час спричинення тілесних ушкоджень не можливо, так як давність спричинення тілесних ушкоджень можливо лише визначити по вивченню рентген знімків.

Визначити механізм утворення тілесних ушкоджень, в даному випадку переломів, ( а саме, пряма, чи не пряма дія), встановити не можливо.

Після таких переломів особа може здійснювати будь які активні дії.

Отримання таких переломів, не виключається при обставинах та при умові, на які вказує потерпіла ОСОБА_14 , але стверджувати однозначно про таку обставину, не можливо.

У випадку розбіжності міє висновками експертиз та позиціями експертів слід призначати комісійну експертизу в Головному бюро судово медичних експертиз, ( при міністерстві охорони здоров`я України), для усунення розбіжностей.

Всі рентген знімки після проведення експертизи віддали слідчому, у провадженні якого перебувала справа.

- допитаний в якості експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні показав наступне, ( журнал судового засідання від 17.10.2014 року, аудіозапис від 17.10.2014 року, час, - з 12 год. 17 хв. по 12 год. 30 хв., Том № 2, а.с., 185 - 186):
Є професором кафедри променевої діагностики Національної Медичної академії післядипломної освіти.

Що стосується механізму отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень у виді переломів, то такі тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок ударів, при падіннях, при стисканні, то що, тому достеменно сказати, що дані переломи були утворені внаслідок лише ударів, не можливо.

Достеменно давність переломів можна встановити лише до вох місяців.

Під час проведення експертизи комісією було призначено повторну рентгенограму з метою отримання контрольних знімків, щоб мати можливість оглянути кістковий мозоль.

Проте, після отримання контрольного рентгензнімка встановити давність та механізм спричинення тілесних ушкоджень у вигляді переломів ребер у ОСОБА_14 встановити не можливо.

Відповідно, враховуючи думку експерта ОСОБА_21 , покази якого наведено вище, прокурором в судовому засіданні було заявлено клопотання про призначення по справі комісійної судово медичної експертизи, ( Том № 2, а.с., 212 215).
09.12.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення по справі комісійної судово медичної експертизи, (Том № 2, а.с., 220 224), на вирішення кої було поставлено запитання:
- Чи мале місце у потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер? Якщо мали місце, то яких саме, та вказати їх точну локалізацію;
- Якщо тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер мали місце, то яка орієнтовна їх давність?
- При відповіді на друге запитання вказати інтервал часу, в межах якого могли утворитися тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер;
- Який механізм утворення тілесних ушкоджень, прямого чи не прямого характеру травмуюча дія мала місце в даному випадку?
- Якщо тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер мають місце, то вказати, чи могли вони утворитися в період часу та за умов, обставин, на які вказує потерпіла ОСОБА_14 ?
- який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 .?
- чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 утворитися від падіння або ударів сторонньою особою, зокрема, ударів руками?
- чи могла ОСОБА_14 після отриманих тілесних ушкоджень проводити активні дії, якщо так, то які саме?
- чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_14 утворитися в строк та за умов, вказаних нею під час проведення допитів в якості потерпілої та під час проведення відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_14 .?
- переломи яких ребер та якої точної локалізації мали місце у ОСОБА_14 за даними рентгенограмного дослідження від 28.01.2014 року?
- чи відповідає локалізація переломів ребер, виявлених при рентгенограмних дослідженнях від 28.01.2014 року локалізації переломів ребер у ОСОБА_14 , виявлених при раніше проведених рентгенограмних дослідженнях?
- чи могли виявлені у ОСОБА_14 тілесні ушкодження утворитися при здавленні грудної клітки, якщо так, то в якому напрямку?
Проведення експертизи доручено експертам ДУ «Головне бюро судово медичної експертизи МОЗ України», м. Київ, вул. Оранжерейна, 9, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 383, 384 КК України.
Для проведення експертизи надано кримінальне провадження, справа № 368/519/13 к, провадження № 1 - кп/368/2/14.

22.06.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло письмове відношення з Головного бюро судово медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України, (Том № 2, а.с., 236), в якій дана утанова просила суд надати на адресу експертної установи додаткові матеріали у вигляді рентгенограм грудної клітки ОСОБА_14 , а саме:

- від 17.08.2010 року, - одна;

- від 01.10.2010 р., - дві;

- від 21.06.2011 р., - дві;

- від 22.01.2013 року чотири.

06.07.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду повторно надійшло письмове відношення з Головного бюро судово медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України, (Том № 2, а.с., 239), в якій дана утанова просила суд надати на адресу експертної установи додаткові матеріали у вигляді рентгенограм, які вказано вище, грудної клітки ОСОБА_14 , просили вилучити дані рентгенограми у потерпілої, чи в лікувальних установ.

14.07.2015 року Кагарлицький районний суд надіслав на адресу експертної установи офіційний лист, в якому вказав, що вищевказані знімки знаходяться у потерпілої ОСОБА_14 , проте, вона їх відмовляється надавати на проведення експертизи, ( Том № 2, а.с., 241).
18.12.2015 року кримінальна справа була повернута до Кагарлицького районного суду без проведення експертизи, ( Том № 2, а.с., 248), в зв`язку з відсутністю контрольних рентгенограм, які потерпіла ОСОБА_14 відмовилася надати суду для їх спрямування до експертної установи для проведення експертизи.

В даному випадку суд окремо звертає увагу на поведінку потерпілої ОСОБА_14 під час проведення судового слідства, яка, на думку суду, перешкоджала встановленню істини по справі, та, відповідно, перешкоджала винесенню по даному кримінальному провадженні вмотивованого, законного рішення, а саме:
Так, під час судового засідання, яке відбулося 15.04.2013 року, (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, допит потерпілої ОСОБА_14 о 12 год. 09 хв, Том № 1, а.с., 248), потерпіла ОСОБА_14 зазначила, що первинні рентгенівські знімки, які були зроблені під час досудового слідства знаходяться в неї вдома, в с. Македони Миронівського району Київської області, та погодилася надати їх суду для призначення судово медичної експертизи.

Потім в цьому ж засіданні зазначила, що знімки знаходяться в м. Києві в друзів, проте, вона їх надасть під розписку на слідуючому судовому засіданні.

Проте, в судовому засіданні, яке відбулося 25.06.2013 року, (Журнал судового засідання від 25.06.2013 року, допит потерпілої ОСОБА_14 о 11 год. 14 хв., Том № 2, а.с., 49), потерпіла ОСОБА_14 зазначила, що первинних знімків в неї немає, бо вона чи то їх викинула, чи то віддала якомусь приватному лікарю, ім`я якого назвати відмовляється.

04.07.2013 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про проведення по справі судово медичної експертизи, проведення якої було доручено експертам Київського міського бюро судово медичних експертиз, ( Том № 2, а.с., 68 71).

Проте, в зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_14 відмовлялася від прибуття до експертної установи для проведення експертизи, наполягала на продовженні слухання справи без проведення експертизи, судом було відкликано кримінальну справу з експертної установи без проведення експертизи для продовження слухання справи по суті, ( Том № 2, а.с., 76).

10.12.2013 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою було доручено органу досудового розслідування Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області провести повторну рентгенограму ребер потерпілої ОСОБА_14 в міському клінічному бюро судово медичних експертиз, (Том № 2, а.с., 90 93).

Проведення повторної контрольної рентгенограми ребер потерпілої ОСОБА_14 зумовлене тим, що, як вказувалося вище, потерпіла ОСОБА_14 відмовлялася надати первинні рентгенограми.
По результатах проведення експертизи, судом було отримано висновок експерта № 43 2014/о, ( Том № 2, а.с., 117 128).
В зв`язку з тим, що висновки, вказані в даній експертизі суттєво різняться з висновками, які містяться в попередніх експертизах, ( в частині кількості переломів ребер, механізму їх спричинення, взагалі, можливості отримати такі переломи за умов та обставин, на які вказує потерпіла ОСОБА_14 ), судом по даній кримінальній справі було призначено комісійну судово медичну експертизу в ДУ «Головне бюро судово медичної експертизи МОЗ України».
Проте, для її проведення, необхідно було надати рентген знімки від 17.08.2010 року, - один, від 01.10.2010 р., - два, від 21.06.2011 р., - два, від 22.01.2013 року чотири, які знаходяться в потерпілої ОСОБА_14 , проте, потерпіла категорично відмовилася їх надати, в зв`язку з чим кримінальна справа була повернута з експертної установи без проведення комісійної судово медичноїекспертизи.

Підсумовуючи вищевказані факти, що стосуються поведінки потерпілої ОСОБА_14 , суд приходить до висновку, що своєю поведінкою, (яка підтверджена вище судом належними фактами), яка була спрямована на ухилення від проведення експертизи, ухилення від проведення повторних рентгензнімків, не надання первинних рентгензнімків, потерпіла значною мірою чинила процесуальні перепони щодо винесення судом вироку, так як своїми умисними діями не давала змогу суду об`єктивно, в повній мірі дослідити об`єктивні обставини події, які потерпіла називає не інакше як злочин, який, на її думку, був спрямований проти її здоров`я.

Обсяг доказів, які були враховані при винесенні вироку, та їх перелік:
Докази, здобуті органами досудового слідства під час досудового розслідування кримінального провадження, (Том № 1, а.с., 27 119), та на які посилалася сторона обвинувачення при обвинуваченні ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України:
- заява потерпілої ОСОБА_14 про вчинений щодо неї злочин, (Том № 1, а.с., 40);

- протокол огляду місця події від 30.08.2010 року, (Том № 1, а.с., 41 42);

- акт судово медичного дослідження (обстеження) № 81 від 08.11.2010 року, (Том № 1, а.с., 44);

- акт судово медичного дослідження (обстеження) № 85 від 19.11.2010 року, (Том № 1, а.с., 51);

- висновок експерта № 21/10 від 28.03.2011 року, (Том № 1, а.с., 61 62);

- протокол очної ставки від 11 квітня 2010 року, (Том № 1, а.с., 65 67);

- висновок експерта № 49/21 від 08.09.2011 року, (Том № 1, а.с., 85 86);

- характеристика потерпілої ОСОБА_14 по місцю проживання, (Том № 1, а.с., 99);

- довідки, видані Миронівською районною лікарнею Київської області у відношенні потерпілої ОСОБА_14 , ( Том № 1, а.с., 100 101);

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 10.05.2012 року з фото таблицею до нього, (Том № 1, а.с., 136 151);

- висновок експерта № 45/35 від 25.07.2012 року, (Том № 1, а.с., 162 163);

- висновок експерта № 187/к від 24.01.2013 року, (Том № 1?а.с., 166 172);

- паспорт обвинуваченого ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., 187);

- Довідка про судимість у відношенні ОСОБА_8 , (Том №1, а.с., 188 189);

- вироки у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., - 191 200);

- характеристика по місцю проживання ОСОБА_8 , (том № 1, а.с., 204);

- довідки, видані поліклінікою Кагарлицькою ЦРЛ у відношенні ОСОБА_8 , (Том №1, а.с., 206 207);

Докази, здобуті судом під час судового слухання справи:
- показання обвинуваченого ОСОБА_8 , ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - 10 год. 39 хв., - 10 год. 08 хв, Том № 1, а.с., 245 246);

- показання потерпілої ОСОБА_14 , ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - 11 год. 09 хв., - 12 год. 29 хв, Том № 1, а.с., 247 248);

- показання свідка ОСОБА_18 , (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 12 год. 43 хв., - 12 год. 50 хв, Том № 1, а.с., 248 249);

- показання свідка ОСОБА_16 , (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 12 год. 53 хв., - 13 год. 00 хв, Том № 1, а.с., 249);

- показання свідка ОСОБА_15 , (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 13 год. 00 хв., - 13 год. 10 хв, Том № 1, а.с., 249);

- показання експерта ОСОБА_22 , (журнал судового засідання від 04.07.2013 року, аудіо запис від 04.07.2013 року, час, - 11 год. 00 хв., - 13 год. 37 хв., Том № 2, а.с., 64);

- висновок експерта № 43 2014/о від 11.07.2014 року, (Том № 2, а.с., 117 128);

- показання експерта ОСОБА_21 , (журнал судового засідання від 17.10.2014 року, аудіозапис судового засідання від 17.10.2014 року, Том № 2, а.с., 184 185);

- показання експерта ОСОБА_20 , (журнал судового засідання від 17.10.2014 року, аудіо запис судового засідання від 17.10.2014 року, Том № 2, а.с., 185 186);

- показання свідка ОСОБА_19 , (журнал судового засідання від 21.03.2016 року, аудіо запис судового засідання від 21.03.2016 року, Том № 3, а.с., 34);

- показання свідка ОСОБА_17 , (журнал судового засідання від 21.03.2016 року, аудіо запис судового засідання від 21.03.2016 року, Том № 3, а.с., 34, - зворотня сторона);

Отже, докази, які були досліджені судом в судовому засіданні, в подальшому, (нижче), будуть оцінені з точки зору Глави 5 КПК України 1960 року редакції, та Глави 4 КПК України діючого КПК України.
Посилання в даному випадку на норми КПК України 1960 року редакції в розрізі доказів та доказування обумовлено наступним.
Отже, як вбачається з даного кримінального провадження досить значна частина доказів, а саме, - заява потерпілої ОСОБА_14 про вчинений щодо неї злочин, (Том № 1, а.с., 40);

- протокол огляду місця події від 30.08.2010 року, (Том № 1, а.с., 41 42);

- акт судово медичного дослідження (обстеження) № 81 від 08.11.2010 року, (Том № 1, а.с., 44);

- акт судово медичного дослідження (обстеження) № 85 від 19.11.2010 року, (Том № 1, а.с., 51);

- висновок експерта № 21/10 від 28.03.2011 року, (Том № 1, а.с., 61 62);

- протокол очної ставки від 11 квітня 2010 року, (Том № 1, а.с., 65 67);

- висновок експерта № 49/21 від 08.09.2011 року, (Том № 1, а.с., 85 86);

- характеристика потерпілої ОСОБА_14 по місцю проживання, (Том № 1, а.с., 99);

- довідки, видані Миронівською районною лікарнею Київської області у відношенні потерпілої ОСОБА_14 , ( Том № 1, а.с., 100 101);

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 10.05.2012 року з фото таблицею до нього, (Том № 1, а.с., 136 151);

- висновок експерта № 45/35 від 25.07.2012 року, (Том № 1, а.с., 162 163);

- висновок експерта № 187/к від 24.01.2013 року, (Том № 1?а.с., 166 172);

- паспорт обвинуваченого ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., 187);

- Довідка про судимість у відношенні ОСОБА_8 , (Том №1, а.с., 188 189);

- вироки у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., - 191 200);

- характеристика по місцю проживання ОСОБА_8 , (том № 1, а.с., 204);

- довідки, видані поліклінікою Кагарлицькою ЦРЛ у відношенні ОСОБА_8 , (Том №1, а.с., 206 207), - були здобуті під час дії КПК України в редакції 1960 року.
Згідно положення п. 8 Розділу ХІ, - Перехідні положення, чинного КПК України, допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається в порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Отже, згідно ст. 64 КПК України, (в редакції 1960 року):
При провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:
1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);
2)винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;
3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання;
4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.
Поняття предмета доказування в розумінні КПК України 1960 року редакціїтлумачиться як система (сукупність) фактів і обставин об`єктивної дійсності, які мають матеріально-правове (кримінально- та цивільно-правове) і процесуальне (кримінально- та цивільно-процесуальне) значення і є необхідними і достатніми фактичними підставами для вирішення кримінальних справ остаточно і по суті.
Згідно ст. 65 КПК України в редакції 1960 року:
Доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, іцо мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.
Отже, поняття доказу, - це органічна єдність фактичних даних та їх процесуальних джерел, що має для усіх суб`єктів кримінального процесу єдине правове значення для встановлення обставин предмета доказування.
У ч.2 ст.65 наводиться перелік процесуальних джерел, який не може бути зміненим.
Крім цього, докази поділяють на прямі та непрямі (побічні); обвинувальні і виправдувальні; первинні та похідні; особисті і речові.
Підставою для поділу доказів на прямі та непрямі (побічні) є характер їх відношення до обставини, яка підлягає доказуванню. Прямим є доказ, який прямо і безпосередньо встановлює наявність чи відсутність обставини, що доказується.
Непрямим (побічним) є доказ, який спочатку обґрунтовує наявність чи відсутність проміжного (доказового) факту, а через нього наявність чи відсутність обставини предмета доказування.
Критерієм поділу доказів на обвинувальні та виправдувальні є відношення змісту доказу до підозри та обвинувачення.
Обвинувальними визнаються докази, що встановлюють наявність суспільно небезпечного діяння, вчинення його певною особою, вину даної особи, а також обставини, які обтяжують покарання.
Виправдувальні докази, навпаки, складають основу рішення щодо відсутності суспільно небезпечного діяння, невинуватості особи, або наявності обставин, що пом`якшують покарання.
Підставою поділу доказів на особисті та речові є різні види фактичних даних, механізму їх формування та використання. Особисті докази виходять від людини (показання, різні документи, у тому числі процесуальні, висновок експерта). Речові докази, - це предмети матеріального світу, фрагменти речової обстановки (знаряддя злочину, предмети зі слідами злочину тощо).
Допустимість означає отримання фактичних даних:
- належним суб`єктом, який правомочний проводити процесуальні дії для отримання доказів;
- з установленого кримінально процесуальним законом джерела;

- встановленим законним способом та порядком збирання доказів.

Згідно ст. 66 КПК України в редакції 1960 року:
Особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі викликати в порядку, встановленому цим Кодексом, будь- яких осіб як свідків і як потерпілих для допиту або як експертів для дачі висновків; вимагати від підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян пред`явлення предметів і документів, які можуть встановити необхідні в справі фактичні дані; вимагати проведення ревізій; вимагати від банків інформацію, яка містить банківську таємницю, іцодо юридичних та фізичних осіб у порядку та обсязі, встановлених Законом України Про банки і банківську діяльність. Виконання цих вимог є обов`язковим для всіх громадян, підприємств, установ і організацій.
Докази можуть бути подані підозрюваним, обвинуваченим, його захисником, обвинувачем, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем і їх представниками, а також будь-якими громадянами, підприємствами, установами і організаціями.
У передбачених законом випадках особа, яка проводить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі доручити підрозділам, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, провести оперативно-розшукові заходи чи використати засоби для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальній справі.
Отже, кримінально-процесуальне доказування в розумінні КПК України 1960 року редакції розглядалася як практична діяльність уповноважених законом суб`єктів, яка відбувається в особливій процесуальній формі, шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.
Отже, що стосується доказів у виді:
- заяви потерпілої ОСОБА_14 про вчинений щодо неї злочин, (Том № 1, а.с., 40), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як на думку суду дана заява потерпілої лише засвідчує факт її звернення до правоохоронних органів.
Відповідно, сама заява потерпілої ОСОБА_14 не може свідчити достеменно не тільки про ту обставину, що саме ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження, а також не може свідчити про той факт, що тілесні ушкодження, які зафіксовані на контрольній рентгенограмі, яка була проведена судом за ухвалою, та які описані в експертизі, (оцінка яким судом буде наведена нижче), отримані були потерпілою ОСОБА_14 саме 27.07.2010 року.

- протоколу огляду місця події від 30.08.2010 року, (Том № 1, а.с., 41 42), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), в ньому лише описано домоволодіння ОСОБА_8 .
Суд свою думку обґрунтовує тим, що під час даного огляду місця події не виявлено ознак, які б свідчили, що саме в цьому місці та у вказаний потерпілою ОСОБА_14 час було вчинено злочин, який інкримінують ОСОБА_8 .

Такими ознаками, на думку суду, могли б свідчити сліди бійки, (перевернуті речі, сліди крові на речах, які знаходяться в домоволодінні ОСОБА_8 , поломані чи пошкоджені речі матеріального світу, зокрема, предмети повсякденного вжитку, тобто, речі, які містять на собі ознаки того факту, що в даному місці було вчинено злочин, тощо).

Під час проведення даного огляду місця події нічого не вилучалося, що ставить під розумний сумнів ту обставину, що саме в даному домоволодінні потерпілій ОСОБА_14 були нанесені тілесні ушкодження, зокрема, обвинуваченим ОСОБА_8 .

Так, на думку суду, доказами вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, які б гіпотетично могли б бути виявлені та вилучені під час огляду місця події у разі вчинення злочину могли б бути:

- мухобійка, якою, згідно з слів потерпілої ОСОБА_14 , обвинувачений ОСОБА_54 наносив їй удари по тулубу. На даній мухобійці могла б бути виявлена кров потерпілої ОСОБА_14 , так як остання під час допиту в судовому засіданні вказувала, що ОСОБА_8 наносив їй удари даним предметом по всьому тілу, зокрема, по обличчю, після того, як в неї пішла з носа кров після попереднього побиття, що логічно передбачає ту обставину, що на даному предметі могла залишитися кров потерпілої;

- металева миска, (орієнтовно з алюмінієвого сплаву, як вказує потерпіла), якою обвинувачений ОСОБА_8 , зі слів потерпілої ОСОБА_14 наносив їй удари по тулубу.

Дана миска могла мати сліди деформації, які б виникли після застосування фізичної сили до матеріалу, з якої виготовлена миска, шляхом удару чи ударів, могла залишитися також кров потерпілої.

Окрім того, наявність даної миски та особливості її поверхні, могли б дати можливість експерту дати відповідь, чи могли утворитися тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої, внаслідок ударів мискою;

- рушник зі слідами речовини бурого кольору, (крові), так як потерпіла ОСОБА_14 під час давання показань, вказувала, що після побиття в неї пішла кров з носа, та, після того, як вона вмилася, вона витиралася рушником, що логічно передбачає наявність слідів крові на рушнику;

- постільна білизна з ліжка потерпілої ОСОБА_14 , зі слідами речовини бурого кольору, (крові), так як потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що через чотири дні в неї в той час, коли вона перебувала в ліжку, пішла сильна кровотеча, що логічно передбачає залишення слідів крові на постільній білизні потерпілої ОСОБА_14 .

Окремо суд зазначає, що вважає даний протокол огляду місця події таким, який складений поверхнево, без належного прагнення слідчого до повного з`ясування обставин справи, адже під час огляду місця події слідчий мав повне право поставити запитання власнику домоволодіння, а саме, - ОСОБА_8 , щодо наявності речей у виді мухобійки, металевої миски, рушника, постільної білизни, які знаходилися в домоволодінні під час проживання в ньому потерпілої ОСОБА_14 , що слідчим зроблено не було, що фактично звело на нівець доцільність проведення такої основоположної слідчої дії, як огляд місця події, так як на думку суду, правильне, грамотне, об`єктивне складання протоколу огляду місця події є основоположним, вирішальним чинником для подальшого розслідування кримінального провадження, (на той час кримінальної справи).

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що слідча дія у вигляді огляду місця події, як правило, проводиться, по можливості, негайно після вчинення злочину з основною метою, - первинна фіксація обстановки та обставин події, які в подальшому будуть мати значення як вихідні дані при проведенні експертиз, виявлення та вилучення речей матеріального світу, які в подальшому будуть визнані речовими доказами, проте, дана слідча дія була проведена через значний, на думку суду проміжок часу, - через більше, ніж місяць після дати, на яку вказує потерпіла, (дата нанесення тілесних ушкоджень), що ставить під великий сумнів ефективність проведення даної слідчої дії.

Проте, слід зазначити, що вина у такому зволіканні у проведенні першочергової слідчої дії фактично лежить на самій потерпілій ОСОБА_14 , так як вона звернулася до Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області через більше, ніж 20 днів, з дати, на яку вона вказує, як на дату нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8

- акту судово медичного дослідження (обстеження) № 81 від 08.11.2010 року, (Том № 1, а.с., 44), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Щодо даного доказу слід зазначити, що на тілі потерпілої ОСОБА_14 під час її обстеження судово медичним експертом будь яких тілесних ушкоджень виявлено не було, скаржилася лише на біль у шиї та попереку справа, скарг на біль в ребрах не висловлювала.

Надала особисто рентгенограму № 16 від 17.08.2010 року, та висновок до неї, в якому вказувалося, що виявлено перелом 10 ребра справа.

У жовтні 2010 року надала довідку про результати рентгенологічного дослідження ребер з обох боків, в якому вказано, що містяться консолідуючі переломи ІХ, Х ребер справа, ( по середньо паховій лінії, і ІХ зліва. Консолідовані переломи VІІІ, ІХ ребер зліва по задній паховій лінії.

Висновок консультанта рентгенолога: Перелом 10,11 ребер справа, перелом 9 ребра зліва. По терміну відповідає даті травми.

Згідно заключної частини: ушкодження, виявлені потерпілою, могли виникнути в строк та за обставин, на які вказує потерпіла.

Щодо даного доказу слід зазначити, що згідно даного акту судово медичного дослідження, достеменного доказу, що ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, а саме, - 27.07.2010 року, - немає.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що даний акт судово медичного обстеження був проведений на підставі рентгензнімків, походження яких не відоме, ( як сам зазначив судово медичний експерт ОСОБА_22 , який проводив обстеження), та які потерпілою ОСОБА_14 в судове засідання, не зважаючи на вимогу суду, не надані, що дає підстави суду з сумнівом віднестися до даного доказу, не тільки як доказу вини ОСОБА_8 , а йдо самого факту вчинення злочину.

- акту судово медичного дослідження (обстеження) № 85 від 19.11.2010 року, (Том № 1, а.с., 51), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Щодо даного доказу слід зазначити, що в заключній частині даного обстеження вказано, що наявні у ОСОБА_14 переломи ребер могли утворитися в результаті падіння потерпілої з положення стоячи з ударом об виступаючий тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею, проте, не менше, ніж двох падінь.

Вищевказаний висновок експерта свідчить про той факт, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої у вигляді переломів ребер могли виникнути не тільки від ударів, а й від іншого чинника, - падіння з положення стоячи.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що даний акт судово медичного обстеження був проведений на підставі рентгензнімків, походження яких не відоме, ( як сам зазначив судово медичний експерт ОСОБА_22 , який проводив обстеження), та які потерпілою ОСОБА_14 в судове засідання, не зважаючи на вимогу суду, не надані, що дає підстави суду з сумнівом віднестися до даного доказу, не тільки як доказу вини ОСОБА_8 , а йдо самого факту вчинення злочину.

- висновку експерта № 21/10 від 28.03.2011 року, (Том № 1, а.с., 61 62), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Щодо даного доказу слід зазначити, що в заключній частині даного обстеження вказано, що для достовірного визначення положення, в якому перебувала ОСОБА_14 , під час заподіяння їй тілесних ушкоджень, об`єктивних судово медичних даних немає. В цей час вона могла перебувати в будь якому положенні.

Для достовірного визначення взаємного розташування потерпілої та сторонньої особи, яка наносила їй удари, в період заподіяння тілесних ушкоджень, достатніх об`єктивних судово медичних даних немає.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що даний висновок експерта був проведений на підставі рентгензнімків, походження яких не відоме, ( як сам зазначив судово медичний експерт ОСОБА_22 , який проводив експертизу), та які потерпілою ОСОБА_14 в судове засідання, не зважаючи на вимогу суду, не надані, що дає підстави суду з сумнівом віднестися до даного доказу, не тільки як доказу вини ОСОБА_8 , а й до самого факту вчинення злочину.

- протоколу очної ставки від 11 квітня 2010 року, (Том № 1, а.с., 65 67), факт проведення якої, на думку суду, ніякої доказової бази як для доведення факту вчинення злочину, а й доказу вини обвинуваченого ОСОБА_8 не має, так як внаслідок вчинення даної процесуальної дії розбіжності між показами потерпілої ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_8 не усунуті, не здобуто інших фактів доказів, які б могли бути покладені в основу при винесенні обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_8 в їх сукупності.

- висновку експерта № 49/21 від 08.09.2011 року, (Том № 1, а.с., 85 86), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Щодо даного доказу слід зазначити, що в заключній частині даної експертизи вказано, що при повторному консультуванні в Київському обласному бюро СМЕ наданих для додаткової судово медичної експертизи двох рентгенограм грудної клітки ОСОБА_14 були виявлені ознаки консолідованих (повністю зрощених) переломів 9 го і 10 ребер зліва.

Повна консолідація наявних переломів на час рентгенологічного обстеження 21.06.2011 року свідчить про значну давність даних переломів та не виключає можливості їх отримання 27.07.2010 року.

Слід зазначити, що вираз «не виключає можливості їх отримання», як зазначив сам експерт ОСОБА_22 , покази якого наведено вище, та їх аналіз буде судом зроблено нижче, не вказує на той факт, що дані тілесні ушкодження могли утворитися саме 27.07.2010 року, так як зазначив сам же експерт, могли утворитися навіть за багато років до 27.07.2010 року.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що дана експертиза була проведена на підставі рентгензнімків, походження яких не відоме, ( як сам зазначив судово медичний експерт ОСОБА_22 , який проводив обстеження), та які потерпілою ОСОБА_14 в судове засідання, не зважаючи на вимогу суду, не надані, що дає підстави суду з сумнівом віднестися до даного доказу, не тільки як доказу вини ОСОБА_8 , а йдо самого факту вчинення злочину.

- характеристики потерпілої ОСОБА_14 по місцю проживання, (Том № 1, а.с., 99), довідок, виданих Миронівською районною лікарнею Київської області у відношенні потерпілої ОСОБА_14 , ( Том № 1, а.с., 100 101), то, на думку суду, дані докази лише характеризують особу потерпілої ОСОБА_14 , причому, не в повній мірі позитивно, а тому не можуть слугувати доказами на підтвердження як вчинення злочину, (події), а й доказами на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, окрім того, дані покази на думку суду не мають ніякого доказово значення для даного кримінального провадження.

- протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.05.2012 року з фототаблицею до нього, (Том № 1, а.с., 136 151), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
В даному доказі потерпіла ОСОБА_14 , як вважає суд, суб`єктивно описує події, які, на її думку, сталися 27.07.2010 року, та які, на думку суду, доказами, які викладені судом вище, та будуть досліджені судом нижче, зокрема, висновком експертизи, в якій зазначено, що отримання тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних потерпілою під час відтворення обстановки та обставин події, не підтверджуються.

- висновку експерта № 45/35 від 25.07.2012 року, (Том № 1, а.с., 162 163), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що дана експертиза була проведена на підставі рентгензнімків, походження яких не відоме, ( як сам зазначив судово медичний експерт ОСОБА_22 , який проводив обстеження), та які потерпілою ОСОБА_14 в судове засідання, не зважаючи на вимогу суду, не надані, що дає підстави суду з сумнівом віднестися до даного доказу, не тільки як доказу вини ОСОБА_8 , а йдо самого факту вчинення злочину.

Причому, слід зазначити, дані сумніви суду повністю підтвердилися, зглядаючись на висновки судово медичної експертизи, які були судом проведені під час судового слідства, та які судом будуть наведені нижче.

- висновку експерта № 187/к від 24.01.2013 року, (Том № 1?а.с., 166 172), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що дана експертиза була проведена на підставі рентгензнімків, походження яких не відоме, та які потерпілою ОСОБА_14 в судове засідання, не зважаючи на вимогу суду, не надані, що дає підстави суду з сумнівом віднестися до даного доказу, не тільки як доказу вини ОСОБА_8 , а йдо самого факту вчинення злочину.

Причому, слід зазначити, дані сумніви суду повністю підтвердилися, зглядаючись на висновки судово медичної експертизи, які були судом проведені під час судового слідства, та які судом будуть наведені нижче.

- паспорту обвинуваченого ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., 187), довідки про судимість у відношенні ОСОБА_8 , (Том №1, а.с., 188 189), вироків у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , (Том № 1, а.с., - 191 200), характеристика по місцю проживання ОСОБА_8 , (том № 1, а.с., 204), довідок, виданих поліклінікою Кагарлицькою ЦРЛ у відношенні ОСОБА_8 , (Том №1, а.с., 206 207), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено чс. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), з вищевказаного доказу не можливо достеменно встановити не тільки час отримання потерпілою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а й встановити той факт, що нанесення потерпілій тілесних ушкоджень відбулося за обставин, на які вказує потерпіла.
Так, зглядаючись про довідку про судимість та останній вирок, обвинувачений ОСОБА_8 на підставі ст. 89 КК України є не судимим, тому попередні судимості, які погашені в установлені законом порядку, не можуть розглядатися судом як належний доказ не тільки вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КПК України, а й доказом вчинення злочину взагалі. Окрім того, суд вважає, що дані про погашену в установленому порядку судимість не мають някого відношення в якості доказової бази по даному кримінальному провадженню.

Що ж стосується доказів у виді показань обвинуваченого ОСОБА_8 , показань потерпілої ОСОБА_14 , та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_22 , ОСОБА_57 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , які були здобуті під час досудового слідства ще в період дії КПК України в редакції 1960 року, тобто, які були дані слідчому, то такі докази, здобуті під час досудового слідства, та які містяться в матеріалах справи, судом до уваги не беруться, та не можуть бути доказами в розумінні діючого КПК України з огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, а тому не вказані та не досліджені в мотивувальній частині даного вироку.

Окрім того свідок ОСОБА_57 не допитувалася під час судового слухання справи, так як є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_14 , та скориставшись правами, які передбачені ст. 63 Конституції України, відмовилася давати показання в даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показання, наданими слідчому прокурору, або посилатися на них.

Що ж стосується доказів, які були здобуті під час судового слухання даного кримінального провадження, то суд оцінював їх на підставі Глави 4 Докази і доказування діючого КПК України.
Згідно ст. 84 КПК України
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому ним Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 95 КПК України:
Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду.
Свідок, експерт зобов`язані давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку.
Суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, що стосується:
- показань обвинуваченого ОСОБА_8 , які він надав в судовому засіданні, ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіозапис від 15.04.2013 року, час, - 10 год. 39 хв., - 10 год. 08 хв, Том № 1, а.с., 245 246), які наведені судом в повному обсязі вище, то суд вважає його покази логічними, послідовними, які не суперечать показам потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , показанням експертів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 , якому в судовому засіданні було роз`яснено його права, які передбачено ст. 63 Конституції України, та ст. 18 КПК України, та які надані ним добровільно, дають підстави суду визначитися щодо тієї обставини, що події злочину, в якому його обвинувачують, а саме, - побиття потерпілої ОСОБА_14 27.07.2010 року не було, відповідно, виключається його вина у вчиненні злочину, та, відповідно, виключається винесення обвинувального вироку.

Слід зазначити, що в показаннях обвинуваченого ОСОБА_8 взагалі відсутні ознаки застосування буль якого способу свого захисту, тому, на думку суду, показання обвинуваченого ОСОБА_8 свідчать про висвітлення ним об`єктивних обставин події, які відбувалися 27.07.2010 року.

Суд позитивно сприймає показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що він ніколи не застосовував фізичне насильство до потерпілої ОСОБА_14 , не наносив їй тілесні ушкодження 27.07.2010 року, не чинив їй перепон у пересуванні по населеному пункті, у спілкуванні з іншими особами.

Так, судом встановлено, що на час проживання потерпілої ОСОБА_14 в помешканні ОСОБА_8 , вона мала при собі три мобільні телефони, також був стаціонарний телефон у будинку ОСОБА_8 , що, в разі нанесення потерпілій ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, давало б змогу потерпілій повідомити про даний факт правоохоронні органи, повідомити про свій стан здоров`я заклад медицини, повідомити про факт побиття свою рідну сестру, та інших родичів, викликати таксі з метою полишення помешкання ОСОБА_8 , тобто, вчинити будь які дії щодо повідомлення про вчинений злочин, отримання медичної допомоги, уникнення спілкування з обвинуваченим шляхом полишення помешкання, тощо.

- показань потерпілої ОСОБА_14 , ( журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 11 год. 09 хв., - 12 год. 29 хв, Том № 1, а.с., 247 248), то суд вважає їх не логічними, не послідовними, та такими, що не відповідають дійсності, такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження з огляду на наступне.
Перш за все суд сприймає показання потерпілої ОСОБА_14 як показання, які спрямовані на захист власного інтересу в кримінальному провадженні, зокрема, доведення факту вчинення злочину та вини обвинуваченого ОСОБА_8 з метою отримання коштів від обвинуваченого ОСОБА_8 шляхом задоволення її цивільного позову щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Покази потерпілої ОСОБА_14 містять елементи не об`єктивності, зокрема, в частині дати, обставин події, яка відбулася 27.07.2010 року, та подальшого розвитку подій.

Зокрема, покази потерпілої ОСОБА_14 щодо часу, механізму спричинення їй тілесних ушкоджень повністю спростовуються висновком судово медичної експертизи № 43 2014/0, ( а.с., 117 128), оцінка якої судом наведена в мотивувальній частині даного вироку.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_14 надавала не логічні, не об`єктивні покази, які містять суперечності.

Так, під час первинного допиту в 2013 році на запитання суду потерпіла ОСОБА_14 відповіла, що в неї ніколи не було переломів, в той же час в судовому засіданні, яке відбулося 07.10.2014 року, потерпіла ОСОБА_14 зазначила, що в неї мали місце переломи 8 та 9 го ребер.

ОСОБА_14 зазначила, що не повідомляла будь кого про факт її побиття обвинуваченим ОСОБА_8 в зв`язку з тим, що не мала змоги це зробити.

До даного факту суд також відноситься критично, так як в судовому засіданні достеменно встановлено той факт, що станом на 27.07.2010 року потерпіла ОСОБА_14 мала у користуванні 3 мобільних телефони, (один з яких подарував їй обвинувачений ОСОБА_8 ), в будинку ОСОБА_8 є стаціонарний телефон.

Наявність такої кількості телефонів давало змогу потерпілій повідомити про факт нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 правоохоронних органів, повідомити про свій стан здоров`я заклад медицини, повідомити про факт побиття свою рідну сестру, та інших родичів, викликати таксі з метою полишення помешкання ОСОБА_8 , тобто, вчинити будь які дії щодо повідомлення про вчинений злочин, отримання медичної допомоги, уникнення спілкування з обвинуваченим шляхом полишення помешкання, тощо.

Окрім того, суд ще раз звертає увагу на ту обставину, що потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні в 2013 році зазначила, що первинні рентгенограми знаходяться у неї вдома, проте, в подальшому зазначала, що вона їх викинула, потім зазначала, що вони знаходяться в с. Македони Миронівського району Київської області, по місцю її реєстрації, потім зазначала, що рентгенограми знаходяться в її друзів в м. Києві, проте, відмовлялася категорично називати їх прізвища та адреси.

Вищевказані обставини, що стосуються місцезнаходження рентгензнімків, та відмова в їх наданні потерпілою ОСОБА_14 , ( по яких, до речі проводилися первинні експертизи), дають підстави суду піддавати сумніву відповідності первинних рентген знімків об`єктивним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд взагалі критично відноситься до показань потерпілої ОСОБА_14 щодо дати, місця, способу, механізму вчинення злочину, окрім того покази потерпілої ОСОБА_14 суперечать показам свідків, які були допитані як з сторони обвинувачення, так і з сторони захисту, причому, такі суперечки взагалі ставлять під сумнів сам факт, подію злочину, окрім того, покази потерпілої суперечать висновкам судово медичної експертизи, яка була проведена під час судового слухання кримінального провадження.

- показань свідка ОСОБА_18 , (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 12 год. 43 хв., - 12 год. 50 хв, Том № 1, а.с., 248 249), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показів свідка.
Проте, слід зазначити, що дані показання свідка не можуть входити до обсягу доказів, які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
Так, як вбачається з показань даного свідка, свідок потерпілу ОСОБА_14 фактично не знає, бачила всього один раз, ОСОБА_8 знає давно, проте, характеризує його лише з позитивної сторони.

Про факт того, що між обвинуваченим ОСОБА_58 та потерпілою ОСОБА_14 відбулася сварка чи бійка, внаслідок чого ОСОБА_14 покинула проживати в селі, знає лише зі слів односельчан.

Не розуміє, чому вона є свідком по даній справі.

Дані показання суд не сприймає як доказ, (навіть як не прямий), так як в даному випадку є показання з чужих слів, що врегульовано ст. 97 КПК України.

Проте, суд вважає, що показання з чужих слів можливо б було визнати не прямим доказом лише у тому випадку, коли б даний свідок назвала ОСОБА_59 тієї особи, від кого вона отримала інформацію, проте, свідок даного факту не пам`ятає.

- показання свідка ОСОБА_16 , (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 12 год. 53 хв., - 13 год. 00 хв, Том № 1, а.с., 249), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показів свідка.
Проте, слід зазначити, що дані показання свідка не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
ОСОБА_8 знає давно, так як є односельчанка. Потерпілу ОСОБА_14 побачила перший раз в судовому засіданні, а саме, 15.04.2013 року.

Про факт того, що між обвинуваченим ОСОБА_58 та потерпілою ОСОБА_14 відбулася сварка чи бійка, внаслідок чого ОСОБА_14 покинула проживати в селі, знає лише зі слів односельчан, це вона почула в магазині, проте, хто це говорив, вона не знає.

Не розуміє, чому вона є свідком по даній справі.

Що написано в протоколі допиту її в якості свідка, не знає, так як не читала його, працівники міліції вже принесли готовий протокол, вона просто підписалася.

Дані показання суд не сприймає як доказ, (навіть як не прямий), так як в даному випадку є показання з чужих слів, що врегульовано ст. 97 КПК України.

Проте, суд вважає, що показання з чужих слів можливо б було визнати не прямим доказом лише у тому випадку, коли б даний свідок назвала ОСОБА_59 тієї особи, від кого вона отримала інформацію, проте, свідок даного факту не пам`ятає.

- показання свідка ОСОБА_15 , (журнал судового засідання від 15.04.2013 року, аудіо запис від 15.04.2013 року, час, - 13 год. 00 хв., - 13 год. 10 хв, Том № 1, а.с., 249), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показів свідка.
Проте, слід зазначити, що дані показання свідка не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
ОСОБА_8 знає давно, потерпілу ОСОБА_14 знав лише тому, що вона проживала з ОСОБА_8 .

Через декілька днів після того дня, як вказує потерпіла ОСОБА_14 , приходив до ОСОБА_8 повечеряти, відносини між обвинуваченим та потерпілою були нормальні, як в сім`ї, потерпіла накривала стіл.

На тілі потерпілої побачив маленький синець, неначе б то від поцілунка.

Чув по селу, що потерпіла покинула ОСОБА_8 із за того, що вони посварилися, від інших людей чув, що потерпіла впала в погрібі.

Проте, суд вважає, що показання з чужих слів можливо б було визнати не прямим доказом лише у тому випадку, коли б даний свідок назвала ОСОБА_59 тієї особи, від кого вона отримала інформацію, проте, свідок даного факту не пам`ятає.

- показання експерта ОСОБА_22 , (журнал судового засідання від 04.07.2013 року, аудіо запис від 04.07.2013 року, час, - 11 год. 00 хв., - 13 год. 37 хв., Том № 2, а.с., 64), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показань експерта.
Проте, слід зазначити, що дані показання експерта не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
Під час звернення до нього потерпілої ОСОБА_14 ніяких тілесних ушкоджень на тілі потерпілої не було. Первинні рентгенограми надані потерпілою, проте, їх походження не відоме.

Були деякі розбіжності з кількістю та розташуванням переломів. Встановити дату утворення переломів не можливо, не виключається дата 27.07.2010 року, проте, можива дата і раніше за декілька років. Можливе утворення даних переломів внаслідок падіння.

- висновок експерта № 43 2014/о від 11.07.2014 року, (Том № 2, а.с., 117 128), то, проаналізувавши даний доказ, суд не знаходить підстав для того, щоб вважати його таким, який є належним, допустимим, достовірним доказом вчинення ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, так як, зглядаючись на зміст даного процесуального документу, (доказу), так як даний доказ є однією з підстав для винесення виправдального вироку.
Згідно даного висновку експерта:
Приймаючи до уваги локалізацію переломів (заднє-пахвова лінія, між заднє- пахвовою та середнє-пахвовою лініями), характер перелому 9-ого лівого ребра (лише по зовнішній поверхні) та відсутність переломів зазначених ребер по поруч розташованим лініям, все це дозволяє стверджувати про те, що дані переломи:
- не могли утворитися внаслідок прямої дії (удару) тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту на кшталт кисті, що зібрана в кулак;
- не могли утворитися внаслідок падіння на площину, в т.ч. при ударі об виступаючий тупий предмет з обмеженою поверхнею контакту;
- утворились внаслідок не прямої дії тупого предмету - при здавленні грудної клітки в переднє-задньому напрямку;
- не могли утворитися при обставинах, на які посилається ОСОБА_14 , під час проведення з нею певних дій (під час пояснень 21.08.2010 року, під час проведення судово-медичного обстеження 26.08.2010 року, під час допиту 16.03.2011 року, під час допиту 27.04.2012 року, під час відтворення обстановки та обставин події 10.05.2012 року).
Відповідно, даним висновком експерта спростовуються покази потерпілої ОСОБА_25 та повністю підтверджуються покази обвинуваченого ОСОБА_8 , інших свідків по кримінальному провадженню.

- показання експерта ОСОБА_21 , (журнал судового засідання від 17.10.2014 року, аудіо запис судового засідання від 17.10.2014 року, Том № 2, а.с., 184 185), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показань експерта.
Проте, слід зазначити, що дані показання експерта не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
Так, експерт показав, що встановити дату утворення переломів не можливо, не виключається дата 27.07.2010 року, проте, можива дата і раніше за декілька років. Можливе утворення даних переломів внаслідок падіння. Взагалі, визначити механізм утворення переломів, (пряма дія, чи не пряма), встановити не можливо.

Складнощі по даній експертизі виникли в зв`язку з пізнім медичним зверненням потерпілої до медичних установ.

- показання експерта ОСОБА_20 , (журнал судового засідання від 17.10.2014 року, аудіо запис судового засідання від 17.10.2014 року, Том № 2, а.с., 185 186), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показань експерта.
Проте, слід зазначити, що дані показання експерта не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
Давність та механізм утворення переломів встановити не можливо, дані переломи могли утворитися при ударах, падінні, стисканні.

Утворення даних переломів 27.07.2010 року не виключається, проте, однозначно стверджувати не можна.

- показання свідка ОСОБА_19 , (журнал судового засідання від 21.03.2016 року, аудіо запис судового засідання від 21.03.2016 року, Том № 3, а.с., 34), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показів свідка.
Проте, слід зазначити, що дані показання свідка не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
Є рідним братом ОСОБА_8 . Перший раз побачив ОСОБА_14 багато років назад в помешканні свого брата в с. В. Пріцьки Кагарлицького району. ОСОБА_8 представив її як свою співмешканку.

Всього він її бачив близько 10 раз, як приїздив в гості до брата.

Ніколи він не чув ні від брата, ні від ОСОБА_14 , що між ними були сварки чи бійки, взагалі між ними були теплі відносини.

08 серпня 2010 року їздив з ОСОБА_14 на базар в м. Ржищів. ОСОБА_14 скупилася, сама носила тяжкі сумки, не скаржилася на стан здоров`я.

Ніколи тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_14 , поки вона жила в ОСОБА_8 , не бачив.

- показання свідка ОСОБА_17 , (журнал судового засідання від 21.03.2016 року, аудіо запис судового засідання від 21.03.2016 року, Том № 3, а.с., 34, - зворотня сторона), то суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, які свідчать про об`єктивність показів свідка.
Проте, слід зазначити, що дані показання свідка не можуть входити до обсягу доказів, (прямих чи не прямих), які б свідчили про факт вчинення злочину, (події), 27.07.2010 року, з огляду на наступне.
Живе в с. В. Пріцьки Кагарлицького району. З ОСОБА_14 познайомилася в магазині, де на той час працювала продавцем, точної дати на пам`ятає.

ОСОБА_14 приходила в магазин як сама, так і з ОСОБА_8 , він їй купував все, що вона хотіла. ОСОБА_14 ніколи не скаржилася на ОСОБА_8 , не казала, що в них були сварки чи бійки.

Не пам`ятає року та числа, пам`ятає, що це був вечір, близько 7 години, до неї до хати прийшла ОСОБА_14 , сказала, що ОСОБА_8 повідбивав їй почки, просилася переночувати в неї. Вона відмовила, після чого ОСОБА_14 зателефонувала комусь, через деякий час приїхали невідомі люди, вона сіла в автомобіль та поїхала, після цього вона ОСОБА_14 не бачила.

Отже, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел.
Таке поняття доказів ґрунтується на теорії відбиття, згідно із якою подія кримінального правопорушення для органів досудового провадження, прокурора, захисника та суду є минулою.
Кримінальне правопорушення являє собою певну сукупність відповідних явищ, предметів, процесів, що відбуваються в оточуючому середовищі. Вступаючи в контакт з багатьма іншими явищами об`єктивної дійсності, він залишає відбиття на матеріальних об`єктах у формі матеріальних слідів (станів предметів, динамічних і статичних процесів тощо), а також у формі ідеальних слідів - у свідомості людей.
В даному випадку суд вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі не наведено як в матеріалах справи, так і в судовому засіданні сукупність явищ, предметів, процесів, що відбувалися в оточуючому середовищі стосовно вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України.
Так, стороною обвинувачення не надано належних, допустимих (прямих чи не прямих), як суб`єктивних доказів, (показання свідків, експертів), так і об`єктивних доказів, ( матеріальний вираз злочину, - речові докази), вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно ,факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, поділяються на дві групи:
1) перераховані у ст. 91 КПК («Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні»):
- в даному випадку не доведено факт вчинення, (подію), кримінального правопорушення, а саме, не доведено достеменно час, місце, спосіб вчинення правопорушення.
2) побічні факти, які не входять до кола цих питань. Останні виникають у момент вчинення кримінального правопорушення, до і після нього.
Не надано:
1) фактів, що належать до матеріальних наслідків вчинення кримінального правопорушення (обстановка місця вчинення злочину, знаряддя вчинення злочину, одяг потерпілої, речі особистого вжитку, - полотенце, постільна білизна, тощо);
2) об`єктів, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення;
Отже, побічні факти встановлюються обставинами, які підлягають доказуванню в необхідних і випадкових, просторово-часових, причинно-наслідкових, безпосередніх і опосередкованих зв`язках. Пізнання обставин, які підлягають доказуванню, і побічних доказів здійснюється опосередковано і безпосередньо (логічне доказування).
Отже, між доказами, які надані стороною обвинувачення в обґрунтування факту вчинення злочину та причетності до нього обвинуваченого ОСОБА_8 взагалі відсутні необхідні просторово-часові, причинно-наслідкові, безпосередні і опосередковані зв`язки.
Стаття 84 КПК проводить розмежування між фактами та обставинами.
Факти - це подія, явище, що відбулося в дійсності, - події (подія), з приводу яких ведеться процес.
Обставини - це явище, яке супроводжує що-небудь, ту чи іншу сторону справи, - те, що пов`язане із цими фактами, що їх характеризує.
Так, стороною обвинувачення не доведено головний факт, - не доведено подію кримінального правопорушення і вчинення його обвинуваченим ОСОБА_8 .
Крім того, не доведено головну обставину вчинення злочину, - час вчинення злочину, що судом обґрунтовано вище.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК докази повинні бути отримані у передбаченому порядку.
Згідно ст. 85 КПК України:
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Отже, належність доказів - це їх властивість бути засобами пізнання вчиненого у минулому кримінатьного правопорушення, що зумовлюється тими об`єктивними зв`язками, які існують між ними і обставинами минулої події кримінального правопорушення. Відсутність такої взаємозалежності свідчить про відсутність доказів.
Доказ не буде належним, якщо він не здатний встановлювати факт, що має значення для кримінального провадження. Зміст фактичних даних визначається індивідуальними ознаками кримінального правопорушення.
Відповідно, суд вважає, що стороною обвинувачення не наведено в судовому засіданні допустимих доказів вчинення злочину, та причетності до нього обвинуваченого ОСОБА_8 .
Так, у ст. 91 КПК сформульовані обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Це критерії, які вказують на істотні обставини, знання яких дозволяє досягти завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).
Належність доказів також визначається тим, що вони прямо чи побічно підтверджують існування чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Прямий доказ - такий, що прямо і безпосередньо (одноступенево) вказує на ті факти і обставини, що підлягають доказуванню. Це така доказова процедура, коли знання про факти і обставини грунтуються на повідомленні осіб, які безпосередньо спостерігали даний факт у дійсності. Прямі докази містять фактичні дані про ті факти і обставини, що підлягають доказуванню, у них теза і аргументи збігаються. Виходячи із обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК), прямим слід вважати такий доказ, який прямо встановлює обставини, що підлягають доказуванню, або один із його елементів, указаних у законі.
Отже, зглядаючись на обставини кримінального провадження, які вище досліджені судом, та застосування норм права, суд вважає, що єдиним прямим доказом, який міг би бути покладений в основу обвинувального вироку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 могли б бути показання самої Потерпілої ОСОБА_14 , проте, з причин, наведених судом вище, суд критично відноситься до даного доказу, та не може сприймати його як доказ взагалі.
Інших прямих доказів вчинення злочину, (покази свідків, які були безпосередньо на місці вчинення злочину, матеріальний вираз злочину), та, відповідно, вини обвинуваченого ОСОБА_8 стороною обвинувачення не надано.
Непрямі докази обґрунтовують обставини, які підлягають доказуванню не прямо, а опосередковано через проміжні факти шляхом послідовних висновків.
Проте, суд зазначає, що стороною обвинувачення також не надано і не прямих доказів, - не приведено показань свідків, які б бачили тілесні ушкодження на тілі потерпілої ОСОБА_14 безпосередньо після вчинення злочину, на протязі деякого часу після вчинення злочину, (на протязі часу існування фізіологічних проявів тілесного ушкодження, - синців, подряпин та тілі потерпілої, тощо), свідків, які б могли підтвердити факт побиття зі слів самої ж потерпілої.
Також стороною обвинувачення були намагання надати в якості не прямого доказу показання з чужих слів, проте, такі докази не відповідають вимогам ст. 97 КПК України, а тому не можуть оцінюватися судом як докази.
Непрямими доказами могли б бути докази:
1) до злочинної, злочинної та післязлочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_8 , (за хронологічними зв`язками), так стороною захисту не наведено фактів іншого застосування фізичної сили ОСОБА_8 до потерпілої до вчинення злочину, який йому інкримінують, не доведено фактів погроз обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_14 безпосередньо та на протязі деякого часу після вчинення злочину, тощо.
2) які встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для вирішення кримінального провадження (за функціональними зв`язками).
Отже, належність доказів - це їх здатність своїм змістом встановлювати факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано як прямих так і не прямих доказів на підтвердження вчинення злочину, та, відповідно, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину, що є безумовною підставою для винесення виправдувального вироку.
При винесенні вироку судом було враховано також положення ст. 2 КК України.
Так, згідно ст. 2 КК України:
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.
Отже, кримінальне законодавство виконує свої завдання притаманним йому способом, (ч. 2 ст. 1), а саме, - визначає коло та види суспільно небезпечних діянь, називає їх злочинами і встановлює за їх вчинення відповідне покарання. Це означає, що кримінальну відповідальність і покарання тягне за собою тільки така суспільно небезпечна дія або бездіяльність, яка повністю підпадає під ознаки складу злочину, що визначені в законі.
Слід зазначити, що в ст. 2 закріплені основні принципи кримінального права - принцип законності і принцип відповідальності особи за вчинене діяння при наявності її вини.
Характерними ознаками кримінальної відповідальності є:
- її зв`язок лише із спеціальним видом правопорушення - злочином;
- обов`язок особи відповідати перед державою за свої злочинні діяння і бути покараною (зазнати обмежень, втрат);
- міра відповідальності (покарання) особи за вчинений нею злочин визначається лише судом відповідно до закону.
Відповідно, згідно з ст. 2 КК України загальною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у дії або бездіяльності особи усіх юридичних ознак злочину, визначеного КК. Думки, бажання, переконання, хоч би і висловлені у тій чи іншій формі, самі по собі, якщо вони не були втілені у конкретному протиправному діянні, не породжують кримінальну відповідальність.
Кримінальна відповідальність настає за протиправні діяння людини, які були нею вчинені умисно або з необережності.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок, а іноді, крім того, час, спосіб, місце, обстановка вчинення злочину) і суб`єктивних (суб`єкт, вина, крім того, у ряді випадків, мотив, мета) ознак, які характеризують певне суспільно небезпечне діяння як злочин, що створює таке юридичне поняття, як склад злочину.
Отже, вчинення особою злочину, - це з правової точки зору підстава виникнення кримінальної відповідальності, пов`язаною з появою у особи, яка вчинила злочин, обов`язку перетерпіти певні зміни свого правового становища.

Зглядаючись на положення ст. 2 КК України, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 не наведено належних, допустимих, прямих чи не прямих доказів, які б свідчили про ту обставину, що в діях ОСОБА_8 містяться ознаки, які б слугували б підставою для кримінальної відповідальності гр.. ОСОБА_8 .

Зокрема, в даному випадку суд вважає, що була відсутня сама подія злочину, тобто, відсутнє діяння, (об`єктивна сторона складу злочину), обвинуваченого ОСОБА_8 17.07.2010 року, спрямоване на заподіяння потерпілій ОСОБА_14 тілесного ушкодження, а також відсутня така складова складу злочину, як наслідки, причиновий зв`язок, (об`єктивна сторона складу злочину).

Також при винесенні вироку судом було враховано положення ст. 62 Коснтитуції України.
Так, згідно ст. 62 Конституці України:
Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.
Зглядаючись на вищевказану норму основного Закону України, слід зазначити, що вона закріпила в собі п.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 Звід принципів захисту всіх осіб, що піддаються затриманню або ув`язненню в будь-який формі, презумпцію невинуватості.
Презумпція невинуватості об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримі- нального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Отже, правило презумпції невинуватості означає, що обвинувачений може бути визнаний винним у вчиненні злочину і покараний лише за умови, що його вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду.

Принцип презумпції невинуватості охоплює такі демократичні ідеї правосуддя, які як правові положення одержали закріплення в Конституції України, а також глибоко і всебічно конкретизовані в різних нормах кримінально- процесуального законодавства:
- ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, (ч. 2 ст. 62 Конституції України).
Відповідно до положень діючого КПК України вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи зобов`язані прокурор, слідчий, на яких покладається обов`язок виявити обставини, які як викривають, так і виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Отже, як зазначалося судом вище, при проведенні досудового слідства стороною обвинувачення не було забезпечено повного та об`єктивного дослідження обставин справи, що потягло за собою практично повну відсутність доказової бази для обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України в даному кримінальному провадженні.
- обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Відповідно до закону доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність суспільно небезпечного діяння, винуватість особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, докази повинні бути отримані тільки уповноваженими на те органами чи посадовими особами, законним способом, з точно і вичерпно передбачених законом джерел, а форма їх фіксації має бути передбачена законом.
Слід зазначити, що, оцінивши всі докази, надані стороною обвинувачення по даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку щодо того, що обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ґрунтується лише на припущеннях, так:

- подія злочину, можливо, відбулася 27.07.2010 року, ( що видно з актів СМЕ гр. ки ОСОБА_14 , висновків експерта, які були проведені під час досудового слідства);

- тілесні ушкодження, виявлені в потерпілої ОСОБА_14 , можливо, нанесені обвинуваченим ОСОБА_8 , ( підтверджується показаннями потерпілої, які суд визнав неприйнятним доказом, показами свідків з чужих слів, які суд визнав як не допустимий доказ).

Проте, вищевказані припущення повністю нівельовані висновком судово медичної експертизи, яка була проведена під час судового слідства, та результат якої судом наведено вище.

Отже, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).
Проте, мова йде не про будь-який сумнів, що виникає при розслідуванні чи судовому розгляді кримінальної справи, а лише про той, який не можна усунути.
Так, у суду викликають сумніви в первинних експертизах з огляду на те, що вони суперечать висновку експертизи, яка була проведена під час судового слідства.
Сумнів обґрунтовано тим, що первинні експертизи були проведені на підставі первинних рентгенограм, які в матеріалах кримінального провадження відсутні, та які потерпіла ОСОБА_14 відмовлялася під час судового слідства надати суду для їх оцінки експертами, що, звісно викликає сумнів у належності та достовірності первинних рентгенограм.
Напроти, судово медична експертиза, яка була проведена під час судового слухання справи, була проведена на підставі контрольних рентгенограм, які були проведені на підставі ухвали суду, тобто, суд вважає контрольні рентгенограми, які були проведені під час судового слухання належними та допустимими доказами, а рентгенограми, які були надані потерпілою ОСОБА_14 , - ні.
Окрім того, сумніви у суду виникають щодо дати та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 , так як потерпіла ОСОБА_14 зробила перший знімок майже через місяць після дату, на яку вона вказує, та експерти, які були опитані в судовому засіданні, одностайно стверджують про те, що достеменно встановити давність отримання тілесних ушкоджень встановити не можливо, та стверджують про те, що дані тілесні ушкодження могли утворитися як внаслідок удару, так і падінні, стисканні.
Такі сумніви під час судового слідства вже усунути не можливо, так як пояснили експерти, встановити давність отримання тілесних ушкоджень у вигляді переломів ребер, ( що в даному випадку є елементом об`єктивної сторони складу злочину), можливо встановити максимум через два місяці після отримання тілесних ушкоджень у вигляді переломів, а, як вбачається зх. матеріалів справи, з моменту отримання тілесних ушкоджень, як на те вказує потерпіла ОСОБА_14 , до моменту надходження справи до суду минуло фактично три роки, що, на думку суду, визначально викликає сумнів в можливості доведення стороною обвинувачення точної дати спричинення потерпілій ОСОБА_14 тілесних ушкоджень.
Одже, суд визначає вищевказані сумніви, як непереборні.
Непереборними сумніви визнаються в тих випадках, коли зібрані в справі докази не дозволяють зробити однозначний висновок про винуватість чи невинуватість підозрюваного, обвинуваченого, а передбачені законом засоби і способи збирання додаткових доказів вичерпані.
Відповідно, суд зазначає, що передбачені законом засоби і способи збирання доказів по даному кримінальному провадженні практично вичерпані, практично, це тому, що можна було б провести ще одну експертизу, яку, до речі було призначено за ухвалою суду від 09.12.2014 року в ДУ «Головне бюро судово - медичної експертизи МОЗ України», проте, як судом було вказано неодноразово вище, дана експертиза не була проведена з суб`єктивної причини, яка не залежала від волі як суду, так і не залежала від волі сторони обвинувачення, - відмова потерпілої ОСОБА_14 надати суду для подальшого спрямування на проведення експертизи первинні рентгензнімки.
Відповідно, в суду під час слухання кримінального провадження виникли сумніви як щодо обвинувачення в цілому, так і відносно окремих обставин, які входять до складу обвинувачення.
Так, у суду виникли сумніви щодо тієї обставини, чому потерпіла ОСОБА_14 звернулася до медичних органів майже через місяць після її побиття, (з її слів), виникли непереборні сумніви в належності первинних рентген знімків, ( де вони були зроблені, хто давав направлення, на якій підставі вони були проведені, належність їх потерпілій ОСОБА_14 , їх належне оформлення згідно нормативів МОЗ України, тощо).
Отже, враховуючи те, що стороною обвинувачення не надано суду належних та допустимих, прямих чи не прямих доказів щодо винності обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно, обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, які нічим не підтверджені, суд має обґрунтовані непереборні сумніви взагалі в наявності події злочину, то суд зобов`язаний винести виправдувальний вирок, так як надані стороною обвинувачення та зібрані судом під час судового слухання кримінального провадження докази не підтверджують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 .
Цивільний позов.
В матеріалах кримінального провадження міститься цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 , до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної кшоди внаслідок вчинення злочину, ( Том №1, а.с., 23 24).
Згідно ч. 2 ст. 129 КПК України у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.
Як вбачається з матеріалів справи, стороною обвинувачення та потерпілою ОСОБА_14 не наведено належних та допустимих, прямих чи не прямих доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, а саме, - нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 27.07.2010 року, що є безумовною підставою для відмови в задоволення позову, поданого потерпілою ОСОБА_14 .
Речові докази.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі вищевказаної норми КПК України суд приходить до висновку, що:
- рентген знімки: КМКТВСМЕ 1962, 138, ОСОБА_14 , 14.10.2014 року, в кількості 5 (п`яти) штук, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, заходи забезпечення кримінального провадження, які передбачені ст. 131 КПК України ні під час досудового слідства, ні під час судового слідства не застосовувалися.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Зглядаючись на ту обставину, що судом виноситься виправдувальний вирок, суд приходить до висновку щодо не можливості стягнення будь яких процесуальних витрат з ОСОБА_8 , так як для цього відсутні правові підстави.
Враховуючи вищевикладене, Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 2, 11, ч. 1 ст. 122 КК України, ст.ст. 7 10, 17, 22, 23, 84 86, 89, 91 94, 368, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч. 1 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати не винуватим у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України та виправдати його.
Цивільний позов.
В задоволенні позову ОСОБА_14 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, (в порядку ст. 28 КПК України), - відмовити.
Речові докази.
- рентген знімки: КМКТВСМЕ 1962, 138, ОСОБА_14 , 14.10.2014 року, в кількості 5 (п`яти) штук, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи кримінального провадження не застосовувалися.
Процесуальні витрати.
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1