В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/228/16 р.

01.06.2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

сторони провадження:

прокурор - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаєва, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2016 приблизно о 15:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе «Пепсі», що знаходиться на перехресті вул. Космонавтів та вул. Енгельса в м. Миколаєві, маючи намір на незаконне збагачення, діючи з корисливих мотивів, таємно заволодів майном ОСОБА_7 а саме:
-мобільним телефоном марки «Samsung G500» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 5617,80 грн.;
-сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та «Лайф» № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності не становить.
Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні кафе «Пепсі» за вищевказаною адресою, поклав мобільний телефон «Samsung G500», належний потерпілому ОСОБА_8 собі до правої кишені штанів, та був помічений свідком ОСОБА_9 . Усвідомлюючи, що його злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, були виявлені свідком та почали носити відкритий характер, ОСОБА_4 , бажаючи утримати при собі викрадене майно та завершити свій злочинний намір, нехтуючи присутністю потерпілого та свідка, вибіг з приміщення кафе «Пепсі» та зник з місця скоєння кримінального правопорушення.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5617,80 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині не визнав та суду показав, що 02.02.2016 року він знаходився в кафе «Пепсі» по вул.. Енгельса в м. Миколаєві. Він знаходився там сам. Події відбувались у післяобідній час. Він купив собі коньяк, потім підійшов до нього потерпілий та запитав дозволу підсісти, на що він надав свою згоду. Після чого він з потерпілим сиділи та вживали алкогольні напої. Потерпілий представився ОСОБА_10 . ОСОБА_10 пив горілку. Потім зайшов до кафе чоловік на ім`я ОСОБА_11 , який спочатку сидів окремо та вживав пиво, з часом і він підсів до них. В кафе більше нікого не було крім бармена за стойкою. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали показувати фотознімки своїх дружин з своїх мобільних телефонів. Пізніше вони всі разом декілька разів виходили на вулицю палити. Він збирався йти до дому, коли ОСОБА_11 запитав що у нього знаходиться у кишені. Потім він вибачився та сказав, що йому примарилося. З ОСОБА_10 він попрощався обіймаючись потім за руку і після чого він вийшов з кафе. На той час у нього був телефон марки ОСОБА_12 білого кольору, кнопочний, він знаходився у нього у кишені брюк. У ОСОБА_10 мобільний телефон був чорного кольору, а у ОСОБА_11 білого кольору. Обидва мобільних телефони були не кнопочні. За пропозицією познайомитися він розмовляв з мобільного телефону ОСОБА_10 з його приятелем на ім`я ОСОБА_13 та після розмови він повернув ОСОБА_10 його мобільний телефон. З кафе він вийшов, а не вибіг та пішов на зупинку громадського транспорту. Телефон потерпілого він не викрадав.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 02.02.2016 року він повертався з роботи та зайшов до кафе «Пепсі», це було близько 12:30 години дня. В кафе вже знаходився ОСОБА_4 . Він взяв 50 гр. горілки та сів за стіл до ОСОБА_14 . Він розповів ОСОБА_4 , що у нього є друг грузин. ОСОБА_4 з його телефону поспілкувався з його приятелем грузином ОСОБА_13 . ОСОБА_4 після розмови з ОСОБА_13 , повернув йому мобільний телефон. Потім до кафе зайшов чоловік та підсів до них. Вони сиділи та спілкувались. Він бачив мобільний телефон ОСОБА_4 з якого в його присутності ОСОБА_4 спілкувався з своєю дружиною. Вони виходили на вулицю палити. ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_13 всього декілька хвилин, після чого повернув йому телефон, який він поклав у зовнішній карман своєї куртки це був телефон чорного кольору, у чохлі, марки «Samsung G500». Після того він по мобільному телефону не розмовляв. Випасти його мобільний телефон не міг. У кафе він перебував приблизно 2 години, випив приблизно 200-250 гр. горілки. Спиртні напої розпивав разом з обвинуваченим. Коли вони стали розходитись то до нього щоб попрощатись, підійшов ОСОБА_4 та став його міцно обіймати. Після обіймів пішов геть. Він пішов розраховуватися з барменом ОСОБА_15 , потім почув розмову на підвищених тонах, коли обернувся, побачив, що ОСОБА_4 стояв та розмахував руками, ОСОБА_11 ( ОСОБА_16 ) сидів, та про, що була у них суперечка він не чув. З барменом ОСОБА_15 він раніше бачився, так як працює неподалік та часто заходить до цього кафе. ОСОБА_15 сказала, що здається вкрали мобільний телефон. Тоді він підійшов до столу та почав перевіряти де його телефон, його ніде не було і у той момент в кафе з вулиці зайшов ОСОБА_11 та сказав йому, що у нього ОСОБА_4 викрав мобільний телефон. Коли вони вибігли з кафе та побачили чоловіка в синій куртці, який йшов в бік вул.. Космонавтів але то був не ОСОБА_4 . Вони стали шукати обвинуваченного, але його вже ніде не було.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що дату не пам`ятає, місяці 3-4 тому назад, у поточному році, близько 16.00 год. в м. Миколаєві, на зупинці громад транспорту Енгельса, в кафе "Пепсі" він зайшов, випити пива. Він пив пиво за барною стойкою. Потім зайшов ОСОБА_4 сів за столик, а пізніше і потерпілий. Через деякий час його запросили підсісти до них. Хто саме він не пам`ятає. Вони познайомились та продовжували випивати. Потім всі разом виходили палити на вулицю. Між ними ніякого конфлікту не було. Потерпілий, показував на своєму мобільному телефоні фото своєї сім`ї. Потім обвинувачений попросив телефон подзвонити своїй дружині, т. я. у нього не було грошей на телефоні. Потім у незвичайний спосіб обвинувачений запропонував обійнятись на прощання(за звичай він з знайомими прощається не обіймами, а за руку). Вони попрощались обіймами. Потім коли обвинувачений піднявся, йти, він побачив у задньому кармані обвинуваченого мобільний телефон потерпілого. Сказав про це ОСОБА_4 , але той повів себе дуже агресивно, та запропонував вийти на вулицю, при цьому сказав, яка йому різниця, що у нього мобільний телефон потерпілого. Потерпілий, був у стані алкогольного сп`яніння і після його зауваження зрозумів, що ОСОБА_4 викрав у нього мобільний телефон. Вони побігли на вулицю, але обвинуваченого вже там не було. Мобільний телефон потерпілого викрав ОСОБА_4 він у цьому твердо впевнений.
Покази обвинуваченого, потерпілого, свідка узгоджуються з фактичними обставинами справи викладеними в обвинувальному акті в часі, місці, в обставинах вживання алкогольних напоїв та кількості осіб які перебували на той час у кафе обвинувачений, потерпілий, свідок, бармена, яка не виходила до залу.

ОСОБА_7 в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення прямо вказав від 02.02.2016 р. прямо вказав на ОСОБА_4 як на особу яка його пограбувала.

З протоколу слідчого експерименту від 18.03.2016 р., вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_17 у присутності понятих відтворили всі обставини та події вчинення відкритого заволодіння мобільним телефоном «Samsung j500», вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відтворені обставини зафіксовані на ДВД диску.

Потерпілий на досудовому слідстві впізнав обвинуваченого як особу з яким він розпивав спиртні напої, що вбачається з протоколу впізнання від 09.02.2016р. Також з протоколу впізнання від 09.02.2016 року свідкам ОСОБА_17 впізнано обвинуваченого ОСОБА_4 у якого він 02.02.2016 року бачив у кишені мобільний телефон, що належить ОСОБА_7 і на полягав про його повернення, а пізніше став переслідувати ОСОБА_4 .

В ході судового розгляду за клопотанням прокурора судом було надано доручення слідчому від 15.04.2016 р. про проведення розшукових дій на встановлення та вилучення викраденого телефону. В ході проведення слідчих (розшукових) дій було вилучено, оглянуто телефон та визнано його речовим доказом по справі, що вбачається з протоколів від 16.04.2016 р. Телефон під розписку повернуто потерпілому для зберігання до вступу вироку в законну силу.
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами свідків, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.
Таким чином беручи до уваги наведене суд вважає, що прокурором доведено вину обвинуваченого в відкритому викраденні чужого майна (грабіж) тобто у скоєнні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Розбіжності у показах обвинуваченого, потерпілого, свідка в частині, хто раніше зайшов до кафе суд вважає не суттєвими які не впливають на фактичні обставини справи і на кваліфікацію вчиненого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого не встановлено, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, та характеризується посередньо, вчинив злочин вперше. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, також при призначені покарання суд враховував обставини при яких обвинувачений скоїв злочин, відсутність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання і вважає за можливе, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На думку суду саме така міра покарання буде достатня для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів у розуміння ст.. 50 КК України.

В зв`язку з тим, що мобільний телефон повернуто потерпілому він відмовляється від цивільного позову заявленого в ході судового розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 2(двох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 УК України від відбування покарання звільнити з випробуванням 1(один) рік 6 (шість) місяців. На підставі п. 3,4 ст. 76 УК України зобов`язати засудженого: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня ухвалення вироку. Міру запобіжного західу у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування завданої шкоди, залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: