Провадження № 1-кс/736/31/16
Єдиний унікальний № 736/409/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року м. Корюківка

Слідчий суддя Корюківського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці скаргу Всеукраїнського об`єднання обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі Федерації роботодавців ЖКГ України щодо оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В:
До Корюківського районного суду Чернігівської області надійшла скарга Всеукраїнського об`єднання обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі Федерації роботодавців ЖКГ України щодо оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а саме оскарження постанови заступника начальника СВ Корюківського ВП Менського ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_3 від 24.03.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 17.03.2016 року, за ч.1 ст.211 КК України.

Представник скаржника належним чином оповіщений про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, в скарзі просив розглянути її у відсутність представника скаржника.

Заступник начальника СВ Корюківського ВП Менського ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_3 належним чином оповіщений про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що згідно ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши скаргу та надані матеріали, матеріали кримінального провадження № 0000123, встановив наступне.

11 квітня 2016 року скаржник звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області зі скаргою на постанову заступника начальника СВ Корюківського ВП Менського ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_3 від 24.03.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 17.03.2016 року, за ч.1 ст.211 КК України та просив її скасувати з тих підстав, що резолютивна частина постанови ґрунтується на висновку, що посадові особи Корюківської міської ради не мають відношення до розрахунку тарифів наданих виконавцями послуг (Корюківська ЖЕК та КП «Корюківкаводоканал») та до встановлення тарифів, що не відповідає ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, скаржник вказує, що слідчий в мотивувальній частині постанови посилається на наявність на згаданих підприємствах первинних профспілкових організацій, що нібито є підставою для працівників вимагати дотримання підприємствами підвищених гарантій відповідної галузевої угоди при укладенні колективного договору та визначенні умов оплати праці, що, на думку скаржника, має своїм наслідком встановлення необґрунтовано завищених тарифів на житлово-комунальні послуги та збільшення всупереч закону витрат бюджету за пільгами та субсидіями.

Ч.1 ст.211 КК України встановлено відповідальність за видання службовою особою нормативно-правових актів, що зменшують надходження бюджету або збільшують витрати бюджету всупереч закону, якщо предметом таких дій були бюджетні кошти у великих розмірах.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

У відповідності з положеннями ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

У відповідності з Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», до структури тарифів за надання вказаних послуг включаються витрати на оплату праці працівникам відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Статтею 13 КЗпП України передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, щодо нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

За ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і їх забороняється включати до договорів і угод.

Таким чином, виконавчим комітетом Корюківської міської ради тарифи на відповідні житлово-комунальні послуги встановлюються за поданими йому виконавцями/виробниками розрахунками економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, до яких, зокрема, включаються витрати на оплату праці.

Законом України «Про оплату праці» передбачено, що розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з обов`язковим дотриманням мінімальних норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Разом з тим, Закон України «Про оплату праці», Закон України «Про колективні договори і угоди» не містять заборони на встановлення розцінок, тарифних сіток, схем та посадових окладів у розмірі вищому, ніж мінімальні гарантії, передбачені законодавством, а недійсними у відповідності зі згаданими вище нормами законодавства є лише ті умови колективних договорів або угод, які погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, і їх відповідно заборонено включати до договорів і угод.

Згідно ч.3, ч.4 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та скасування постанови заступника начальника слідчого відділення Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 24.03.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 17.03.2016 року, за ч.1 ст.211 КК України.

Керуючись ст.ст.303-308 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги Всеукраїнського об`єднання обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі Федерації роботодавців ЖКГ України щодо оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Слідчий суддя Корюківського районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1