Кримінальне провадження № 1-кп/489/232/2015 р.
В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин, Чернівецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, приватного підприємця, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2015 р. близько 16.30 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленою особою на заволодіння чужим майном, в районі зупинки громадського транспорту "Південна" по пр. Миру в м. Миколаєві після того, як невстановлена особа під приводом огляду, заволоділа належним потерпілому ОСОБА_4 мобільним телефоном "Айфон 4 С", вартістю 3000 грн., з метою доведення наміру на заволодіння майном потерпілого до кінця, застосував до потерпілого погрози предметом, схожим на пістолет.

Після цього, з метою уникнення затримання потерпілим, наніс потерпілому декілька ударів предметом, схожим на пістолет в область лобної частини голови, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді рани в області лобу праворуч, множинних ссаден обличчя, голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Суд визнає ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.186 ч.2 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та ст.125 ч.2 КК України, в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений у пред`явленому обвинуваченні за ст.187 ч.2 КК України, визнав себе не визнав і показав, що він 26.01.2015 р. об 11-12.00 год., на ринку "Колос", зустрівся з чоловіком, який хотів придбати телефон "Айфон" та обіцяв надати йому свою допомогу у цьому. Після цього, він у мережі Інтернет, відшукав об`яву потерпілого про продаж телефону, і зустрівся разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 та потерпілим о 15-16.00 год. на зупинці "Південна" по пр. Миру, проте не домовившись щодо ціни телефону, розійшлися та вживали с ОСОБА_7 алкоголь, після чого зустрілися з потерпілим знову. ОСОБА_7 взяв у потерпілого телефон оглянути і втік, а потерпілий зрозумівши, що в нього забрали телефон, почав висловлювати йому претензії і розпочалася бійка, в ході якої він злякавшись дістав пістолет типу "Флобер", без набоїв, яким став відбиватися від потерпілого, наносячи удари в область голови.

Потерпілий показав, що 25.01.2015 р. він подав об`яву про продаж телефону "Айфон 4С". 26.01.2015 р. о 13.00 год. йому зателефонували з приводу об`яви та домовились зустрітися біля ринку "Колос". Коли він прийшов до ринку, то зустрівся там з двома чоловіками, один з яких хотів придбати телефон, але не домовившись щодо ціни, вони розійшлись. О 16.00 год. на прохання ОСОБА_8 вони знову зустрілися, та чоловік, який хотів придбати телефон почав його оглядати, та коли ОСОБА_8 дістав гаманець, пішов з його телефоном, а обвинувачений дістав пістолет та приставив йому до голови, питаючи чи зрозумів він. Він намагався затримати обвинуваченого, але той став його бити по голові, проте він його все одно затримав. Обвинувачений відшкодував йому 3000 грн.

Згідно виписки з медичної карти № 454 від 26.01.2015 р., ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу огляду від 26.01.2015 р., при огляді мобільного телефону "НТС" належного обвинуваченому, встановлено, що з вказаного телефону о 16.20 год. був здійснений зв`язок з номером мобільного телефону потерпілого.

Згідно протоколу огляду від 20.02.2015 р., в приміщенні Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області був оглянутий мобільний телефон "Айфон 4 С", який згідно пояснень ОСОБА_9 , він придбав 26.01.2015 р. близько 17.00 год. у двох незнайомих чоловіків.

Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.02.2015 р., потерпілий упізнав ОСОБА_6 як особу, що вчинила відносно нього злочин.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 03.02.2015 р., потерпілий вказав, що після того, як 26.01.2015 р. о 16.20 год. невстановлена особа заволоділа його телефоном, ОСОБА_8 погрожував йому револьвером та при спробі його затримати, наніс йому удари пістолетом по голові.

Згідно висновку експерта № 161 від 28.01.2015 р., у ОСОБА_4 виявлені ушкодження у вигляді рани в області лобу праворуч, множинних ссаден обличчя, голови, які утворилися від дії тупих твердих предметів в строк та за обставин вказаних потерпілим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає що доведена вина обвинуваченого у вчинені злочинів, які судом кваліфіковані за ст.186 ч.2 та ст.125 ч.2 КК України.

При цьому, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, приймає до уваги покази потерпілого, та вважає встановленим, що дії осіб, які заволоділи майном потерпілого, а так і обвинуваченого були спільними та обвинувачений приймав безпосередню участь у вчиненні злочину, погрожуючи потерпілому застосуванням насильства після відкритого заволодіння його майном іншою особою, створивши умови для безперешкодного розпорядження вказаною особою майном потерпілого.

Дії обвинуваченого по застосуванню насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, що мали місце після вчинення заволодіння його майном, при затриманні обвинуваченого, знаходяться поза межами злочину пов`язаного з заволодінням майном, а отже мають бути кваліфіковані окремо за ст.125 КК України.

Враховуючи, вказане, суд не вважає необхідним кваліфікувати дії обвинуваченого, як напад з метою заволодіння чужим майном, оскільки, виходячи з показів обвинуваченого і потерпілого встановлено, що погроза застосування насильства до потерпілого, була здійснена обвинуваченим, вже після того, як невстановлена особа відкрито заволоділа майном потерпілого, та така погроза не передувала заволодінню майном, щоб давало б підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст.187 КК України.

При цьому суд враховує, що кваліфікація дій обвинуваченого за статтями кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, не погіршує його становище і не порушує право на захист.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, відшкодування шкоди, обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин і злочин невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, суд вважає необхідним визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його негативне ставлення до вчиненого, усвідомлення протиправності своїх дій, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, 125 ч.2 КК України та призначити покарання:

за ст.186 ч.2 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,

за ст.125 ч.2 КК України - у вигляді арешту на строк на строк 1 місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон "Айфон 4 С" - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: