Провадження №: 1-кп/752/209/16
У Х В А Л А
17.10.2016 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
в ході проведення судового розгляду за кримінальним провадженням № 0000247 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В ході судового розгляду на обговорення учасників кримінального провадження поставлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченим строків тримання під вартою.
Прокурор відмітила на необхідності продовження строку тримання під вартою обвинувачених, мотивуючи це тим, що на цей час наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Захисник заперечив щодо продовження тримання під вартою обвинувачених. Обвинувачені підтримали думку захисника.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні, тяжкого злочини проти власності. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності.
Одночасно, оскільки судом прийнято рішення про початок судового розгляду з початку, по справі лишились не допитані свідки, потерпілі, а тому суд не виключає можливість впливу обвинуваченими на них у разі звільнення.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими в інкримінованому їм злочинах, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Вислухавши сторони, суд, ураховуючи, що спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 16.12.2016 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
ухвалив:
захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 16.12.2016 року, включно.
Копії ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити в СІЗО.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1