ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмут Донецької області апеляційну скаргу прокурора на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 09.12.2015 року, у кримінальному провадженні № 0001413 від 12.07.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який малолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, не судимого в силу ст..89 КК України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним та засуджено за ст.128 КК України до 200 годин громадських робіт.
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 визнано винним в тому, що 12 липня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин у квартирі АДРЕСА_2 знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які спільно вживали алкогольні напої.
Цього ж дня, приблизно о 12 годині 20 хвилин між ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 у вищезазначеній квартирі на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сталася сварка побутового характеру, під час якої ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_8 , після чого виштовхнув останнього зі своєї квартири на майданчик 5-го поверху вищевказаного багатоповерхового житлового будинку. Перебуваючи на цьому майданчику, ОСОБА_8 стояв спиною до ОСОБА_6 , який, діючи з необережністю у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання злочинних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, хоча за об`єктивними обставинами міг та повинен був їх передбачити, наніс удар лівою ногою по сідниці ОСОБА_8 , внаслідок чого останній, втративши рівновагу, впав зі сходів на бетонне покриття міжповерхового майданчику та, розбивши скло у віконній рамі міжповерхового майданчика, випав у віконний отвір з висоти п`ятого поверху на бетонний козирок під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , звідки впав на асфальтне покриття біля вищезазначеного під`їзду.
В результаті необережних противоправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_8 заподіяно наступні тілесні ушкодження:
-відкрита черепно-мозкова травма: геморагічний забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив головного мозку, перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу (лобова і клиноподібна кістки), верхньої щелепи, правої виличної кістки і двосторонній перелом нижньої щелепи, забиті рани обличчя, садна області голови, у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час спричинення;
-забійна рана потиличної області, відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, котра потребувала для свого лікування часу більше 6-ти, але менше 21-ї доби;
-закриті переломи 8-10-го ребер справа та правої лопатки з правостороннім гемапневматороксом, у сукупності відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, котрі не є небезпечними для життя в момент заподіяння та потребують для свого лікування часу більше 21-ї доби;
-відкритий чрезвертельний косий перелом правої плечової кістки та її тіла у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час спричинення.
Отримані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_6 , який діяв з необережністю у формі злочинної недбалості.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок стосовно ОСОБА_6 є незаконним та підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Апелянт прохає ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ст. 128 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечував проти цього, перевіривши судову справу та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду - скасуванню в частині призначення покарання із ухваленням нового вироку за таких підстав.

Фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення апелянтом не оскаржуються.

Як вбачається з положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку, зокрема є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що і було допущено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що міра покарання, призначена судом ОСОБА_6 , не відповідає обставинам кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.З постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, спосіб, стадія вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Призначаючи покарання ОСОБА_6 у вигляді громадських робіт, судом не було належним чином враховано особу винного, конкретні обставини та ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Так, ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, санкція якого передбачає в т.ч. покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Судом в достатній мірі не враховано, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , незважаючи на працездатний вік, суспільно-корисною працею не займався, в силу ст..89 КК України не судимий, за місцем мешкання характеризується формально, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин висновок суду про можливість його виправлення при відбуванні призначеного покарання у вигляді громадських робіт є безпідставним.

Не врахувавши належним чином вказані обставини кримінального правопорушення та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд йому призначив покарання, яке є явно несправедливим, внаслідок м`якості, та яке не сприяє запобіганню вчинення ним нових злочинів та його виправленню.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні покарання, згідно до ст. 65 КК України, колегія суддів бере до уваги ступінь тяжкості і обставини скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого який офіційно не працює, не судимий в силу ст..89 КК України, посередньо характеризується за місцем проживання, обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання своєї провини та щире каяття обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого ст.128 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418-420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання - скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ст. 128 КК України - у вигляді 1року обмеження волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Строк покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На цей вирок сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цього вироку.

Судді: