Справа № 462/2977/16-к
У Х В А Л А
31 травня 2016 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25 травня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001639 за ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 364 КК України та зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 визнати його у даному кримінальному провадженні потерпілим і вручити пам`ятку потерпілого, мотивуючи це тим, що він звернувся до слідчого з вказаним клопотанням, проте слідчий безпідставно винесла вищевказану постанову.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечила.

Заслухавши думку скаржника, слідчого, оглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

31.05.2013 року в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшла кримінальна справа № 181 - 0062, за фактом використання невстановленими особами підроблених документів, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Дана кримінальна справа виділена з кримінальної справи № 181 - 0311, порушеної відносно заступника начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.

31.05.2013 СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0001674. 05.08.2013 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №000 1674 від 31.05.2013 року об`єднані з матеріалами досудового розслідування №0001639 від 28.05.2013 року. На даний час зазначене кримінальне провадження перебуває у провадженні старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 .

18.05.2016 року скаржник звернувся до старшого слідчого ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0001639.

25.05.2015 року старшим слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 вбула винесена оскаржувана постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої обмежилася лише тим, що у клопотанні ОСОБА_3 не зазначено жодних підстав, які б вказували на завдання останньому фізичної або майнової шкоди. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги ту обставину, що ДПІ у Залізничному районі м. Львова звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути зі ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобів в сумі 43570,00 грн., разом з тим, з клопотання скаржника від 18.05.2016 року вбачається, що він стверджує, що його зробили власником транспортних засобів всупереч його волі. Таким чином, слідчий при розгляді клопотання обмежилася лише дослідженням такого, не проаналізувавши інші матеріали кримінального провадження, зокрема дані, наведені в адміністративному позові ДПІ у Залізничному районі м. Львова.

З огляду на наведене, вважаю, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 18.05.2016 року та за результатами розгляду клопотання прийняте вмотивоване рішення відповідно до вимог ст.ст. 55, 220 КПК України.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання слідчого визнати його потерпілим, то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки до повноважень слідчого судді не входить винесення ухвали про зобов`язання слідчого приймати рішення про визнання особи потерпілим в силу положень, закріплених у ч. 2 ст. 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 від 25.05.2016 року про відмову у визнанні потерпілим, якою ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження №0001639 від 28.05.2013 року.

Зобов`язати старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути у встановленому законом порядку клопотання ОСОБА_3 від 18.05.2016 року та за результатами розгляду клопотання прийняте вмотивоване рішення відповідно до вимог ст.ст. 55, 220 КПК України.

В решті задоволення скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.