№ 5-2265 зно 15
Ухвала
іменем україни

08 вересня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали ВССУ від 20 січня 2016 року щодо нього.

Ухвалою судді ВССУ від 12 серпня 2016 року заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали від 12 серпня 2016 року ОСОБА_2 повторно звернувся до ВССУ із заявою від 01 вересня 2016 року про перегляд за нововиявленими обставинами того ж судового рішення, однак недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 12 серпня 2016 року не усунув.

Зокрема, заява засудженого, як і попереднього разу, не містить обґрунтування з посиланням на нововиявлені обставини, вичерпний перелік яких зазначено в ч. 2 ст. 459 КПК та які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.

При цьому, засуджений повторно посилається на допущене, на його думку, судом касаційної інстанції порушення вимог ст. 54 КПК 1960 року при постановленні ухвали від 20 січня 2016 року за участю судді ОСОБА_3 , як на підставу для перегляду зазначеного судового рішення в порядку глави 34 КПК, що з огляду на положення ст. 459 КПК не є нововиявленими обставинами.

Крім того, як убачається зі змісту заяви засудженого ОСОБА_2 , в обґрунтування необхідності перегляду за нововиявленими обставинами ухвали ВССУ від 20 січня 2016 року він наводить доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції з підстав, які стали йому відомо нещодавно, чим допустив суперечності. При цьому, поза увагою засудженого залишились положення ч. 1 ст. 463 КПК, відповідно до якої заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Окрім вказаного, як убачається з резолютивної частини заяви, засуджений змінив вимоги до касаційного суду та просить скасувати одразу ухвалу ВССУ від 20 січня 2016 року, вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, що не узгоджується з повноваженнями касаційного суду за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та вступною частиною поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали ВССУ від 20 січня 2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що засуджений не усунув недоліків, вказаних в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 серпня 2016 року, його заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК,

п о с т а н о в и в:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року щодо нього повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1