АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-1052/11Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/141/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 122,ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зза участі секретаря - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ;

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення щодо засудженого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_9 задоволено заяву про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у відповідності до ЗУ Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26 листопада 2015 року.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 11 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення щодо засудженого ОСОБА_9 незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з наступних підстав.

Судом під час задоволення клопотання ОСОБА_9 враховано, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 05.07.2012 ОСОБА_9 визнано виннуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст. 122, ч.І ст.296, ч.2 ст.296, ч.З ст.185, ч.4 ст.185 КК України та у відповідності до ч.І ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2012 року вирок Тернопільського міськрайонного суду 05 липня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2014 року ОСОБА_9 не відбуту частину покарання замінено більш м`яким у виді 2 років виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави.

Судом взято до уваги дані матеріалів кримінальної справи № 1-1052/11, відповідно до яких ОСОБА_9 був затриманий 17 червня 2011 року та відносно нього судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою. Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 05 липня 2012 року щодо ОСОБА_9 вступив в законну силу згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області, 05 грудня 2012 року.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що на підставі ч. 5 ст 72 КК України ОСОБА_9 в строк відбуття покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 05.07.2012 року в межах кримінальної справи про його обвинувачення за ч. 1 ст.122, ч.І ст.296, ч.2 ст. 296 ч.З ст.185, ч.4 ст. 185 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення останнього, а саме: з часу затримання ОСОБА_9 з 17 червня 2011 року до дня набрання вироком щодо нього законної сили, тобто 05 грудня 2012 року, що становить 1 рік 5 місяців 19 днів.

Таким чином судом віднайдено підстави застосування Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року.

Водночас, з даними твердженнями суду не можна погодитись. Відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання " від 26.11.2015 року, яким ч. 5 ст.72 КК України викладено у новій редакції - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано поперднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день поперднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

Однак, всупереч зазначеним вищевказаним положенням Закону, судом не вірно застосовано ч.5 ст.72 КК України, оскільки підставою для зарахування строку попереднього ув`язнення законодавець чітко визначив факт засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє увязнення, або у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі.

Зазначеним Законом України не передбачено підстави його застосування у випадках, якщо судом у відповідності до ст.82 КК України невідбута частина покарання була замінена більш м`яким покаранням, тобто до особи вже застосовано більш м`яке покарання .

Наведене свідчить про те, що в суду не було достатніх підстав для задоволення клопотання ОСОБА_9 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення відповідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, а тому прокурор в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк для внесення апеляційної скарги, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2016 щодо задоволення клопотання ОСОБА_9 засудженого вироком Тернопільського міськрайонного суду від 05.07.2012 за ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 ч. З ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 - скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання поданого ОСОБА_10 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта-прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 , який вважає апеляційну скаргу прокурора в частині скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали безпідставною і просить її не задовольняти, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення в частині поновлення строку для внесення апеляційної скарги та не підлягає до задоволення в іншій частині, з таких підстав.

Прокурор вказує на те, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2016 року була отримана Тернопільською місцевою прокуратурою лише 15.02.2016 року, що не дало в повній мірі можливості своєчасно підготувати апеляційну скаргу, а тому вважає, що строк внесення апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що дана обставина є обгрунтованою, а тому клопотання прокурора про поновлення строку для внесення апеляційної скарги підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 Розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Як встановлено судом першої інстанції, вироком Тернопільського міськрайонного суду від 05 липня 2012 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року ОСОБА_9 не відбуту частину покарання замінено більш м`яким у виді 2 років виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави.

Таким чином, станом на 11 лютого 2016 року (дата прийняття рішення судом першої інстанції) до закінчення терміну відбування виправних робіт ОСОБА_9 залишилося 3 місяці 12 днів, тобто покарання є не відбутим повністю відповідно до п. 2 Розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до матеріалів кримінальної справи №1-1052/11, ОСОБА_9 був затриманий 17 червня 2011 року та відносно нього судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 грудня 2012 року, тобто до дня вступу вироку в законну силу.

Згідно пп. в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.

З врахуванням вищенаведеного, строк позбавлення волі терміном 1 рік 5 місяців 19 днів підлягає переводу в покарання у виді виправних робіт згідно вимог пп. в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України та становить 4 роки 4 місяці 26 днів виправних робіт.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що згідно даних особової справи засудженого ОСОБА_9 та довідки начальника Тернопільського міськрайонного відділу КВІ станом на 01 січня 2016 року ОСОБА_9 відбув 1 рік 8 місяців 18 днів строку виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави, тобто не відбутий строк виправних робіт становить 3 місяці 12 днів.

Згідно абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першої цієї статті.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України та звільнив його від подальшого відбування покарання у зв`язку із повним відбуттям призначеного судом строку покарання.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим відповідно до чинного законодавства, а апеляційну скаргу прокурора безпідставною і такою, що підлягає до задоволення лише в частині поновлення строку на внесення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Поновити прокурору строк для внесення апеляційної скарги від 19.02.2016 року на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2016 року.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_9 у строк покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2