Справа № 522/4620/16-к
Провадження 1-кс/522/4925/16
У Х В А Л А
17 березня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у Російській Федерації, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.365, ч.3 ст.368, ч.3 ст.371 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.365, ч.3 ст.368, ч.3 ст.371 КК України, за наступних обставин.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 по листопад 2015 року проходив службу на різних посадах в територіальних підрозділах ГУМВС України в Одеській області.

07 листопада 2015 року наказом ГУ НП в Одеській області №63 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області та присвоєно спеціальне звання «лейтенант поліції», у зв`язку з чим, на підставі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» останній є працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до статті 28 Конституцій України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, ст.ст.8, 18 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст.1, 2, 6, 7 Закону України «Про національну поліцію» завданням поліції, зокрема є забезпечення охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності. У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими.

ОСОБА_5 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

В силу наявного досвіду роботи в органах міліції та поліції, а також отриманої освіти, ОСОБА_5 знав та розумів вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції та Присяги поліцейського.

Проте, незважаючи на це, останній вчинив тяжкі злочини за наступних обставин.

У місті Одесі зареєстровані та постійно мешкають громадяни України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його цивільна дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У користуванні ОСОБА_6 перебуває автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який останній з початку лютого 2016 року виставив на продаж на одному з веб-сайтів у всесвітній мережі Інтернет.

10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області невстановленими особами із застосуванням насилля було здійснено розбійний напад на громадянина ОСОБА_9 , внаслідок чого у останнього викрадено грошові кошти в сумі 17 000 доларів США. За даним фактом слідчим відділом Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області розпочато та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 11.02.2016 за ч.4 ст.187 КК України. Здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 .

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказано злочину, ОСОБА_5 , викривлено розуміючи інтереси служби, спрямовані на штучне нарощування рівня розкриття злочинів, виходячи за межі наданих йому слідчим прав та повноважень, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими оперативними працівниками поліції, реалізуючи завчасно розроблений злочинний план з розподілом ролей між співучасниками, 13 лютого 2016 року під приводом купівлі автомобіля марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ініціював зустріч з громадянином ОСОБА_6 з метою незаконного позбавлення його волі, залякування та спонукання останнього до дій, що суперечать його волі, а саме, визнання своєї причетності до вчинення злочину та отримання від нього відомості про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину.

Реалізуючи злочинний намір, лейтенант поліції ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції близько 19.00 години 13 лютого 2016 року на належному ОСОБА_11 автомобілі «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибув до завчасно обумовленого з ОСОБА_15 місця автомобільної парковки біля супермаркету «Віртус» у м. Одесі по вул. Середньофонтанській.

Дочекавшись прибуття ОСОБА_15 на автомобілі марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції, не маючи законних підстав для затримання особи, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в інших особистих інтересах, які полягали в штучному нарощувані рівня розкриття злочинів, завідомо незаконно затримав без ухвали слідчого судді та наявності підстав, передбачених ч.2 ст.207 та ч.1 ст.208 КПК України, громадянина ОСОБА_15 та його цивільну дружину ОСОБА_7 , а саме, - застосувавши до останніх фізичну силу та спеціальний засіб наручники, проти їх волі змусив останніх прослідувати з ним та залишатися поряд у одному з службових приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у м. Іллічівськ (Чорноморськ) по вул. Хантадзе, 15.

При цьому, в порушення вимог ст.29 Конституції України ст.ст.207-213 КПК України, ОСОБА_5 та інші особи, з якими він діяв у групі, не повідомили громадянина ОСОБА_15 та його цивільну дружину ОСОБА_7 про підстави затримання та те у вчиненні якого злочину вони підозрюються, не роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти них. Не надали їм змогу повідомити про їх затримання та місце перебування інших осіб. Не склали протоколи про їх затримання та не доставили їх до органу досудового розслідування. А також, не повідомили про затримання орган (установу), уповноважену законом на надання безоплатної правової допомоги.

Діючи з метою змусити громадянку ОСОБА_7 , яка перебуває на п`ятому місяці вагітності, до дій, що суперечать її волі, а саме визнання нею своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, лейтенант поліції ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 20.00 години 13 лютого 2016 року до 11.00 години 14 лютого 2016 року незаконно позбавивши її волі, утримували останню у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську (Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15, при цьому брали її руками за горло, чим заподіяли їй фізичних страждань, застосували до останньої спеціальні засоби наручники, погрожували застосуванням зброї, а також вчиненням інших насильницьких дій у вигляді мордувань, тобто дій, пов`язаних з багаторазовим та тривалим спричиненням болю, які б, з їх слів, призвели до переривання її вагітності.

Після невдалих намагань протягом періоду часу приблизно з 20.00 години 13 лютого 2016 року до приблизно 11.00 години 14 лютого 2016 року змусити громадянку ОСОБА_7 до дій, що суперечать її волі, а саме визнання своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, лейтенант поліції ОСОБА_5 звільнив останню, шляхом доставлення за місцем її проживання.

Поряд з тим, діючи з метою змусити громадянина ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до дій, що суперечать їх волі, а саме визнання ними своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та отримання від них відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, лейтенант поліції ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 19.00 години 13 лютого 2016 року до 16.00 години 17 лютого 2016 року, незаконно позбавивши волі громадянина ОСОБА_6 та з 23.40 години 13 лютого 2016 року до 23.50 години 15 лютого 2016 року громадянина ОСОБА_8 , а саме, усвідомлюючи, що потерпілі позбавлені права вільного пересування та вільного вибору місця свого знаходження, утримував останніх у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську(Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15 та вул. Транспортній, 5, застосував до останніх спеціальні засоби наручники, погрожуючи застосуванням зброї, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими працівниками поліції під час незаконного позбавлення волі заподіяв ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сильний фізичний біль, шляхом нанесення останнім побоїв, мучення та інших насильницьких дій, які ображали їх особисту гідність та полягали у одяганні на потерпілих спеціальних засобів наручників та неодноразовому підвішуванні їх за наручники на дерев`яній поперечині між двома столами, аж до повної втрати останніми свідомості, а також багаторазовим та тривалим спричиненням болю через нанесення численних але незначних ударів руками та ногами по голові та тулубу. Окрім того, ОСОБА_5 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими працівниками поліції заподіяли потерпілим сильних фізичних страждань шляхом їх мучення, а саме тривалого позбавлення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 їжі, пиття (або надання спеціально підігрітої води, для неможливості втамування спраги), можливості сходити до туалету.

15 лютого 2016 року близько 23.50 години, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_8 , вивезли останнього на автомобілі до міста Одеси, де звільнили останнього, залишивши його в районі Селекційного інституту в місті Одесі.

17 лютого 2016 року близько 13.00 години, тобто приблизно через 90 годин після завідомо незаконного затримання, що свідчить про тривалий час позбавлення ОСОБА_6 волі, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_6 та передали його слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 .

У подальшому, 14 березня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України КК України.

Цього ж дня повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_5 у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 135 КПК України, для вручення повідомлень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у Російській Федерації, громадянин України, із вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, оперуповноважений Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, лейтенант поліції.

Вжитими слідчими (розшуковими) діями та оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не представилося за можливе. Телефон останнього вимкнений.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання останнім процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органів досудового розслідування. Вказана обставина органом досудового розслідування доведена.

16.03.2016 слідчим прокуратури за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону направлено клопотання до Приморського районного суду м. Одеси про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, зазначені у клопотанні обставини про застосування запобіжного заходу вказують на наявність підстав для тримання під вартою останнього.

Більш того, ОСОБА_5 по даний час переховується від органів досудового слідства, з метою запобігання подальшим спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється, забезпечення виконання процесуальних рішень, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188, 189 КПК України, слідчий просить задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у Російській Федерації, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, оперуповноваженого Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, лейтенант поліції, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання слідчого в повному обсязі та просили задовольнити його з наведених в клопотанні слідчого підстав.

В обґрунтування клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти злочин.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , з метою запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти злочин.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених в ньому підстав.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на цей час не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_5 , який 8 листопада 1989 року, з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на військову прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону України.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або через шість місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду міста Одеси: ОСОБА_1
17.03.2016