ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/233/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001861 від 05.02.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
6 липня 2011 року в період часу з 11 години 00 хвилин до 12 години 45 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на сходовому майданчику між 6 і 7 поверхами в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, наніс декілька хаотичних ударів кулаками рук по тулубу та обличчю ОСОБА_9 , після чого наніс ще декілька ударів своєю взутою ногою в область обличчя, в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок цього, повністю подолавши волю потерпілої до опору, ОСОБА_6 заволодів майном потерпілої, а саме: зірвав з її шиї золотий ланцюжок вартістю 20 000 гривень; забрав жіночу сумку чорного кольору вартістю 160 гривень, в якій знаходився гаманець чорний вартістю 850 гривень, в гаманці знаходились гроші в сумі 200 гривень, футляр для окулярів червоного кольору вартістю 50 гривень, окуляри вартістю 800 гривень, ключі від квартири, які матеріальної цінності не представляють, косметична сумочка вартістю 160 гривень, рум`яна в коробці білого кольору вартістю 250 гривень, помада вартістю 50 гривень, пудра вартістю 120 гривень, тіні вартістю 600 гривень, туш для вій вартістю 170 гривень, лак для волосся вартістю 23 гривні, розчіска вартістю 40 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 23 473 гривні.

Крім того, цього ж дня в період часу з 11 години 00 хвилин до 12 години 45 хвилин, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , перебуваючи за вищевказаною адресою, в стані алкогольного сп`яніння умисно, з метою вчинення зґвалтування, підійшов до ОСОБА_9 та нанісши їй руками та ногами хаотичні удари по тулубу повалив на підлогу та закривши їй рот, щоб остання не кричала, зірвав руками нижню білизну, а саме труси і намагався вступити з потерпілою в статеві зносини, але почувши стук дверей припинив свої злочинні дії, не довівши їх до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою винуватість у вчинених злочинах не визнав, суду показав, що 6 липня 2011 року вночі він був на роботі в кафе. Десь о 03 годині ночі він вийшов з Кучериною на літню терасу. Близько 04.30-04.45 годин прийшла з якимось чоловіком ОСОБА_9 , який представився ім`ям ОСОБА_10 . Кафе вже було закрите, однак потерпіла попросила його відкрити, оскільки молодий чоловік їй освідчився і вони хотіли відсвяткувати це. Зайшовши в кафе, потерпіла з молодим чоловіком замовили 300 грамів коньяку та сік. Після того як коньяк був випитий, вони попросили ОСОБА_11 купити шампанського, на що він погодився та купив 4 пляшки. Біля 08.00-08.30 годин ОСОБА_10 потерпілої запропонував поїхати в сауну. ОСОБА_12 сказала, що якщо поїде ОСОБА_11 з ОСОБА_13 , то вона теж поїде. Всі погодилися і пішли до автомобіля ОСОБА_10 , який потім сказав, що забув ключі і всі пішли до нього додому. Біля будинку ОСОБА_14 та ОСОБА_10 посварились, після чого вона підійшла до ОСОБА_11 з ОСОБА_13 і сказала, що хоче ще гуляти. Вони втрьох пішли до Кучерини в під`їзд, де розпивали шампанське. Коли ОСОБА_11 відійшов подзвонити на верхній поверх, повернувшись побачив, що ОСОБА_13 б`є ОСОБА_14 . ОСОБА_11 втрутився в це і забрав потерпілу. Вони піднялись на 12 поверх, а потім почали спускатись. Коли ОСОБА_14 побачила ОСОБА_13 , то почала кричати, на що ОСОБА_11 дав їй ляпаса. ОСОБА_14 почала ображати ОСОБА_11 і той дав їй ще 4-5 ляпасів, забрав її сумку, викинув у сміттєпровід та пішов додому до ОСОБА_15 . Коли зайшов до квартири, то ОСОБА_13 десь пішов. Чому потерпіла каже, що він викрав у неї золотий ланцюжок і намагався зґвалтувати, йому не відомо. На наступний день коли він був на роботі, до нього приїхали працівники міліції і звинуватили його у розбої і зґвалтуванні. Чому потерпіла та свідок ОСОБА_13 його оговорюють він сказати не може. Обвинувачений вказав, що визнає свою винуватість у грабежі.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що в вечір коли сталась подія вона знаходилась в кафе, там були ще ОСОБА_11 і молодий чоловік, який проявляв симпатію до неї. ОСОБА_11 ще з одним чоловіком на ім`я ОСОБА_16 запропонували провести її додому. Потерпіла попросила викликати їй таксі, на що ОСОБА_11 з товаришем запропонували пройти додому дворами. Вони зайшли в якийсь під`їзд, як зрозуміла потерпіла це будинок ОСОБА_16 . В під`їзді ОСОБА_16 кудись пішов, а ОСОБА_11 почав домагатися її. Коли потерпіла відмовила, він почав її бити, потерпіла кричала. ОСОБА_11 повалив потерпілу та бив її в живіт, потім його хтось злякав і він відійшов. Після підійшов знову і почав бити ногами по голові, зняв нижню білизну і втік. При цьому ОСОБА_11 зірвав з потерпілої ланцюжок та викрав сумку. Далі потерпіла втратила свідомість і прокинулась вже у швидкій. ОСОБА_9 вказала, що ОСОБА_16 не вчиняв відносно неї ніяких дій. В судовому засіданні потерпіла категорично стверджувала, що насильницькі дії відносно неї вчиняв саме ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що 6 липня 2011 року в першій половині дня вона була вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Коли виносила сміття то почула, що хтось кличе на допомогу. На сходи вона не виходила, так як їй було страшно. Вже в квартирі викликала міліцію. Коли приїхали працівники міліції то на 7 поверсі знайшли жінку.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що працює фельдшером Центру екстреної медичної допомоги в м. Києві. По даній справі, дати він не пам`ятає, був виклик на вул. Харківське шосе, де на сходовій клітці лежала жінка. Стан її здоров`я на той момент описувався як важкий або дуже важкий, подробиці записувались в карті виїзду. Хто викликав швидку свідок не пам`ятає. При огляді потерпілої були виявлені тілесні ушкодження, забій обличчя, закрита травма живота. Крім того, на потерпілій не було білизни. Потерпілу терміново госпіталізували до лікарні.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що в день події 5 липня 2011 року, він прийшов в кафе-бар до ОСОБА_11 на стажування. Це було десь о 22.00 годині. Коли вони вийшли на літню терасу попити пива, до кафе прийшли потерпіла з молодим чоловіком десь о 04.00 або о 05.00 годині. ОСОБА_11 відкрив їм двері і вони сиділи пили шампанське. Після цього потерпіла з молодим чоловіком запросили до себе ОСОБА_11 , а потім до них підійшов і свідок. Біля 07.00 години ранку вони всі пішли з кафе. По дорозі потерпіла сказала, що її молодий чоловік набрид їй, і вони втрьох свідок, ОСОБА_11 та потерпіла зайшли в під`їзд до будинку свідка та піднялися на третій поверх. Там вони почали пити шампанське. Коли потерпіла попросили викликати їй таксі і свідок повідомив, що у нього не має на рахунку коштів, вона почали ображати його з ОСОБА_11 . Після цього вони втрьох зайшли в ліфт, але ОСОБА_11 виштовхав його і поїхав з потерпілою. Як думав свідок вони поїхали на перший поверх, спустившись вниз він їх не виявив. Потім ОСОБА_13 піднявся на 12 поверх і ніби як бачив, що ОСОБА_11 б`є потерпілу на 7 поверсі. Свідок злякався та пішов додому. Через 5-7 хвилин прийшов і ОСОБА_11 . Приблизно об 11 годині ранку до свідка додому приїхала міліція і забрала його у відділення, ОСОБА_11 в цей час був у нього вдома. Свідок вказав, що подряпина, яка була у нього на шиї це від собаки, а не від потерпілої. В подальшому свідок показав, що потерпілу бив саме ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що проводив досудове розслідування по даному кримінальному провадженні. У зв`язку з тим, що при встановленні особи потерпілої не було паспорта чи його копії, а дані встановлювались згідно рапорту працівників міліції та повідомлень про скоєння злочину, було допущено орфографічну помилку в прізвищі потерпілої, а ОСОБА_21 та ОСОБА_14 це одна й таж особа.

В судовому засіданні в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи.

Так, з даних протоколу усної заяви про злочин від 08.07.2011 р. вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила, що 06.07.2011 р. за адресою АДРЕСА_2 невідома особа на ім`я ОСОБА_22 заподіяв тілесних ушкоджень та намагався зґвалтувати, після чого забрав особисті речі (Т.1, а.с. 94).

Як видно з даних картки виїзду швидкої медичної допомоги № 71 від 06.07.2011 року, бригада швидкої медичної допомоги прибула о 13 год. 05 хв. за адресою м. Київ, вул. Харківське шосе, 154, 1 під`їзд, 6 поверх у зв`язку з побиттям потерпілої ОСОБА_9 та встановивши попередній діагноз у виді закритої травми живота, забоїв обличчя з підозрою на алкогольне сп`яніння о 13 год. 40 хв., виїхала на госпіталізацію разом з потерпілою (Т. 1, а.с. 101).

З даних протоколу огляду місця події від 06.07.2011 року та фототаблиці до нього вбачається, що під час огляду сходового майданчика між 6-м та 7-м поверхами 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 вилучена жіноча спідня білизна, гребінець, лак для волосся, що належать потерпілій ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 103-108). Даними протоколу огляду місця події від 07.07.2011 року та фототаблицею до нього, встановлено, що під час огляду території біля підсобного приміщення, розташованої на 1-му поверсі 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 вилучено майно належне потерпілій ОСОБА_9 , а саме: жіноча сумка, окуляри у футлярі, гаманець, косметичка, в якій знаходилися: рум`яна, помада, туш для вій, пудра, тіні (Т. 1, а.с. 109-112).

Відповідно до даних протоколу відтворення обстановки та обставин події від 28.08.2011 року та фототаблиці до нього, потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 06.07.2011 р. вночі вона познайомилась з молодими наглядно знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_22 , потрапивши до під`їзду за невідомою їй адресою ОСОБА_16 пішов, а ОСОБА_22 залишився з нею. В подальшому, ОСОБА_22 лежав зверху на ній та намагався підняти сукню, закривши рота рукою. Крім цього, вона опиралась, а ОСОБА_22 наносив їй удари руками та ногами в область живота. Після цього, ОСОБА_22 ривком зірвав з шиї золотий ланцюжок та стягнув нижню білизну, забав з собою її сумку і пішов (Т. 1 а.с.160-161).

З первинних показань обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що останній визнавав свою вину повністю та в деталях показував обставини вчиненого злочину. Так, відповідно до даних протоколу допиту обвинуваченого від 07.07.2011 р., ОСОБА_6 показує, що будучи гарно випившим він запропонував ОСОБА_23 вступити з ним в статеві стосунки, але вона відмовилась та попросила викликати таксі. В подальшому, спустившись по сходах до 6-7 поверху ОСОБА_6 почав хаотично наносити удари руками та ногами по тулубу, животу, спині. Після чого повалив її на землю та закривши рот своєю рукою, почав знімати з неї труси. Коли зняв з ОСОБА_23 нижню білизну почув стук дверей поверхом вище, забрав сумочку ОСОБА_23 та побіг на 5 поверх, де перевірив вміст сумочки забравши з гаманця 151 гривню, а сумку і гаманець викинув у сміттєпровід (Т.1, а.с. 20-207).

Під час допиту в якості обвинуваченого 25.08.2011 р. ОСОБА_6 показує, що пропонував потерпілій вступити з ним в статеві стосунки, але остання відмовилась та просила викликати таксі. В подальшому, спускаючись з потерпілою пішки сходами з 12 поверху, між 6-7 поверхом на східцях ОСОБА_24 побачила ОСОБА_16 і почала плакати і кричати на що він дав їй рукою ляпаса, щоб заспокоїтись, але вона кричала і ОСОБА_6 , будучи сильно випивши, вдарив потерпілу долонями по обличчю 5-6 разів, розбивши їй носа, після чого заснув на сходах і прокинувся в ОСОБА_16 вдома, Причину зміни показань ОСОБА_6 пояснює: «Просто відмовляюсь від своїх показів» (Т.1, а.с. 208-211).

Крім цього, будучи допитаним в якості обвинуваченого 29.08.2011 р. ОСОБА_6 , доповнюючи свої показання від 25.08.2011 р. показує, що ОСОБА_9 руками та ногами по тулубу та животу він не бив, а дав декілька ляпасів по обличчю, щоб заспокоїти її. Цепочку не зривав, сумку з особистими речами забрав зі злості, у статеві стосунки з потерпілою не вступав та їй не пропонував (Т.1, а.с. 212-213).

З даних висновку судово-медичної експертизи №1150/е від 16.08.2011 року, вбачається, що потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були заподіяні тілесні ушкодження у виді закритої травми живота, множинних саден голови, які утворились від дії тупих предметів, не виключено внаслідок ударів руками або взутими ногами, можливо у строк 06.07.2011 р., які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого та легкого тілесного ушкодження (Т. 1 а.с. 128-131).

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Водночас, суд враховує, що окремі процесуальні дії по даному кримінальному провадженні проводились до вступу в дію КПК України (в редакції 2012 р.), а згідно з приписами п. 8 Розділу XI Перехідних положень допустимість доказів, до набрання чинності цим кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Крім цього, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

При оцінці показань потерпілої ОСОБА_9 , суд враховує ту обставину, що остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння, обставини події намагається витіснити з пам`яті та в судовому засіданні допитувалась більш ніж через 5 років після події. Разом з цим, потерпіла впевнено вказала, що саме ОСОБА_6 домагався її, а коли вона відмовила почав її бити, зняв нижню білизну, зірвав ланцюжок та забрав її сумку.

Показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суд вважає щирими, логічними та послідовними й такими, які в сукупності з даними картки виїзду швидкої медичної допомоги № 71 від 06.07.2011 року, дають підстави суду для висновку вважати достовірно встановленим часом вчинення дій інкримінованих ОСОБА_6 період часу з 11 години 00 хвилин до 12 години 45 хвилин.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_19 , неодноразової зміни його позиції під час судового розгляду та неможливості обґрунтувати це, суд вважає їх нещирими, нелогічними й такими, що суперечать встановленим в судовому засіданні обставинам на підставі досліджених доказів.

При оцінці письмових доказів, а також доводів захисту щодо неналежності висновку експерта, оскільки в його тексті невірно зазначено прізвище потерпілої, суд враховує, що за показаннями свідка ОСОБА_20 при встановленні особи потерпілої не було паспорта чи його копії, а дані встановлювались згідно рапорту працівників міліції та повідомлень про скоєння злочину та у зв`язку з цим було допущено орфографічну помилку. Крім цього, у дослідженій в судовому засіданні медичній картці прізвище потерпілої зазначено, як ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , хоча її прізвище згідно паспортних даних ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 159).

З урахуванням наведеного, а також того, що висновок експерта даний кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом у суду відсутні підстави для визнання його неналежним доказом.

Позицію обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості у вчиненні грабежу сумки потерпілої суд оцінює критично, вважає її надуманою й такою, що суперечить дослідженим доказам у даному кримінальному провадженні. Суд враховує, що обвинувачений під час першого допиту в деталях показував обставини вчинених злочинів, а в подальшому змінював свої показання, не навівши причин такої зміни та обставин його оговору потерпілою.

Таким чином, в обґрунтування вироку, суд покладає показання потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 від 07.07.2011 р., дані досліджених в судовому засіданні письмових доказів, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень і кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 187 КК України та у незакінченому замаху на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставина, яка обтяжує покарання, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які кримінальний закон відносить до злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, що його обтяжує, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності (Т.1, а. 134), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (Т.1, а. 135-136), формально позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання (Т.1, а. 137), згідно даних акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 832 від 9.08.2011 р. обвинувачений в період часу інкримінованого йому діяння будь-яким психічним захворюванням, в тому числі тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страдав, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (Т.1, а. 141).

З урахуванням наведеного, підвищеної суспільної небезпеки злочину, що посягає на статеву недоторканість особи, наслідків для здоров`я потерпілої, суд уважає, що виключно покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України та покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, що є його приватною власністю за ч. 4 ст. 187 КК України, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вчинення обвинуваченим сукупності злочинів, остаточне покарання необхідно призначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 07.07.2011 р. по 18.02.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та на підставі абзацу 3 ч. 5 вказаної статті звільнити від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий обвинуваченим у межах даного кримінального провадження фактично перевищує призначене йому основне покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, враховуючи звільнення останнього від відбування покарання слід скасувати.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його приватною власністю;
за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його приватною власністю.
Строк відбування покарання відраховувати з 07.07.2011 р., зарахувавши в цей строк термін попереднього ув`язнення з 07.07.2011 р. по 18.02.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та на підставі абзацу 3 ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання, як такого, що відбуте.

Речові докази: чорна жіноча сумка; гаманець; червоний футляр для окулярів; косметичка; рум`яна; помада; туш для вій; пудра в коробці жовтого кольору; тіні чорного кольору в коробці; окуляри; ключі від квартири; лак для волосся; розчіска; труси жіночі залишити у власності потерпілої.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді домашнього арешту скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Головуючий-суддя:
СУДДІ: