Справа №216/3189/16-к
Пров.№ 1-кп/216/415/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000070 від 07.06.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе ,Софіївського району , Дніпропетровської області, українця громадянина України , одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину , раніше не судимого , учасника АТО , військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ( військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) поза штатом у військовому звані солдата проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді водія-електрика у військовому званні солдата, 20.10.2014 року біля 10год. 00хв., діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив вказану військову частину та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 07.06.2016 року біля 17год. 00хв., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправністьі помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до відділу Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 і заявив про себе.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин , передбачений ст.407 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення суду пояснив , що він дійсно проходив службу з серпня 2014 року за призовом у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 ,де проходив службу на посаді водія електрика у військовому звані солдат. На військову службу був призваний Софіївським РВК. Йому 29.09.2014 року була надана відпустка командиром частини. Він поїхав додому в АДРЕСА_1 . Там захворів та знаходився на стаціонарному лікуванні. Після лікування ,він в жовтні місяці 2014 року поїхав до військової частини , де йому надали направлення для подальшого лікування до Одеського військового шпиталю. Але він в Одесу не поїхав та залишився вдома,в селі Вишневе. Він, достовірно знаючи про те, що він не отримавши дозволу у командирів підрозділу ,усвідомлюючи, що він порушує порядок проходження військової служби з 20.10.2014 року став проживати у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 де став проводити час на власний розсуд. 07.06.2016 року біля 17год. 00 хв., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправністьі помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до відділу Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 і заявив про себе. На теперішній час він знаходиться поза штатом. Він має на утриманні малолітню дитину , та дружина в нього вагітна та повинна народити другу дитину через дві неділі. У скоєному злочині щиро кається.
Суд враховуючи,що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі ,щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції,на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів,що маються у кримінальному провадженні,щодо обставин,які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин) ,та обмежити обсяг доказів,що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів ,що характеризують його особу.

При цьому судом ,відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, встановлено ,що учасники судового процесу (зокрема обвинувачений )правильно розуміє значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції ,а також роз`яснено йому , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз пояснень обвинуваченого , та письмових доказів , які містяться у справі , надає підстав суду вважати вину ОСОБА_4 доведеною, а в його діях вбачати склад злочину , передбачений ч.3 ст. 407 КК України , а саме: самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць , вчинене військовослужбовцем ( крім строкової служби ) .

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, вагітну дружину, виключно позитивно характеризується за місцем мешкання , є учасником АТО щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинуі вважає за необхідне призначити йому покарання з у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, з застосуванням ст. 75 КК України .

Керуючись ст. ст. 368 ,370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох )років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням , встановив випробувальний термін 1 ( один) рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції .

.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, ,після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1