Ухвала
іменем україни
04 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;
- за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років із конфіскацією майна.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 1846 грн 60 коп. процесуальних витрат.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року вирок суду першої інстанції змінено в частині призначеного покарання.
Пом`якшено призначене вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_4 покарання та постановлено вважати його засудженим:
- за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;
- за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 30 днів із конфіскацією майна.
В решті вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він 28 серпня 2015 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи в м. Києві на проспектіПеремоги біля зупинки громадського транспорту «метро Житомирська» (більш точного місця судом не встановлено), у невстановленої судом особи за 200 грн незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб метадон, який зберігаючи при собі, перевіз на громадському транспорті до м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області. Цього ж дня, приблизно о 15 год. 50 хв., перебуваючи неподалік магазину «Віват», розташованому за адресою: вул. Білогородська, 43, м. Боярка, Києво-Святошинський район,Київська область, незаконно збув наркотичний засіб метадон, маса якого в речовині становить 0,0417 г, за 300 грнОСОБА_5 .
Крім того, 19 вересня 2015 року приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Києві на проспектіПеремоги біля зупинки громадського транспорту «метро Житомирська» (більш точного місця судом не встановлено), у невстановленої судом особи за 1000 грн повторно незаконно придбав частково для власного вживання, а частково з метою подальшого збуту наркотичний засіб метадон.
Після цього він, зберігаючи при собі зазначений наркотичний засіб, на громадському транспорті перевіз його до м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області. Цього ж дня приблизно о 12 год. 50 хв., перебуваючи в кафе, розташованому за адресою: вул. Білогородська, 27, м. Боярка, Києво-Святошинський район Київська область, повторно незаконно збув частину наркотичного засобу метадону, маса якого в речовині становить 0,0550 г, за 300 грн ОСОБА_5
19 вересня 2015 року приблизно о 14. год. 00 хв., ОСОБА_4 , котрий знаходився у цьому кафе, було затриманопрацівниками Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області і під час огляду на підлозі біля його ніг виявлено та вилучено наркотичний засіб метадон, маса якого в речовині становить 0,1368 г., який останній незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.
У касаційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційним судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 69 КК України, та призначено засудженому покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
При перевірці вироку та ухвали обставин, які б давали підстави для сумнівів у законності і обґрунтованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням змін, внесених апеляційним судом у частині призначення покарання, колегія суддів не знаходить.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, вона постановлена з дотриманням вимог статей 370, 419 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Пом`якшення покарання в апеляційному порядку відповідає вимогам статей 50, 65, 69 КК України.

Приймаючи рішення про пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, апеляційний суд у відповідності до вимог зазначених положень закону врахував особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, у вчинених злочинах вину визнав і щиро розкаявся і дійшов правильного висновку, що зазначені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та вірно застосував положення ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши винному покарання більш м`яке, ніж передбачено законом.

Призначене засудженому апеляційним судом покарання колегія суддів вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
З огляду на викладене підстав вважати покарання явно несправедливим внаслідок м`якості через небгрунтоване застосування положень ст. 69 КК України, як зазначено у касаційній скарзі прокурора, немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3