Кримінальне провадження № 629/5294/15-к
Номер провадження 1-кп/629/82/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0001239 за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

у с т а н о в и в:
В ході судового слідства встановлено, що 30 травня 2015 року о 13:00 годині ОСОБА_5 знаходився на території АЗС «Інтер» по вул. Рози Люксембург в м. Лозова Харківської області, де у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на завдання фізичного болю та тілесних ушкоджень останньому. З цією метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , і бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, навмисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 , після чого схопив його обома руками за тулуб і кинув на дорожнє покриття, внаслідок чого останній вдарився правою ногою об землю, після чого ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів кулаками обох рук по голові та обличчю ОСОБА_6 . Своїми протиправними діями ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правого колінного суглобу у вигляді паракапсулярного розриву заднього рогу латерального меніска з наступним його видаленням і тотальним пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки, які згідно висновку експерта № 350-ЛЗ/15 від 05.11.2015 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав частково, цивільний позов визнав в частині стягнення матеріальних збитків в повному обсязі, матеріальну шкоду визнав частково в частині 5000 грн. Обвинувачений не заперечував, що з його вини потерпілий отримав травму, але не визнав механізм заподіяння тілесного ушкодження, а саме те, що підняв потерпілого і кинув, та бив його кулаками по голові. Пояснив, що 30.05.2015 року він зі своїм знайомим заїхали на заправку, щоб заправити бензин. Народу було небагато. ОСОБА_7 пішов до каси, а він залишився біля машини. Вийшла жінка працівник заправки, ОСОБА_7 просив заправити автомобіль, потерпілий теж вийшов, почав висловлюватися нецензурною лайкою. Під час суперечки потерпілий наніс йому удар в обличчя і він впав, але коли підіймався, то потерпілий навалився на нього, почав душити. Він опирався на тумбу, коли підіймався, то вони разом упали. Як саме впав потерпілий, він не бачив, як він ударився, теж не бачив. У нього теж були тілесні ушкодження, все продовжувалося десь хвилини три, а сама бійка секунди. Потім він зі своїм знайомим сіли в машину та поїхали.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні даного злочину, винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому правопорушенні, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 30.05.2015 року в обід приїхав на газовозі на заправку, підійшов до оператора, щоб він показав, де приєднувати шланги. В цей момент почалися обурення від водіїв. Оператор пояснила, що почне заправляти бензин через декілька хвилин, просила почекати. Оператор показала йому куди приєднувати шланг і він почав підготовляти все для перекачки газу в цистерну. В цей час він почув, що в бік оператора висловлюються нецензурною лайкою, тому зробив зауваження. Після цього обвинувачений підійшов та вдарив його кулаком в обличчя, він намагався захищатися, скільки було ударів, точно сказати не може. Все відбувалося посередині між газовою колонкою та заправкою, ніяких тумб там не було. Обвинувачений присів, схопив його за пояс, підняв та кинув з розмахом на бетон. Коли він впав, то відчув біль в коліні. Намагався піднятися кілька разів, але нічого не вийшло. Обвинувачений стояв над ним, потім почав бити обома руками по голові. Потім підбіг другий, став його забирати. Був обвинувачений тверезий чи п`яний не зрозумів. Обвинувачений та його знайомий сіли в машину та уїхали, а його забрала в лікарню швидка допомога. В зв`язку з отриманою травмою та тривалим лікуванням він утратив хорошу роботу. У нього були дві машини, одну він був змушений продати, щоб було на що лікуватися. Все літо був на лікарняному, коліно часом розпухало, боліло. Він був змушений звільнитися, зараз постійної роботи не має;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він знає обвинуваченого кілька років, мети оговорити його не має. Він зустрів його випадково, попросив підвезти, на що той погодився. Вони заїхали на заправну станцію і він пішов до каси. Там була невелика черга. Перед ним оператор закрила віконце каси та вийшла на вулицю. Він почав запитувати її, чому вона відмовляється їх заправити, однак вона нічого не відповіла. Він ще раз запитав, об`яснив, що вони поспішають і їм необхідно заправити тільки 5 літрів бензину. В розмову втрутився потерпілий, який знаходився поряд з касою. До них підійшов ОСОБА_9 , коли вони з потерпілим зблизилися, то потерпілий вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_9 , від удару останній впав біля колонки заправки. Потерпілий опирався на цю колонку ногою, коли ОСОБА_9 підіймався, то вони впали разом на бік. Він під руку підняв ОСОБА_9 , вони сіли в машину та поїхали;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює оператором на заправній станції. 30.05.2015 року майже одночасно на станцію приїхали обвинувачений та газовоз. За правилами вона повинна спочатку прийняти газовоз, а потім вже заправляти машини бензином. Вона це пояснила водіям і попрохала почекати хвилин п`ять, доки з`єднає газовоз з апаратурою, але обвинуваченому це не сподобалося, він почав ображати її нецензурною лайкою. Водій газовозу зробив йому зауваження, після чого обвинувачений направився в їх сторону, водій газовозу пішов йому назустріч. Обвинувачений перший вдарив потерпілого, почалася бійка, вона відразу побігла в операторську, викликала охорону, міліцію. Коли вийшла, то побачила, що обвинувачений підняв водія газовозу над головою і кинув на бетонну плиту. Як і чим вдарився потерпілий вона не бачила, але почула хруст кісток, обвинувачений бив потерпілого. Обвинувачений з другим хлопцем сіли в машину і поїхали. Обвинувачений ще сказав, якщо б вона заправила його машину, цього могло б не бути. Потім приїхала швидка, міліція;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 року за участю свідка ОСОБА_8 та судово-медичного експерта, під час якого свідок добровільно показав на місцевості та пояснив, що 30.05.2015 року вони з ОСОБА_9 заїхали на АЗС «Інтер» з метою заправити автомобіль, але оператор відмовилася це зробити, доки не поїде газовоз. ОСОБА_9 почав вмовляти її заправити машину, в цей час в розмову втрутився водій газовозу, почав в їх бік висловлюватися нецензурною лайкою, потім вдарив ОСОБА_9 кулаком в обличчя, після чого той впав на землю. Коли він підіймався, то тулубом штовхнув водія газовоза, який впав на дорожнє покриття і вдарився правою ногою, почав скаржитися на біль у нозі. В цей час вони з ОСОБА_9 сіли в машину і поїхали (т.1 а.с.63-64);

- диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 року, дослідженим в судовому засіданні (т.1.а.с.65);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 року за участю свідка ОСОБА_10 та судово-медичного експерта, під час якого ОСОБА_10 добровільно показала на місцевості та пояснила, що 30.05.2015 року близько 13 год. вона знаходилась на робочому місці в приміщенні АЗС «Інтер» в м. Лозова по вул. К.Маркса. В цей час приїхав газовоз, з кабіни вийшов водій та підійшов до операторської, щоб отримати інформацію щодо прийому газу. Вона вийшла на вулицю, повідомила водіїв, що стояли у черзі на заправку, що газом заправляти машини не буде до закінчення прийому газу, а бензином буде заправляти через 3-4 хвилини. В цей час двоє чоловіків, які приїхали на автомобілі ДЕУ Ланос почали кричати на неї, щоб вона заправила їх машину терміново, водій газовозу зробив їм зауваження. Почалася сварка, в ході якої водій, який вимагав термінової заправки машини, підійшов до водія газовозу та вдарив його кулаком в обличчя, після чого вона злякалася та пішла до операторської, щоб викликати міліцію. Через вікно операторської вона побачила, що водій легкового автомобіля підняв руками водія газовозу та кинув його на дорожнє покриття, після чого ще декілька разів вдарив потерпілого. До них підійшов чоловік, який був з кривдником, вони пішли до своєї машини, сіли та поїхали (т.1 а.с.66-67);

- диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 05.12.2015 року, дослідженим в судовому засіданні (т.1.а.с.68);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2015 року за участю ОСОБА_6 , під час якого потерпілий ОСОБА_6 добровільно з допомогою статиста показав механізм спричинення йому тілесного ушкодження. Потерпілий показав, як саме його особа вдарила кулаком в обличчя, а потім кулаком в бік тулуба. Показав як він намагався захищатися, обома руками схопив особу за плечі та намагався відштовхнути від себе. В цей час особа підняла потерпілого до рівня плечей та бросила на дорожнє покриття. Потерпілий показав як саме він впав, при цьому права нога вивернулася всередину, тобто підвернув ногу, а особа продовжувала наносити йому удари кулаками в область голови (т.1 а.с.69-70);

- диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 03.12.2015 року, дослідженим в судовому засіданні (т.1.а.с.71);
- висновком експерта № 427-ЛЗ/15 від 11.12.2015 року, згідно якого з врахуванням даних із представлених протоколів проведення слідчих експериментів, показання потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_10 під час проведення слідчих експериментів в цілому не протирічать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення і механізму утворення у потерпілого закритої тупої травми правого колінного суглобу у вигляді паракапсулярного розриву заднього рогу латерального меніска з наступним його видаленням і тотальним пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки.

Маловірогідним представляється спосіб спричинення і механізму утворення у потерпілого закритої тупої травми правого колінного суглобу у вигляді паракапсулярного розриву заднього рогу латерального меніска з наступним його видаленням і тотальним пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки при обставинах, які вказали в своїх показаннях ОСОБА_11 і ОСОБА_8 під час проведення слідчих експериментів (т. 1 а.с.72-73);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2015 року та додатком до нього, згідно якого свідок ОСОБА_10 на фотознімку № 4 за характерними рисами обличчя: борода, розріз очей, округлість обличчя, а також колір волосся - впізнала чоловіка, який 30.05.2015 року, знаходячись на АЗС «ІНТЕР» наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 (т.1 а.с.74-76);

- висновком експерта № 436-ЛЗ/15 від 21.12.2015 року, згідно якого з врахуванням даних із представлених протоколів проведення слідчих експериментів та у відповідь на додатково поставлені запитання, показання потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_10 під час проведення слідчих експериментів в цілому не протирічать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення і механізму утворення у потерпілого закритої тупої травми правого колінного суглобу у вигляді паракапсулярного розриву заднього рогу латерального меніска з наступним його видаленням і тотальним пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки.

Маловірогідним представляється спосіб спричинення і механізму утворення у потерпілого закритої тупої травми правого колінного суглобу у вигляді паракапсулярного розриву заднього рогу латерального меніска з наступним його видаленням і тотальним пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки при обставинах, які вказав в своїх показаннях свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчих експериментів (т. 1 а.с.77-78);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2015 року та додатком до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 на фотознімку № 2 за статурою тіла, характерними рисами обличчя, кольором волосся, зачіскою, бороді - впізнав чоловіка, який 30.05.2015 року, знаходячись на АЗС «ІНТЕР» наніс йому тілесні ушкодження (т.2 а.с.79-81);

- висновком експерта № 350-ЛЗ/15 від 05.11.2015 року, згідно якого з врахуванням даних із додатково представленої медичної документації, у потерпілого ОСОБА_6 мала місце закрита тупа травма правого колінного суглобу у вигляді паракапсулярного розриву заднього рогу латерального меніска з наступним його видаленням і тотальним пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки, які утворилась від дії тупого предмету, який не відобразив в ушкодженні своїх індивідуальних особливостей або при ударі о такий і яким могла бути поверхня в результаті падіння з висоти росту і ударі об останню з врахуванням придання тілу прискорення, можливо в строк и при обставинах вказаних в настановній частині постанови.

По степеню тяжкості - це СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості тілесне ушкодження по критеріям тривалості розладу здоров`я більше 21 дня, згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року (т. 1 а.с.94-95).

Всі вищезазначені експертизи суд визнає достовірними, оскільки вони не суперечать об`єктивним даним кримінального провадження, в своїй сукупності з іншими доказами по справі не суперечать один одному, логічне послідовні і підтверджують в повному обсязі вину обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного правопорушення, тому суд бере їх за основу при ухваленні обвинувального вироку у відношенні останнього.

На основі аналізу всіх матеріалів справи в їх сукупності з дослідженими доказами, суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження і приходить до висновку, що показання обвинуваченого протирічать обставинам справи та спростовуються висновками експертиз, показаннями свідка ОСОБА_10 та потерпілого. Тому суд находить доводи ОСОБА_5 безпідставними і розцінює їх, як один із способів захисту обвинуваченого та прагнення будь-яким чином уникнути відповідальності за скоєне, перешкодити встановленню істини у справі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 , які виразилися у нанесенні ударів потерпілому ОСОБА_6 , правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, не працює.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України суд не вбачає.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_5 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд не вбачає.

ОСОБА_5 не відшкодував добровільно потерпілому матеріальні збитки та заподіяну моральну шкоду.

Потерпілим по справі ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 11630,83 гривень та моральної шкоди в розмірі 25000,00 гривень.

Потерпілий підтвердив матеріальні збитки квитанціями на придбання комплектів імплантів для артроскопії та ліків на загальну суму 11630,83 грн., тому суд вважає позов підлягає задоволенню в повному обсязі в частині стягнення матеріальних збитків в розмірі 11630,83 грн.

Оскільки потерпілому дійсно заподіяна моральна шкода, що виразилася в спричиненні фізичного болю, душевних страждань, втрати роботи, внаслідок чого змінився звичайний уклад його життя, тому суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 10000,00 гривень.

У кримінальному провадженні судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаїв, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальні збитки в сумі 11630,83 (одинадцять тисяч шістсот тридцять грн. 83 коп.) грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 (десять тисяч грн. 00 коп.) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1