Справа № 127/4570/16-к
Провадження №11-кп/772/777/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув 09.06.2016 року у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням ОСОБА_6 , засудженого Київським міським судом від 10.04.1998 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а», «г», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року), до покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього особистого майна, про застосування щодо нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII, щодо проведення перерахунку строку невідбутої частини покарання за вироком Київського міського суду від 10.04.1998 року
За участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8
захисника адвоката: ОСОБА_9
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2016 року, -
В С Т А Н О В И В:
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Київського міського суду від 10.04.1998 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а», «г», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року), до покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Київського міського суду від 23 серпня 2000 року вирок Київського міського суду від 10 квітня 1998 року щодо ОСОБА_8 приведено у відповідність з Законом України від 22.02.2000 року. ОСОБА_8 засуджено за п.п. 2а», «г», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року) до довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про проведення йому перерахунку строку невідбутої частини покарання за вироком Київським міським судом від 10.04.1998 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом, строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015року№838-VIII.
Вказане клопотання мотивоване засудженим ОСОБА_8 тим, що йому необхідно перерахувати строк невідбутої частини покарання, в зв 'язку з внесенням змін до Кримінального кодексу України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2016 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до останнього проведення перерахунку строку невідбутої частини покарання, в зв`язку з тим, що ОСОБА_8 засуджений до довічного позбавлення волі, а тому до нього не застосовуються правила, закріплені в ст. 72 КК України, щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 як незаконної. Застосувати до його підзахисного Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Київського міського суду від 10 квітня 1998 року.
Вимоги захистом мотивовані тим, що суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню, так як в Законі України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконаленого порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII та в нормі ч.5 ст. 72 КК України немає жодної вказівки на те, що його дія не розповсюджується на осіб, засуджених до покарання у вигляді довічного позбавлення волі. А тому на його думку суд першої інстанції незаконно відмовив у перерахуванні строку попереднього ув`язнення.
Заслухавши доповідача, вислухавши засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень цього ж Закону, він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Київського міського суду від 10.04.1998 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а», «г», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року), до покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 02 липня 1998 року вирок Київського міського суду від 10.04.1998 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін.
Ухвалою Київського міського суду від 23 серпня 2000 року вирок Київського міського суду від 10 квітня 1998 року щодо ОСОБА_8 приведено у відповідність з Законом України від 22.02.2000 року. ОСОБА_8 засуджено за п.п. 2а», «г», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року) до довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з 30 червня 1997 року, відповідно до протоколу затримання.
Згідно ст. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ст. 72 ч.5 КК України, на який посилається суд, носить лише рекомендаційний характер.
Разом з тим, ст. 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь якої тяжкості.
Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.
Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон
чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 слід задовольнити, та оскільки згідно вироку Київського міського суду від 10.04.1998 року , строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з дня його затримання, а саме з 30.06.1997 року, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 30.06.1997 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 02.07.1998 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», керуючись ст. ст. 404, 405,409, 418, 419, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування проведення перерахунку строку невідбутої частини покарання - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування йому ч.5 ст. 72 КК України про проведення перерахунку строку невідбутої частини покарання задовольнити.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 30.06.1997 року по 02.07.1998 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк, для вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4