Номер провадження 11-кп/775/620/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак, Стерлітамацького району Башкортостан, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 30.01.2002 року Слов`янським міським судом Донецької обл., за ст. 187 ч. 3, ст. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28.05.2002 року вирок змінено, з вироку виключене призначене покарання у відповідності до ст. 71 КК України; визнано засудженим за ст. 187 ч. 3 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі постанови Кировського районного суду міста Макіївка Донецької області від 19.12.2006 року звільнено 26.12.2006 року умовно - достроково, невідбутий строк 9 місяців 9 днів; 01.12.2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької обл., за ст. 186 ч. 3, 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнено по відбуттю строку покарання у 2014 році,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено в тому, що він маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

17 вересня 2015 року, близько о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: телевізору «Тhomson» сірого кольору, серійний номер 062 та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К чорного кольору, серійний номер 345, що знаходилися в кім. № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що є житлом.

З метою реалізації свого злочинного наміру, в той же час, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно проник до кімнати АДРЕСА_4 , звідки таємно, умисно, повторно, скориставшись тим, що потерпілого в кімнаті не було, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, викрав телевізор «Тhomson» сірого кольору, серійний номер 062 -1 шт., вартістю 960 гривень 56 копійок, та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К чорного кольору, серійний номер 345 - 1 шт., вартістю 258 гривень 33 копійки, які належать потерпілому ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1218 гривень 89 копійок.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляції ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_7 складу злочину, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що його підзахисний не мав наміру на таємне викрадення чужого майна, а саме він взяв речі не з корисливого мотиву, а з метою припинення ОСОБА_8 та його співмешканкою ОСОБА_9 порушення громадського порядку. Після того, як обвинувачений забрав речі з кімнати потерпілого, він поставив їх в своїй кімнаті та попередив власника зможе їх забрати після того, як протверезіє. Через де яки час обвинувачений переїхав на інше місце мешкання та забрав з собою викрадені речі, оскільки не зміг їх повернути потерпілому, оскільки останній веде антисоціальний спосіб життя. Вважає, що стороною обвинувачення не доведений той факт, що речі обвинувачений викрав з корисливого мотиву. Вважає, що в ході судового слідства не було усунуте протиріччя, щодо приналежності викраденого телевізору. Крім того, судом першої інстанції не з`ясовано, коли саме потерпілий звернувся до міліції з заявою про викрадення речей.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого, заслухавши думку самого обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка доведена зібраними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказам та дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Сформульовані у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, які у своєї сукупності і кожен із них окремо узгоджуються та не вступають у протиріччя, і судом визнані достовірними, а саме: протоколом огляду місця події від 09 жовтня 2015 року та фототаблицею до нього, в якому зафіксований огляд кімнати АДРЕСА_5 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року; висновком товарознавчої експертизи майна від 10.10.2015 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 30 жовтня 2015 року, з фото таблицею до нього, згідно якого, ОСОБА_7 безпосередньо на місце скоєння кримінального правопорушення, вказав кімнату гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 та місце в кімнаті № 23, звідки 17 вересня 2015 року близько о 20 годині 00 хвилин він вчинив крадіжку телевізора та DVD програвача; заявою ОСОБА_7 , відповідно до якої, останній 09.10.2015 року для долучення до матеріалів кримінального провадження надав до Слов`янського МВ телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr», які він викрав по АДРЕСА_6 ; протоколом огляду від 09.10.2015 р., відповідно до якого були оглянуті телевізор «Тhomson» сірого кольору, діагоналлю 52 см, серійний номер 062 та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К чорного кольору, серійний номер 345.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 сумніватись в правдивості яких у колегії суддів відсутні підстави, оскільки останні були попереджені судом першої інстанції про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, пояснення зазначених учасників процесу узгоджуються між собою та не вступають у суперечність з іншими зібраними доказами по справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо неприйняття свідчень свідка ОСОБА_14 , оскільки остання надала суду суперечливі та мінливі свідчення, які навіть не узгоджуються з поясненнями самого обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції вірно визнав такі свідчення, заходом, який вживає свідок щодо допомоги обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, сам обвинувачений в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що тривалий час між ним та потерпілим ОСОБА_8 існують неприязні відносини, у 2015 році вони були сусідами і мешкали в одному гуртожитку. 17 вересня 2015 року приблизно о 17 годині він прийшов з роботи додому. В цей час у кімнаті потерпілого дуже гучно грала музика, її було чутно у всьому гуртожитку. Компанія потерпілого на його зауваження не реагувала, тому він викликав міліцію та комендатуру, оскільки у кімнаті разом з потерпілим вживав спиртне якийсь військовий. Він бачив, як потерпілого забрали військові. Через деякий час на вулицю вибігла співмешканка потерпілого ОСОБА_15 , яка пішла за потерпілим до комендатури. Після цього він зайшов до кімнати потерпілого, звідки забрав телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr». Все це він відніс до своєї кімнати та знов повернувся на вулицю на лавку. Через деякий час до гуртожитку поверталась ОСОБА_15 , якій він сказав, що коли вона стане тверезою, то зможе прийти до нього за телевізором та програвачем. На що ОСОБА_15 відповіла йому, що за 50 грн. він може забрати телевізор собі. 22 вересня 2015 року він виїхав з гуртожитку та переїхав на нове місце мешкання. До переїзду телевізор та DVD програвач зберігались в його кімнаті, він не міг їх повернути потерпілому, оскільки вони всі ці дні вживали зі співмешканкою спиртне, і з ними неможливо було розмовляти. Коли виїжджав з гуртожитку забрав на нове місце мешкання телевізор та DVD програвач. Через декілька днів телевізор та DVD програвач він добровільно видав за місцем мешкання працівникам міліції.

Суд першої інстанції вірно надав оцінку таким показанням обвинуваченого та не взяв до уваги пояснення обвинуваченого в частині того, що він попереджав ОСОБА_9 що коли вона стане тверезою, то зможе прийти до нього за телевізором та програвачем, оскільки такі показання обвинуваченого не узгоджуються з зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами по справі, які суд прийняв до уваги, крім того, речі які були викрадені обвинуваченим належать не свідку ОСОБА_9 , а потерпілому ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до витягу з кримінального провадження № 0002547 фабула викладена в наступній редакції «невстановлена особа в період …..», тобто, на час звернення із заявою до міліції про вчинення кримінального правопорушення, потерпілий не знав хто саме викрав його речі.

Щодо доводів захисника обвинуваченого, викладених в його апеляції, що в ході судового слідства не було усунуте протиріччя, щодо приналежності викраденого телевізору, колегія суддів зазначає, що після визнання викрадених телевізор та DVD програвач речовими доказами, останні були передані на зберігання саме потерпілому ОСОБА_8 та з приводу належності викрадених речей жодних зауважень від учасників провадження не надходило, та крім того, такі доводи захисника жодним чином не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Також, захисником обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не з`ясовано, коли саме потерпілий звернувся до міліції з заявою про викрадення речей, з цього приводу колегія суддів зазначає, що такі посилання захисника не заслуговують на увагу, оскільки діючим кримінально-процесуальним законом передбачене звернення громадян із заявою про вчинення кримінального правопорушення як в письмовій формі, так і в усній, тобто повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, так в матеріалах справи наявний витяг з кримінального провадження № 0002547, відповідно до якого заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення надійшла 03.10.2015 року в усній формі (повідомлення), та крім того такі доводи захисника жодним чином не впливають на правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

Щодо посилань захисника обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі на те, що його підзахисний не мав наміру на таємне викрадення чужого майна, а саме він взяв речі не з корисливого мотиву, а з метою припинення ОСОБА_8 та його співмешканкою ОСОБА_9 порушення громадського порядку, колегія суддів зазначає, що такі посилання захисника не відповідають дійсності та суперечать зібраним по справі доказам, а саме: протоколу проведення слідчого експерименту від 30.10.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , відповідно до якого «.. Далі підозрюваний ОСОБА_7 заявив, що він вирішив викрасти вказаний телевізор сірого кольору та ДВД програвач чорного кольору …», зазначений протокол підписаний всіма учасниками слідчого експерименту без зауважень. Та крім того, сама поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 , після викрадення предметів, а саме тривалий період не повертав викрадені речі та навіть під час переїзду до іншого місця мешкання не повернення викрадених речей та саме перевезення викрадених речей до нового місця мешкання обвинуваченого, свідчить саме про корисливий мотив обвинуваченого ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його стан здоров`я та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, є необґрунтованими й не підлягають задоволенню.

А тому вирок суду є законним та обґрунтований в зв`язку з чим його необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області