Ухвала
іменем україни

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2015 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з початковою освітою, який має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18 листопада 2014 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на 180 годин.
- засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним за те, що він 24 березня 2015 року, приблизно о 18 год., знаходячись в приміщенні аптеки ТОВ «Фармація», розташованої по вул. Хабаровській, 40, в м. Краматорську Донецької області, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка стояла біля платіжного терміналу «Приват Банку» та тримала в руках грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 підійшов з лівого боку до ОСОБА_6 та відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку вихопив з рук потерпілої грошові кошти на загальну суму 10400 гривень, які належать ПрАТ Краматорське АТП 11410. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ПрАТ Краматорське АТП 11410 матеріальну шкоду на загальну суму 10400 гривень.

Крім того, 08.05.2015 року приблизно об 11 год., ОСОБА_5 знаходячись біля ларька що по вул. Скрипника у м. Краматорську Донецької області за допомогою вантажного автомобіля, який орендував по газеті оголошень, під`їхав до території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив хвіртку та проник на територію зазначеного домоволодіння, яке є сховищем. Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел викрав цистерну вартістю 1966 грн. 67 коп., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом і викладених у вироку, доведеність винуватості засудженого у вчиненні злочинів і правильність кваліфікації діянь, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити судові рішення в частині призначеного ОСОБА_5 покарання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України. Зокрема зазначає про те, що у вчиненні кримінальних правопорушень засуджений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував потерпілим завдану матеріальну шкоду. На думку захисника, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів його апеляційної скарги, а тому ухвала суду не відповідає положенням ст. 419 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши долучені до касаційної скарги судові рішення, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги не має.
Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України у скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_5 покарання судом обґрунтовано враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, не працює, за місцем поживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України судом визнано щире каяття засудженого, повне визнання вини та відшкодування шкоди потерпілим.
Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого лише за умови його ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі.
Суд не вбачав підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.
З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд, який переглянув вирок суду постановлений відносно ОСОБА_5 з аналогічних касаційній скарзі доводів, та виніс мотивовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України з наведенням підстав, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Крім того, зазначені в ухвалі суду, обставини, що пом`якшують покарання, наявність яких встановлено при судовому розгляді істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому не дають підстав для застосування положень ст. 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи викладене, призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Підстав для призначення засудженому більш м`якого покарання ніж передбачено санкцією статті Особливої частини КК та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10