Провадження № 1-кп/331/261/2016

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

Встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 05.05.2016 року о 10 годині 05 хвилин він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі супермаркету «Епіцентр», розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Запорізька, будинок № 1-В, шляхом вільного доступу, таємно, взяв з торгових полиць майно, що належить ТОВ «Епіцентр-К», а саме: плоскогубці «Topex Premium 1000 V» в кількості однієї одиниці, вартістю 256 гривень 17 копійок (без врахування ПДВ); металевий продовжувач «Profi Impextool 520-724» в кількості однієї одиниці вартістю 59 гривень 50 копійок (без врахування ПДВ), а всього майна на загальну суму 324 гривні 67 копійок (без врахування ПДВ), чим заподіяв ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на вказану суму. Вказаний товар ОСОБА_5 поклав до кишені власної куртки, після чого безперешкодно покинув приміщення гіпермаркету, не розрахувавшись за нього.

Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 вчинив злочині, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 17 травня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення, яка відповідно до ст. 471 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому засіданні.

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і останній погодився на його призначення. Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого між ним та представником потерпілого виду та розміру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

Засудив:

Затвердити угоду про примирення від 17.05.2016 року, укладену між представником потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1