Справа № 387/885/16-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/112/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Препелиця Синжерейського району Республіки Молдова, жительки АДРЕСА_1 , особи без громадянства, освіта базова загальна середня, не працюючої, раніше не судимої -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
03 жовтня 2016 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та угода про примирення від 30 вересня 2016 року, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , згідно яких :
ОСОБА_3 , 03.09.2016 року, близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи на законних підставах разом із неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у домоволодінні, в якому остання проживає та яке належить ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_1 , отримавши інформацію від ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 має у власності ноутбук марки "LenovoG 50-45", який знаходиться в спальній кімнаті, у гардеробі, маючи на меті заволодіти майном ОСОБА_5 , вирішила використати вказану інформацію для реалізації свого протиправного наміру. Так ОСОБА_3 , зловживаючи довірою неповнолітньої ОСОБА_6 повідомила їй завідомо неправдиву інформацію, про те, що вказаний ноутбук належить їй, та вона бажає його забрати. ОСОБА_6 , не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_3 , довіряючи останній, дозволила ОСОБА_3 незаконно заволодіти належним ОСОБА_5 ноутбуком марки "LenovoG 50-45", вартістю з урахуванням зносу 5081 гривня 60 копійок. З викраденим ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись вказаним ноутбуком на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище зазначену суму.
ОСОБА_3 , в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася. Просила суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між нею та потерпілим угоду про примирення та призначити їй узгоджене між сторонами покарання . Заявила, що їй зрозумілі : права надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди ; характер обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований у разі затвердження угоди судом. Стверджувала, що укладення угоди є добровільним.
Таким чином дії ОСОБА_3 , судом кваліфікуються за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Злочин, який інкримінується останній відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд дослідивши угоду про примирення від 30 вересня 2016 року, укладену між потерпілим
ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченою, не встановлено .
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , цілком зрозуміла права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 , також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні .
Доля речових доказів має бути вирішенна в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Речові докази по справі : ноутбук марки "LenovoG50-45" чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 , як законному власнику, після набрання вироком законної сили .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1