АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1221/16 Справа № 173/2570/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000584 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Кримінальне провадження розглянуто за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчинені злочину, передбаченому ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 26 серпня 2014 року приблизно о 22 годині перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , де в ході спільного розпивання спиртних напоїв, між ним та його матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка.
В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність і небезпеку своїх дій, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи, що завдає удари у місце знаходження життєво важливих органів, навмисно наніс ОСОБА_9 не менше 3 ударів по голові невстановленим у ході досудового розслідування тупим твердим предметом, контактуюча поверхня якого має прямолінійну форму та жорстку конструкцію, не менше 4 ударів руками по голові та не менше 5 ударів ногами в ділянку тулуба потерпілій, яка в цей час лежала на спині.
Від отриманих тілесних ушкоджень в період часу з 02 год. 00 хв. 05 год. 00 хв. 27 серпня 2014 року настала смерть ОСОБА_9 .
Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_7 , згідно висновку судово медичного дослідження №999 від 27 серпня 2014 року, спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні пошкодження у вигляді: відкритої черепно мозкової травми (рана №1 в області середини та зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, рана №2 в лівій тім`яній області на межі з лобною, рана №3 в потиличній області зліва на межі з тім`яною, рана №4 в потиличній області зліва, рана №5 в правій тім`яній області, рани №6,№7 в області правого лобного бугра, ділянки осадження шкіри в області виличної кістки з переходом на область лівої вушної раковини, правій лобнотім`яно-скроневій області з переходом на праву виличну у вигляді літери «У» на лобі зліва, синців в області лівого кута нижньої щелепи, на підборідді справа, навколо обох очей, перелому кісток носу, обширних крововиливів по всій поверхні в м`яких тканинах голови, крововиливів під м`якими мозковими оболонками в області правої потиличної долі; тупої травми грудної клітини (синця на передній поверхні грудної клітини справа, синця на задній поверхні грудної клітини справа, на рівні 8-го ребра зі зломом 8-го ребра в цьому місці, розриву правого грудинноключичного сполучення по задній поверхні з крововиливом у м`які тканини органокомплекса шиї; зломів ребер: справа 2-5го по переднєпахвинній лінії 6-9-го по середньо ключичній лінії, зломів ребер зліва 2-4-го по переднє пахвинній, 5-8-го по середньо ключичній лінії, крововиливів навколо зломів); синців в області лівого плеча.
Сполучена травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, яка викликала загрозливе для життя явище у вигляді шоку, що у даному випадку викликала смерть, про що свідчать морфологічні ознаки шоку, виявлені при досліджені трупу та при судовогістологічному досліджені.
Причиною смерті є сполучена тупа травма тіла відкрита черепномозкова травма (рана №1 в області середини та зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, рана №2 в лівій тім`яній області на межі з лобною, рана №3 в потиличній області зліва на межі з тім`яною, рана №4 в потиличній області зліва, рана №5 в правій тім`яній області, рани №6,№7 в області правого лобного бугра, ділянки осадження шкіри в області лівої етичної кістки з переходом на область лівої вушної раковини, правій лобнотім`яноскроневій області з переходом на праву етичну у вигляді літери «У» на лобі зліва, синці в області лівого кута нижньої щелепи, на підборідді справа, навколо обох очей, перелом кісток носу, обширні крововиливи по всій поверхні в м`яких тканинах голови, крововилив під м`якими мозковими оболонками в області правої потиличної долі), тупа травма грудної клітини (синець на передній поверхні грудної клітини справа, синець на задній поверхні грудної клітини справа, на рівні 8-го ребра зі зломом 8-го ребра в цьому місці, розрив правого грудино ключичного сполучення по задній поверхні з крововиливом у м`які тканини органокомплекса шиї; зломи ребер: справа 2-5-го по передньопахвинній лінії, 6-9-го по середньоключичній лінії, зломи ребер зліва 2-4-го по передньопахвинній, 5-8-го по середньоключичній лінії, крововиливи навколо зломів); синці в області лівого плеча, яка призвела до розвитку шоку, що в даному випадку викликала смерть.
10.05.2016 року на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказував на порушення права обвинуваченого на захист з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2016 року клопотання захисника задоволено, строк на апеляційне оскарження вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 поновлено.
Захисник ОСОБА_6 просив вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник вказував на істотне порушення судом першої інстанції вимог КПК України, що обвинувачений вину не визнавав, з обвинувальним вироком не погоджувався через недоведеність обвинувачення, захисник за призначенням підходив до захисту обвинуваченого формально, а суд першої інстанції не залучив іншого адвоката, суд також не роз`яснив обвинуваченому права та обов`язки, процедуру реалізації права на захист, що призвело до незаконного засудження ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги та просили скасувати вирок, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Всупереч викладеним у апеляційній скарзі захисником обвинуваченого ОСОБА_6 доводам про недоведеність обвинувачення висновок суду 1-ї інстанції про винність ОСОБА_7 в скоєному відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на повно, всебічно і об`єктивно досліджених в судовому засіданні та належним чином оцінених і наведених у вироку доказах, які зібрані по справі.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 за описаних у вироку обставин злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ґрунтуються на сукупності допустимих, достовірних та достатніх для цих висновків доказів, які повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено досліджені в судовому засіданні: зокрема показаннях обвинуваченого, який не заперечував розпиття зі своєю матір`ю ОСОБА_9 26 серпня 2014 року на протязі дня. Після того, як він на дворі включив світло - побачив, що мати б`ється головою об дерев`яну раму дверей, в неї з голови йде кров, після чого повів її на вулицю промити голову. Коли почали йти до хати, потерпіла знову впала головою до низу, почала кричати і він, намагаючись її заспокоїти дав їй кілька ляпасів, після чого вона заспокоїлась. Прокинувшись вранці, він побачив мати мертвою. Медичну допомогу він потерпілій не надавав, за допомогою до сусідів чи швидкої не звертався. Спав він в тій же кімнаті, де була вбита ОСОБА_9 . З потерпілою в нього виникали конфлікти, оскільки мати зловживала алкогольними напоями. Дійсно підтвердив, що вранці, зателефонувавши своєму брату ОСОБА_10 повідомив, що мати померла,та попрохав його підтвердити, що в ніч скоєння злочину він перебував у нього вдома, однак таку свою поведінку пояснити не може, як не може пояснити і наявність у ванній кімнаті крові, ганчірки в крові, води у ванній червоного кольору; потерпілого ОСОБА_10 , який підтвердив, що брат телефонував і сказав, що мати померла, прохав його підтвердити, що в ніч скоєння злочину він перебував у нього вдома, від дачі свідчень відмовився, так як обвинувачений є його братом; свідка ОСОБА_11 , який показав, що бачив, як ОСОБА_9 ходила в синцях, бачив розбиту голову; свідка ОСОБА_12 , яка бачила одного разу ОСОБА_9 з розрубаною головою та дізналась, що це зробив син - ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_13 , який є сусідом ОСОБА_14 та в день скоєння злочину, приблизно о 12 годині зустрів обвинуваченого та його матір і не бачив тілесних пошкоджень на потерпілій, а ввечері того ж дня чув, що обвинувачений голосно кричав на свою матір та висказував їй погрози; фактичних даних протоколу огляду місця події від 27.08.2014 року з фото-таблицею, якими зафіксовано місце скоєння злочину, виявлені та зафіксовані ушкодження, які малися на трупі та були видимі на момент огляду; протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2014 року, під час проведення якого обвинувачений розповів та показав, при яких обставинах він наносив удари в голову ОСОБА_9 та як наносив удари ногою в ділянку грудей, висновку судово-медичної експертизи від 27.08.2014р. №999-Е про наявність та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та причину смерті, висновку додаткової судово-медичної експертизи від 15.10.2014р. №999-Е-Д про можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 при взаємному розташуванні потерпілої та нападника, за механізмом, як вказано у протоколі проведення слідчого експерименту від 28.08.2014 року, окрім кількості травматичних дій; висновків судово-медичних експертиз від 28.10.2014р. №999-Е-1, від11.06.2015р. №999-Е-2 з яких вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_9 не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту;
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Всупереч твердженню захисту обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні з належною повнотою досліджувались всі обставини скоєного обвинуваченим, в тому числі і стосунки між обвинуваченим та його матір`ю, ОСОБА_10 , який є братом обвинуваченого, від дачі показань відмовився та можливість оговору виключає. Судом безпосередньо в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_11 вказував на добровільність дій обвинуваченого під час під час проведення слідчого експерименту з ним та відсутність будь-якого тиску з боку працівників міліції.
Дані покази потерпілого та свідків суд 1-ї інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку і, колегія суддів, враховуючи, що відсутні дані про оговір, не знаходить і підстав для сумнівів в їх достовірності, оскільки зазначені покази потерпілого та свідків підтверджуються не тільки фактичними даними встановленими під час огляду місця події, але й повністю узгоджуються з висновками проведених по справі експертиз та слідчих експериментів, в тому числі і проведених судом 1 інстанції від 11.06.2015 року з метою перевірки доводів обвинуваченого в процесі судового розгляду щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень загиблій, висновки якої спростували доводи обвинуваченого.
Колегія суддів, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, погоджується з мотивованим висновком суду, який розцінив дії обвинуваченого після скоєння злочину, який зателефонував брату вранці т повідомив його, що матір померла, при яких обставинах не пояснив та просив підтвердити, що цієї ночі обвинувачений спав у нього, що не заперечував і сам обвинувачений в процесі судового розгляду, як спробу приховати скоєний злочин з метою уникнення покарання.
Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що було порушено право обвинуваченого на захист, то вони є необґрунтованими, оскільки обвинуваченим ОСОБА_7 27 серпня 2014 року укладено угоду з адвокатом ОСОБА_15 , останнім надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2109 від 15.02.2010р. та ордер ДП №000012 (а.п.86-88 т.2).
Від заявленого клопотання про відмову від захисника (а.п.82-84 т.1) обвинувачений ОСОБА_7 відмовився, відповідно до журналу судового засідання від 07.04.2015 року 37.16:09:38 на питання головуючого обвинувачений відповів, що «бажає, щоб у справі брав участь захисник ОСОБА_15 (а.п.105 т.1).
Вищевказана угода обвинуваченим ОСОБА_7 не розірвана відповідно до п.2 «Закінчення дії Угоди». Захисником ОСОБА_15 31.10.2014р. отримані копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п.6 т.1), і який продовжував здійснювати захист обвинуваченого ОСОБА_7 у Верхньодніпровському райсуді Дніпропетровської області після зміни підсудності, та надавав обвинуваченому правову допомогу відповідно до п.п.1-6 «Адвокат погоджується» Угоди (а.п.86 т.2) і як вбачається з журналу судового засідання та аудіо запису судового засідання, приймав участь в судових засіданнях (а.п.43-44. 104-108. 112-115. 118-119. 128. 165-166 т.1), врученні учасникам пам`яток про права та обов`язки (а.п.112 т.1), допиті свідків, ставив запитання свідкам ОСОБА_11 , ОСОБА_13 (а.п.112-115 т.1), в судових дебатах захисник ОСОБА_15 у виступі просив відносно обвинуваченого винести виправдувальний вирок (а.п.165 зв. т.1).
На думку колегії суддів, в силу положеньКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд забезпечив реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.
Перевіряючи доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про звернення обвинувченого до захисника ОСОБА_15 з проханням відвідати його, знайомитися разом з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів встановила, що такі доводи є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20.08.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 отримав копію вироку, в якому розяснено порядок і термін його оскарження (а.п.171 т.1).
Згідно рапорту начальника конвою (а.п.191 т.1), обвинувачений затягує ознайомлення з кримінальним провадженням.
Відповідно до рапортів поліцейських та начальника конвою (а.п.191-197 т.1), обвинувачений відмовився їхати на ознайомлення з кримінальним провадженням.
Ухвалою Верхньодніпровського райсуду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено графік ознайомлення з кримінальним провадженням (а.п.217 т.1), але він відмовився від ознайомлення, про що свідчить пояснювальна судового розпорядника ОСОБА_16 і ухвалою Верхньодніпровського райсуду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року процесс ознайомлення з матеріалами кримінального провадження зупинено (а.п.222 т.1).
Як вбачається з заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , 31 травня 2016 року він ознайомився з кримінальним провадженням у 3 томах із застосуванням фотозйомки, і його повноваження підтверджуються дорученням регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 03.01.201р. і йому поновлено строк апеляційного оскарження вироку суду відносно ОСОБА_7 (а.п.43-44, 46 т.3), тому колегія суддів вважає доводи, заявлені захисником ОСОБА_6 в суді апеляційної інстнції щодо відсутності документів, підтверджуючих його повноваження, безпідставними.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено з урахуванням характеру та ступені суспільної небезпеки скоєного, обставин справи та даних про особу обвинуваченого і відповідає вимогам ст. 65 КК України. Також судом враховано і обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння при відсутності обставин, що пом`якшують покарання.
Порушень кримінально процесуального законодавства, які б були достатньою підставою для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не знаходить.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк тримання його під вартою з 29 серпня 2014 року до 22 вересня 2016 року включно у строк покарання, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді: