УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1555/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2016 року,
Суд першої інстанції дійшов висновку, що під час тривалого досудового слідства ( з 11.04.2013 року) неодноразовими постановами про закриття кримінального провадження, а саме від 30.07.2013 р., 05.08.2014 р., 25.12.2014 р., 20.10.2015 р. слідчим міліції (поліції) ретельно проаналізовані факти на які посилається скаржниця ОСОБА_7 та надано правову оцінку діям посадових осіб Управління Держкомзему в Житомирському районі в м. Житомирі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції винесена незаконно, необгрунтовано та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на рішення вищого спеціалізованого суду України від 22.07.2015 року, яким скасовано рішення Житомирського районного суду та рішення апеляційного суду Житомирської області. Суд не звернув увагу на архівні документи в яких вказано, що рішення про приватизацію земельної ділянки на ім`я ОСОБА_12 не виявлено.
Слідчий суддя дійшов передчасного висновку, що у ОСОБА_12 є земельна ділянка 0,14 га та державні акти на право приватної власності на землю ОСОБА_7 не дійсні.
Згідно свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_9 від 23.05.2008 р. не відомо на яку земельну ділянку він вступив у спадщину, так як немає вказаної адреси та місця розташування земельної ділянки. На даний час не відомо, як працівник Держкомзему прийшла до висновку про те, що в державних актах ОСОБА_7 допущено помилку, залучивши ділянку ОСОБА_12 до її ділянки.
Слідчий свідомо, на думку апелента, опустив цей факт. Кримінальне провадження відкрито за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України. Не було проведено належних слідчих дій щодо розслідування обставин вчинення незаконних діянь посадовими особами управління Держкомзему в Житомирському районі.
Апелянт зазначає, що судом взагалі не досліджувався та не перевірявся правовстановлюючий документ на земельну ділянку ОСОБА_12 . Не було також в повному обсязі допитано працівників Держкомзему.
Слідча ОСОБА_8 не провела, згідно даного кримінального провадження належних слідчих дій, жодного разу з ОСОБА_7 не спілкувалась, проігнорувала всі її звернення.
Заслухавши доповідача по справі, ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши письмові матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Розглядаючи справу по суті, слідчим суддею в повному обсязі були досліджені всі обставини кримінального провадження та належним чином перевірені доводи скарги ОСОБА_7 ..
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 26.06.2012 року ( а.п. 46).
В своїй скарзі до прокуратури ОСОБА_7 , від 25.03.2013 р. зазначає, що спеціалістами Управління Держкомзему у Житомирському районі листом від 09.04.2010 р № 679 за підписом начальника ОСОБА_13 , на прохання ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 були надані копії державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_7 , яка перебуває на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. ОСОБА_14 вважає, що посадові особи Держкомзему порушили її конституційні права, а саме надали конфіденційну інформацію, чим порушили недоторканість приватного життя (а.п. 7-8).
Допитана 29.04.2013 року у якості потерпілої ОСОБА_7 слідчому пояснила, що за вищевказаною адресою вона проживає тимчасово разом зі своєю донькою. У 2000 р. вона придбала земельну ділянку площею більше 50 соток, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_3 , у громадянина ОСОБА_12 , який на даний час вже помер. Даною земельною ділянкою вона користувалася з часу придбання як землею сільськогосподарського призначення та будувала там будинок для своєї родини. В грудні 2012 року її було викликано до Житомирського районного суду з приводу визнання державних актів на її земельні ділянки не дійсними, оскільки з зазначеними позовами звернулася внучка померлого ОСОБА_12 , оскільки в померлого колишнього власника через 14 років з`явилися спадкоємці. Під час підготовки документів для судових розглядів спеціалістами управління Держкомзему у Житомирському районі листом від 09.04.2010 р. № 679 за підписом начальника ОСОБА_13 на прохання сторонньої особи гр. ОСОБА_9 , який є сином померлого колишнього власника земельної ділянки, що проживав за адресою: АДРЕСА_2 було надано копії її державних актів на право приватної власності на землю, копії інших документів з технічної справи ( а.п. 16-24).
Згодом додатково допитана 25.12.2014 р. ОСОБА_7 слідчому пояснила, що працівниками Управління Держкомзему у Житомирському районі, зокрема ОСОБА_15 , яка на час надання відповіді на звернення ОСОБА_9 займала посаду провідного спеціаліста землеустрою в Управлінні ДЗА у Житомирському районі, порушила норми Закону України «Про інформацію», оскільки видала громадянину ОСОБА_9 копії державних актів, виданих на її ім`я, які, на її думку, являються конфіденційною інформацією.
Допитаний у якості свідка 25.06.2014 року ОСОБА_9 пояснив, що між ОСОБА_7 та його батьком, ОСОБА_12 , який помер в 2005 р, в 2000 р. відбувся правочин, в ході якого останній продав ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,4017 га, від земельної ділянки загальною площею 0,5417 га, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. У зв`язку зі смертю батька він, ОСОБА_9 став збирати відповідні документи про відкриття спадщини на земельну ділянку площею 0,14 га. При його зверненні в Управління Держземагенства для виготовлення державного акту на вказану земельну ділянку після набуття спадщини працівниками Держземагенства було встановлено, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_7 , на яку вона набула право власності на підставі договору купівлі-продажу в с. Іванівка Житомирського району допущено помилку та на прохання ОСОБА_9 були надані копії державних актів на землю ОСОБА_7 для можливості звернення ним, ОСОБА_9 до суду для відновлення своїх прав на земельну ділянку площею 0,14 га. Дана інформація підтверджується листом Управління Держкомзему у Житомирському районі № 679 від 09.04.2010 р. (а.п. 95-96).
Допитана також в якості свідка 04.12.2014 року ОСОБА_15 , пояснила, що у 2010 році перебувала на посаді заступника начальника управління ДЗА у Житомирському районі. 31.03.2010 року до управління від ОСОБА_9 надійшло звернення про видачу копій державних актів, виготовлених на ім`я ОСОБА_7 .. Відповідь на вказане звернення ОСОБА_9 була надана з дорученням копії державних актів виготовлених на ім`я ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що при виготовленні документації на земельну ділянку на її ім`я було допущено помилку, залучивши земельну ділянку ОСОБА_9 до ділянки ОСОБА_7 ( а.п. 146 151)
Допитаний в якості свідка 06.02.2014 р. та 25.12.2014 р. ОСОБА_16 повідомив, що в період часу з 2008 по 01.07.2013 р. перебував на посаді завідуючим сектором правової роботи та із зверненням громадян в управлінні Держкомзему в Житомирському районі. Також зазначив, що дійсно у 2010 році хтось із працівників сектору правової роботи та звернення громадян готував інформацію на звернення ОСОБА_9 , хто саме, він вже не пам`ятає. З приводу підпису, що стоїть у відповіді на звернення поставлений ОСОБА_15 , останній пояснив, що згідно наказу начальника управління, на той час, ОСОБА_15 виконувала функції начальника управління ( а.п. 81-82, 159-162).
Допитана 03.06.2013 р. в якості свідка ОСОБА_17 пояснила, що вона працює в Управлінні ДЗА у Житомирському районі в якості головного спеціаліста відділу моніторингу, оцінки і ринку. Їй невідомо про той факт, що працівники її правління комусь видавали документи.
Разом з тим їй відомо, що згідно розподілу посадових обов`язків, заступник начальника Управління ДЗА у Житомирському районі ОСОБА_18 , у разі відсутності начальника Управління ДЗА у Житомирському районі, має право підпису документів Управління ( а.п 48-49).
Аналогічні пояснення дали свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ..
Також свідок ОСОБА_21 24.06.2014 р. пояснила, що ОСОБА_9 є її батьком. Їй відомо, що її сім`я тривалий час судиться з громадянкою ОСОБА_7 за фактом купівлі продажу земельної ділянки, яка розташована в селищі Іванівка Житомирського району Житомирської області і належала її дідові ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років. Як їй відомо, коли її батько збирав документи на вступ до спадщини, то виявилася помилка у відповідних документах, у зв`язку з чим, для усунення неточностей, батько був змушений звернутися до Управління ДЗА у Житомирському районі та суду ( а.п. 89-90).
Вищевказані пояснення та покази зазначених осіб були відповідним чином досліджені та оцінені в сукупності з іншими, зібраними по кримінальному провадженні доказами, як органами досудового розслідування так і судом першої інстанції під час розгляду скарги ОСОБА_7 по суті.
Посилання апелянта ОСОБА_7 на ті обставини, що слідчий під час перевірки посилався на рішення районного суду у цивільних справах, а судом, у свою чергу, було неповно досліджено всі обставини кримінального провадження та здійснені однобічні висновки, що потягло прийняття невірного рішення за її скаргою є необґрунтованими та спростовуються наданими письмовими матеріалами кримінального провадження.
Так, згідно копії спадкової справи № 367/2006 вбачається, що 16.05.2006 року до Корольовської районної державної нотаріальної контори м. Житомира звернувся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його батька, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, Сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 передається (належить) земельна ділянка площею 0,5417 гектарів, яка розташована на території Іванівської сільської ради с. Іванівка (а.п. 105-124).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до договору купівлі продажу від 11 липня (виправлення на серпня) 2000 р. ОСОБА_12 продав, а ОСОБА_7 купила земельну ділянку площею 0,4017 га, розташовану на території Іванівської сільської ради с. Іванівка ( а.п. 20-24)
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12.12.2013 р. апеляційна скарга ОСОБА_7 залишена без задоволення (а.п. 125).
Згодом, ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 06.05.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_7 також залишена без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21.01.2014 року залишено без зміни (а.п. 134-135).
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26.11.2015 року по скарзі ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та інших про захист права власності та визнання недійсним державних актів про право власності на земельні ділянки, позов ОСОБА_9 задоволено повністю. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія Я № 557804, виданий 7 квітня 2009 р. на ім`я ОСОБА_7 площею 0,1736 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:001:0634.
Також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія Я № 557806 виданий 07 квітня 2009 року на ім`я ОСОБА_7 площею 0,2281 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, кадастровий № :02:001:0633.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що державний акт про право власності на земельну ділянку являється офіційним документом та виданий з метою пред`явлення в органи державної влади, а у разі необхідності й суду.
А тому, така інформація не може бути визнана такою, що є конфіденційною та такою, що не може надаватися прямому спадкоємцеві, у тому числі й у разі виникнення та необхідності вирішення земельного спору.
Таким чином, висновок органу досудового розслідування про те, що дії посадових осіб були законними та направлені на поновлення порушених прав громадянина ОСОБА_9 , внаслідок допущеної помилки у визначенні меж земельної ділянки Управлінням Держкомзему у Житомирському районі під час виготовлення державних актів на землю громадянці ОСОБА_7 , є цілком обґрунтованим та будь-яких сумнівів не викликає.
З зазначеним висновком також погодився і слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_7 з приводу незаконності ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2016 року такими, що не знайшли свого підтвердження, є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеними письмовими доказами, яким надана правильна оцінка.
А тому, приймаючи до уваги те, що вищезазначена ухвала слідчого судді винесена на підставі повного та всебічного дослідження всіх наданих доказів та обставин кримінального провадження, а здійснені юридичні висновки щодо законності постанови слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 12.04.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000473 належним чином обґрунтовані та мотивовані на підставі фактично наданих та досліджених матеріалів провадження.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для скасування ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2016 року та постанови слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 12.04.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000473.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2016 року за її скаргою на постанову слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 12 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000473 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: