У Х В А Л А

15.01.2016 року місто Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/4008/15-к (справа № 308/4008/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта незакінчена вища, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
08 квітня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою суду від 14.04.2015 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, який на цей час ще не завершено.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У зв`язку зі спливом 18.01.2016 року строку з дня продовження 20.11.2015 року тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання їх під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 2-ох місяців, оскільки вважає що існують всі ризики, передбачені КПК України, обвинувачені усвідомлюють тяжкість покарання, можуть впливати на потерпілих та свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 та його захисник - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою та просив відмовити у продовженні строку тримання під вартою свого підзахисного і обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, стан його здоров`я перешкоджає триманню під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника та зазначив, що йому необхідна медична допомога, пояснив, що він звертався за наданням медичної допомоги, однак травматолог зазначив про неможливість надати будь які висновки без проведення рентгену.

Судом було здійснено раніше запит щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 та надання йому необхідної медичної допомоги, на який отримано медичну довідку, відповідно до якої за період перебування в установі стан здоров`я ув`язненого не погіршився. 21.05.2015 року пройшов плановий профілактичний огляд фахівцями Закарпатської ОКЛ ім. Новака. Особа не потребує постійного лікарського нагляду та медикаментозного лікування. МСЕК зазначеній особі не провадилась.

Судом також повторно 23.10.2015 року було направлено запит на адресу Закарпатської УВП № 9 із проханням повідомити суд про результати останнього медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 ; повторно надати інформацію чи звертався він за медичною допомогою та чи має обвинувачений, який знаходиться під вартою у Закарпатській УВП № 9, належне медичне обслуговування в межах УВП № 9; чи розповсюджується вищезазначений Порядок на ОСОБА_9 та чи існує інший дієвий механізм для забезпечення проведення медико соціальної експертизи безпосередньо УВП № 9 за вищезазначеним зверненням. Зазначену відповідь суд просив надати до 18.11.2015.

Стороною захисту суду надана відповідь УВП № 9 від 18.11.2015 року, з якої вбачається, що за період перебування в установі стан здоров`я ув`язненого не погіршився. За медичною допомогою ув`язнений ОСОБА_9 не звертався.

Суд також повторно зазначає, що стороною захисту також не надано доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 , та того факту, що він звертався до УВП № 9 із заявами про надання йому медичної допомоги у цей період.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 оголосив письмові заперечення за яким просить суд змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний із триманням під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 з підстав, які зазначені у цих запереченнях.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_13 заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою свого підзахисного та просив замість призначення обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки прокурором не наведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав думку захисника.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , суд, враховуючи тяжкість злочинів, санкція за один з яких передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а за інший довічне позбавлення волі, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаємо, що строк тримання під вартою слід продовжити. Суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_9 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я, про наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни запобіжного заходу на інший, більш м`який та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 , суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаємо, що останньому слід продовжити строк тримання під вартою. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_12 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я. Наявність лише позитивних характеристик не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який щодо обвинувачених. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369-372 КПК України суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 14 березня 2016 року.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою до 14 березня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП № 9.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3