Справа № 639/6044/16-к
Провадження № 1-кс/639/968/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2016 року місто Харків
В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що згідно з Статутом КП МЖК «Моноліт» на гр. ОСОБА_6 , як на головуючого правління вказаної організації було покладено виконання наступних обов`язків: Розпорядження майном КП МЖК «Моноліт», яке перебуває на балансі КП МЖК «Моноліт» в межах визначених загальним зборами, представлення інтересів в організаціях, підприємствах та закладах, відкриття рахунків в банківських установах, прийом та звільнення з роботи, укладання трудових договорів.
17 серпня 2005 року ОСОБА_6 , будучи посадовою особою КП МЖК «Моноліт» уклала угоду №1-МЖК від 17.08.2005 року щодо спільного будівництва 10-ти поверхового будинку, який розташовано за адресою м. Харків, вул. Селянська, 36-А. Угода укладена з ТОВ Російська-Українська науково виробнича компанія ЛТД «Європроект» в особі директора ОСОБА_7 . Згідно вказаної угоди, по завершенню будівництва вказаного вище об`єкту нерухомості КП МЖК «Моноліт» отримує долю у розмірі 962,2 м2, а саме за КП МЖК «Моноліт» згідно додатку №4 до договору №1-МЖК від 17.08.2005 року були зарезервовані права на наступні однокімнатні квартири: 6, 10, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , згідно додатку зазначеного вище договору, а ТОВ Російська-Українська науково виробнича компанія ЛТД «Європроект» отримує долю в розмірі 3 848,8 м.2.
Після вказаних вище подій, а саме 12 березня 2007 року між ТОВ Російська-Українська науково виробнича компанія ЛТД «Європроект», КП МЖК «Моноліт» в особі ОСОБА_6 та посадовими особами ТОВ «Харківський регіональний фонд фінансування будівництва», був укладений договір №4 щодо уступки майнових прав на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, тобто на недобудований будинок за вказаною вище адресою. До угоди входили окремі умови, згідно яких до ФК в формі ТОВ «Харківський регіональний фонд фінансування будівництва» переходять майно та майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 36-А у тому рахунку і доля КП МЖК «Моноліт» в розмірі 969,2 м.2. (загальна площа 24 квартир резерва КП МЖК «Моноліт»).
Допитані в ході досудового розслідування в якості свідків члени КП МЖК «Моноліт» пояснили, що вищевказані угоди укладались з порушенням процедури встановленої статутом КП МЖК «Моноліт», для укладання відповідних договорів, а саме рішення про укладання відповідних договорів не виносилось на розгляд загальних зборів КП МЖК «Моноліт» та більше того, на той час про факт укладання відповідних договорів головою правління ОСОБА_6 , вони в загалі не знали.
Орган досудового розслідування вважає, що головуючий правління КП МЖК «Моноліт» ОСОБА_6 порушила норми статуту КП МЖК «Моноліт», а саме п.8.8. згідно з яким рішення о реалізації права власності на майно та грошові кошти КП МЖК «Моноліт» приймаються загальними зборами, більшістю голосів, не повідомивши уклала вищевказані договори згідно яких члени КП МЖК «Моноліт» втратили право власності на вказані вище квартири, тим самим ОСОБА_6 діючи із корисливих спонукань та в інтересах третіх осіб, розтратила майнові права, а в подальшому і саме нерухоме майно, що належало КП МЖК «Моноліт».
В теперішній час, згідно наявних в матеріалах зазначеного кримінального провадження документах встановлено, що частина нерухомого майна, що повинна згідно з законом належати КП МЖК «Моноліт» перебувала у незаконній власності посадових осіб ТОВ «Харківський регіональний фонд фінансування будівництва» та згідно отриманих інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна згідно договорів купівлі-продажу належить фізичним особам: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 .
Орган досудового розслідування вважає, що реалізовані на теперішній час квартири, які були зарезервовані за КП МЖК «Моноліт», а саме: №№ 6, 10, 14, 18, 22, 26, 30, 34, 38, 45, 47, 50, 52, 55, 57, 60, 62, 65, 67, 70, 72, 75, 77, 80 по вул.Селянській 36-А у м.Харкові є предметом скоєння вказаного вище злочину. Крім того, вказані квартири по справі можуть мати доказове значення та виступати в якості речового доказу, а також можуть слугувати засобом відшкодування майнової та моральної шкоди, яка була спричинена в ході злочину членам КП МЖК «Моноліт», тому, приймаючи до уваги розмір можливої конфіскації майна, а він може складати приблизно 2 995 559 грн. (оціночна вартість квартир, що були зарезервовані за КП МЖК «Моноілт»), з метою запобігання подальшій злочинній діяльності, збереження реалізованих квартир, як речового, або повернення квартир у власність КП МЖК «Моноліт», тому необхідно накласти арешт на реалізовані на теперішній час квартири а саме: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 та заборонити фізичним чи юридичним особам в розпорядженні яких знаходяться вказані вище квартири, будь-яким чином використовувати та розпоряджатися ними.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно з п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Із матеріалів кримінального провадження і клопотання слідчого не вбачається жодної інформації, яка доводить необхідність накладення арешту на квартири, які були зарезервовані за КП МЖК «Моноліт», а саме: №№ 6, 10, 14, 18, 22, 26, 30, 34, 38, 45, 47, 50, 52, 55, 57, 60, 62, 65, 67, 70, 72, 75, 77, 80 по вул.Селянській 36-А у м.Харкові. Слідчим та прокурором не доведено, що вказані квартири по справі можуть мати доказове значення та виступати в якості речового доказу, а також можуть слугувати засобом відшкодування майнової та моральної шкоди, яка була спричинена в ході злочину членам КП МЖК «Моноліт»
Суд, зважаючи на те, що слідчим та прокурором не доведені підстави накладення арешту на квартири, які були зарезервовані за КП МЖК «Моноліт», а саме: №№ 6, 10, 14, 18, 22, 26, 30, 34, 38, 45, 47, 50, 52, 55, 57, 60, 62, 65, 67, 70, 72, 75, 77, 80 по вул.Селянській 36-А у м.Харкові, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1