Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження майна на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
У клопотанні зазначено, що 09.11.2016 року до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 01.11.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 показала, що її бабуся ОСОБА_6 , 1936 року народження, мала отримати об`єкт інвестування, а саме квартиру АДРЕСА_2 після завершення будівництва, за програмою ТОВ «Еверест Плюс». Проте, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а участь у ФФБ (квартири АДРЕСА_3 ) успадкували по 1/2 частині ОСОБА_7 (її син) та ОСОБА_8 (її донька) згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2009 року. В подальшому ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_5 , успадкувала повністю її 1/2 частину вкладених коштів (292708,60 гривень) у ФФБ «Уко Капітал», згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2011 року.
28.08.2012 року була укладена Додаткова угода № 1 до Договору № 37/І-Е про участь у ФФБ від 04.09.2006 року, згідно якої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 належать на праві спільної власності майнові права на об`єкт інвестування (квартира АДРЕСА_3 ). 18.09.2014 року була підписана Додаткова угода № 2 до Договору, згідно якої Забудовник повідомляє, що квартира АДРЕСА_3 отримала АДРЕСА_1 . 18.09.2014 року був підписаний Акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 за Договором № 37/І-Е від 04.09.2006, згідно якого дійсна вартість квартири становить 319 558,60 гривень та Довідка № 37/І-Е від 18.09.2010, згідно якої ці грошові кошти були внесені в повному обсязі тому довірителі мають право на отримання у власність квартири АДРЕСА_4 .
05.03.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали в реєстраційну службу заяву про державну реєстрацію права власності та необхідний пакет документів, однак реєстраційна служба винесла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.
04.11.2016 року до ОСОБА_5 зателефонувала керівник ОСББ та повідомила, що квартира АДРЕСА_4 перебуває у власності ТОВ «Колосс-Інвест», проте жодних документів на відчуження даної квартири ні вона, ні ОСОБА_7 , який є інвалідом першої групи по психіатрії, не підписували.
Відповідно до Акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 до Договору № 37/І-Е від 04.06.2006 про участь у Фонді фінансування будівництва, квартиру АДРЕСА_1 передано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Враховуючи клопотання слідчого про розгляд справи без повідомлення власника майна та на підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.
Вислухавши доводи слідчого, якими вона обґрунтовує клопотання, дослідивши надані копії документів, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 4, 11 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Договором № 37/І-Е відступлення майнових прав від 28.08.2012 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» як «Управителем» та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як Довірителями, передбачено, що Управитель передає, а Довірителі набувають майнових прав на об`єкт інвестування, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
За даними протоколу допиту потерпілого від 10.11.2016 року право власності у встановленому законом порядку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не набували та відповідно відчуження квартири не здійснювали.
Беручи до уваги викладене, з метою запобігання в подальшому незаконного відчуження вказаної квартири, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя