Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/159/16-к
Провадження № 1-кп/475/30/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2016смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка Миколаївської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000473 від 18 серпня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.129 КК України, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою медичною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2015 р. близько 4 год. 30 хв. ОСОБА_9 , маючи при собі предмет схожий на обріз мисливської рушниці, з метою з`ясування стосунків з колишнім чоловіком його співмешканки ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий. Знаходячись біля будинку, ОСОБА_10 почав стукати у вікна, розбив скло у вікні котельні будинку, через віконний отвір проникнув усередину, Після цього, намагаючись всередині котельні вибити двері, щоб далі пройти в будинок, та не вибивши їх, виліз через той же отвір та вибив друге вікно в коридорі будинку, через яке знову проник всередину будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Знаходячись усередині будинку, ОСОБА_9 сказав потерпілому, що то прийшла його смерть, і він прийшов помститися йому за свою дружину. Реалізуючи свої погрози він направив на потерпілого принесений з собою предмет, схожий на обріз мисливської рушниці, погрожуючи вистрілити впритул. Потерпілий ОСОБА_5 , сприймаючи погрозу вбивством як реальну, зважаючи на направлену зброю, врятувався втечею.
Своїми діями ОСОБА_9 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.162 КК України, незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян, та суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.129 КК України, погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
01.03.2016 р. до Доманівського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Доманівського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтримали клопотання, проте вважали за доцільне госпіталізувати ОСОБА_9 до психіатричного закладу з суворим, а не звичайним наглядом.
Захисник ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_9 , вважала клопотання таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на вчинення її підзахисним суспільно-небезпечних діянь в стані неосудності.
Відповідно до ч.2 ст.506 КПК України суд визнав недоцільною явку ОСОБА_9 в судове засідання, зважаючи на його стан здоров`я.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до вимог п.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
За вимогами п.1 ч. 1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
При цьому статтею 505 КПК України визначені обставини, що підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
У ході судового розгляду вина ОСОБА_9 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.129 КК України, повністю доведена свідченнями потерпілих, свідків, письмовими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 18 серпня 2015 р. близько 4.45 год. його розбудила дружина, так як у їхньому будинку хтось бив вікна. Коли вони встали, ОСОБА_9 вже був усередині котельні будинку та намагався прикладом і ногами вибити двері, щоб зайти в будинок. На його запитання: хто там, ОСОБА_9 відповів, що то прийшла його (потерпілого) смерть. Коли ОСОБА_9 не вдалося вибити двері з котельні всередину будинку, він виліз через вікно та почав вибивати вікно у коридорі. Проникнувши усередину будинку через вікно в коридорі, ОСОБА_9 спрямував на потерпілого ОСОБА_5 обріз мисливської рушниці та сказав, що стрілятиме впритул. Чи був обріз заряджений, він не бачив, однак перед цим він розкладав його навпіл. Його погрози вбивством ОСОБА_5 сприймав як реальні, зважаючи на те, що той тримав у руках зброю та погрожував нею. ОСОБА_5 врятувався втечею.
Потерпіла ОСОБА_6 дала суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_5 в частині проникнення та здійснення погроз вбивством ОСОБА_9 . Також пояснювала, що ОСОБА_9 казав, що стрілятиме в упор, при цьому вона бачила як він перегинав принесену з собою зброю. Вона сприймала погрозу як реальну, так як у ОСОБА_9 була зброя, він нею погрожував. Коли вони з чоловіком через город тікали з території свого домоволодіння, ОСОБА_9 біг за ними.
Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона протягом року співмешкає з ОСОБА_9 18 серпня 2015 р. вона прокинулася та виявила, що чоловіка немає вдома. Їй подзвонила ОСОБА_13 та повідомила, що, здається, ОСОБА_9 б`є вікна у будинку ОСОБА_5 . Масник упізнала його по голосу. ОСОБА_12 йому подзвонила, після чого він невдовзі прийшов додому. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 були неприязні стосунки. Наступного після подій дня вона особисто відвезла ОСОБА_9 до лікарні. За період їх спільного проживання ОСОБА_9 двічі знаходився на лікуванні у психіатричній лікарні. Зі зброї у співмешканця були лише повітряні гвинтівки.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , працівники міліції, які приїздили на виклик 18 серпня 2015 р. в с.Прибужжя за заявою ОСОБА_5 про проникнення у будинок та скоєння відносно нього погроз вбивством ОСОБА_9 , пояснили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказували на те, що саме ОСОБА_9 проник у їх будинок та погрожував їм. У будинку ОСОБА_5 були розбиті вікна. Свідки особисто спілкувалася того дня з ОСОБА_9 , який повідомив їм, що саме він побив вікна у будинку ОСОБА_5 , так як той чіпляється до його співмешканки ОСОБА_12 . Він хотів налякати ОСОБА_5 саморобним предметом, який виготовив самостійно з труби. Цей пристрій він десь викинув по дорозі додому, де саме не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що він надав для проживання ОСОБА_5 з сім`єю свій будинок по АДРЕСА_3 . У серпні 2015 р. йому подзвонили та повідомили, що у його будинку ОСОБА_9 побив вікна. Прийшовши до будинку, він побачив дійсно розбиті вікна. ОСОБА_9 він знає особисто, так як між ними різниця в два роки, вони виросли в одному селі та навчалися в одній школі.
З витягу з ЄРДР вбачається, що 18.08.2015 р. зареєстроване кримінальне провадження № 0000473 за ч.1 ст.162 КК України за заявою ОСОБА_6 про незаконне проникнення ОСОБА_9 в житловий будинок, де вони проживають по АДРЕСА_3 . 25.02.2016 р. зареєстроване друге правопорушення у даному провадженні за ч.1 ст.129 КК України.
26 лютого 2016 р. прокурором змінений порядок досудового розслідування у провадженні продовжений згідно правил глави 39 КПК України.
Вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому суспільно-небезпечних діянь підтверджене також протоколами прийняття заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про вчинені 18.08.2015 р. кримінальні правопорушення.
Протоколом огляду наданих ОСОБА_6 дерев`яних частин залишків від предмету, з яким приходив ОСОБА_9 . Вказані залишки визнані речовими доказами та здані на зберігання до камери речових доказів Доманівського ВП Врадіївського ВП.
Протоколом огляду місця події від 28.08.2015 р., в якому зафіксовані пошкодження вікон у будинку АДРЕСА_3 .
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи за №64, проведеної на підставі постанови слідчого від 22.01.2016 р., ОСОБА_9 страждав раніше і страждає в теперішній час хронічним психічним розладом у вигляді: біполярного афективного розладу, маніакальний тип з психотичними включеннями. На момент інкримінованого йому діяння він перебував у хворобливому стані (тривожна манія) та не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. На час проведення експертизи у нього неповна короткочасна ремісія і він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_9 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
З описової частини висновку судово-психіатричної експертизи за №64 вбачається, що ОСОБА_9 вперше звернувся за психіатричною допомогою 26.05.2003 р. У наступному неодноразово проходив стаціонарне лікування.
З довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 від 22.01.2016 р. вбачається, що ОСОБА_9 перебуває на обліку з 2004 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами.
За місцем проживання та колишнього місця роботи Миколаївського базового медичного коледжу від 09.02.2016 р. за №11/81 ОСОБА_9 характеризується позитивно.
Відповідно до вимог ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1ст.162, ч.1 ст.129 КК України, у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст.292, 503, 506, 512-513 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Доманівського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою медичною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
Речові докази: дерев`яні частини прикладу в пакеті №1, дві дактилоскопічні карти в пакеті №1406950, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання Доманівського ВП Врадіївського ВП, знищити; таблицю до протоколу огляду місця події від 28.08.2015 р. зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала про застосування примусових заходів медичного характеру може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області черезДоманівський районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення, а ОСОБА_9 у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя : ОСОБА_1