Дата документу Справа № 310/1962/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/1962/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1006/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000852 від 29 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції із Вільнянським СІЗО,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання приєднано не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року, та остаточно призначено останньому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 12 березня 2016 року.

На підставі ч.ч.1,5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з моменту його затримання з 12 березня 2016 року, до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилаючись на недотримання судом порядку зарахування строку попереднього ув`язнення при призначенні судом іншого покарання ніж позбавлення волі, просить вищевказаний вирок щодо ОСОБА_6 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення - строк позбавлення волі перевести у вид покарання у виді обмеження волі відповідно до співвідношення, визначеного ч.1 ст.72 КК України, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 23 лютого 2016 року приблизно о 18-00 годині, знаходячись в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з підвіконня таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 . Після цього обвинувачений залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8200 грн.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на її задоволенні в повному обсязі; обвинуваченого ОСОБА_6 , який погодився з апеляційною скаргою прокурора та не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, розглядаючи кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, грунтуються на доказах, досліджених з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, належним чином оцінених судом, і на думку колегії суддів, є правильними.

Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України.

Доведеність вини ОСОБА_6 та кваліфікація його дій ніким з учасників провадження не оспорюються.

Покарання обвинуваченому у виді обмеження волі призначено з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, при зарахуванні строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у строк відбування покарання суд не врахував положення ч.5 ст.75 КК України, згідно з якими, у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення спочатку переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини (один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі);

2) далі - визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті (в даному випадку - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).

Проте, суд першої інстанції одразу зарахував ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, що погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду у цій частині змінити та на підставі ч.ч.1,5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у строк відбування призначеного судом покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 12 березня 2016 року по 29 липня 2016 року (140 днів попереднього ув`язнення, в перерахунку 280 днів позбавлення волі).

Визначений строк позбавлення волі перевести в покарання у виді обмеження волі, що дорівнює 560 дням обмеження волі, та зарахувати цей строк у строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання.

Оскільки на цей час ОСОБА_6 фактично відбув призначене йому покарання, колегія суддів вважає, що він підлягає звільненню від подальшого відбування покарання та з-під варти.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, в частині зарахування строку попереднього ув`язнення змінити.

На підставі ч.ч.1,5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у строк відбування призначеного судом покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 12 березня 2016 року по 29 липня 2016 року (140 днів попереднього ув`язнення, в перерахунку 280 днів позбавлення волі).

Визначений строк позбавлення волі перевести в покарання у виді обмеження волі, що дорівнює 560 дням обмеження волі та зарахувати цей строк у строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання.

Звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання та з-під варти, як такого, що відбув призначене судом покарання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3