печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002150, -

В С Т А Н О В И В :
22.09.2016 в провадження слідчого судді надійшло клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобілі, які перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- автомобіль марки «AUDI A8 L» д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 ;
- автомобіль марки «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 ;
- автомобіль марки «MAYBACH 57» д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 .
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0002150 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 17 серпня 2016 року, приблизно о 12 години 00 хвилин, у приміщенні ресторану «Тифліс», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 1/13, ОСОБА_6 зустрівся зі ОСОБА_7 для отримання від нього безоплатної консультації щодо судової перспективи господарського спору про визнання недійсними патентів ТОВ «Богадар», представником якого є ОСОБА_6 .
Одразу під час розмови у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , який представляє інтереси ТОВ «Богадар». Для доведення свого злочинного умислу до кінця, з метою введення ОСОБА_6 в оману щодо наявності у нього впливових зв`язків у судовій гілці влади, у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону повідомив ОСОБА_5 про свій злочинний план та запропонував йому взяти участь у вчиненні злочину, на що ОСОБА_5 погодився.
06 вересня 2016 року, у невстановлений слідством час, у приміщенні ресторану «Тифліс», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 1/13, ОСОБА_6 згідно попередньої домовленості зустрівся зі ОСОБА_7 , який під час розмови повідомив, що грошові кошти у сумі 500 000 доларів США необхідно буде сплатити у три етапи: 150 000 доларів США за позитивне рішення суду першої інстанції, 150 000 доларів США за позитивне рішення апеляційного суду, 200 000 доларів США за позитивне рішення Вищого господарського суду України. ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_5 поставив вимогу, щоб грошові кошти передавалась не пізніше ніж за тиждень до судового засідання, на якому повинно бути прийнято рішення.
21 вересня 2016 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи поблизу ресторану «Поляна», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 2/4, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману, отримав частину грошових коштів у сумі 51 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на вказану дату становило 1 315 800 гривень, в якості оплати за сприяння у винесенні судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позову про визнання недійсними патентів ТОВ «Богадар» та залишення його в силі судами апеляційної та касаційної інстанції.
Одразу після отримання ОСОБА_7 частини грошових коштів у сумі 51 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на вказану дату становило 1 315 800 гривень, останнього було затримано у порядку ст. 208 КПК України.
Отже, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , який на підставі довіреності № 1 від 08.08.2016 представляє інтереси ТОВ «Богадар», у сумі 500 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на вказану дату становило 12 900 000 гривень.
21.09.2016 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб шляхом обману (шахрайстві), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
За отриманими органом досудового розслідування даними, у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є автомобіль марки «AUDI A8 L» д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, чорного кольору номер кузова НОМЕР_2 , автомобіль марки «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, білого кольору номер кузова НОМЕР_4 , автомобіль марки «MAYBACH 57» д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, чорного кольору номер кузова НОМЕР_6 , що підтверджується відомостями з інформаційної системи ДАІ.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років і з конфіскацією майна, тому з метою забезпечення конфіскації, є необхідність відповідно ст. 170 КПК України у накладенні арешту на вищевказані об`єкти рухомого майна, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту рухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 , зазначеного в клопотанні слідчого, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 0002150 арешт на транспортні засоби, які належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- автомобіль марки «AUDI A8 L» д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 ;
- автомобіль марки «LAND ROVER» д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 ;
- автомобіль марки «MAYBACH 57» д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 , - шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1