Справа № 1407/3176/2012
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" липня 2012 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі - Сиверин Л.А.,

за участю прокурора Реви В.В.,

представника скаржника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову ДІМ ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 05 червня 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 05 червня 2012 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 194 КК України, винесену Дільничним інспектором Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом ОСОБА_5 за результатами розгляду його заяви по факту пошкодження належного йому легкового автомобіля НОМЕР_1, який за постановою слідчого Вознесенського МВ заарештовано у зв?язку з розслідуванням відносно нього кримінальної справи та поставлено на зберігання на території подвіря ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що винесена 05 червня 2012 року ДІМ ОСОБА_4 ОСОБА_5 постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за його заявою про пошкодження належного йому на праві власності легкового автомобіля НОМЕР_2, є необґрунтованою та незаконною, перевірка його заяви проведена поверхнево, без з?ясування дійсних обставин при яких на якого автомобілі з?явилися пошкодження. Просить постанову про відмову в порушенні кримінальної справи скасувати, а матеріали направити до ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області та проведення додаткової перевірки.

В судове засідання ОСОБА_3 не викликався, перебуває в Миколаївському слідчому ізоляторі, про розгляд скарги сповіщений.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримала та пояснила, що постановою слідчого СВ ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області від 20.10.2010 року, легковий автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 визнано знаряддям злочину у кримінальній справі. Крім того, 20.10.2010 року, постановою слідчого, в порядку ст.ст. 125, 126 КПК України, накладено арешт на цінності та інше майно ОСОБА_3, серед якого і легковий автомобіль "Шевроле Авео", який вилучено до ОСОБА_4 та постановлено на зберігання на території подвір?я ОСОБА_4 Відповідно до протоколу огляду автомобіля "Шевроле Авео", складеного слідчим Вознесенського МВ 21.10.2010 року в присутності понятих та дружини ОСОБА_3 на момент вилучення та постановки на зберігання, автомобіль пошкоджень не мав. В подальшому дружина ОСОБА_3 виявила пошкодження у вигляді подряпини і вм?ятини на задніх дверцятах та тріщини на задньому бампері автомобіля, про що повідомила своєму чоловіку ОСОБА_3, який у лютому та у березні 2011 року звернувся до ОСОБА_4 з заявою про вчинення злочину відносно його власності та просив встановити осіб, винних у пошкодженні його автомобіля. Зауважує, що автомобіль ОСОБА_3 вибув з його володіння проти його волі, тому, звертаючись до ОСОБА_4 він просив встановити та притягнути до кримінальної відповідальності не тільки осіб, які фізичною дією заподіяли пошкодження, а й осіб, з чиєї вини таке пошкодження стало можливим. Крім того вказує, що за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4 неодноразово проводилися перевірки та виносилися постанови про відмову в порушення кримінальної справи, які за скаргами ОСОБА_3 скасовувалися як прокурором Миколаївської області, так і ОСОБА_4 міжрайонним прокурором, а матеріали направлялися для проведення додаткових перевірок, з вказівками прокурора про перевірочні дії, які необхідно провести для прийняття законного рішення. Вважає, що вказівки прокурора не виконано і до цього часу, тому постанова є необгрунтованою, а проведена перевірка поверхневою, оскільки постанова ДІМ ОСОБА_4 ґрунтується на рапорті слідчого, що вилучав автомобіль, який протирічить складеному ним власноруч протоколу огляду автомобіля від 21.10.2010 року, чому не надано належної правової оцінки. Крім того, вказує, що в постанові необґрунтовано зазначено, що Вознесенським міськрайонним судом розглядалася скарга захисників ОСОБА_3 по факту незаконного вилучення легкового автомобіля та збереження його на території ОСОБА_4, оскільки вона є захисником ОСОБА_3 у кримінальній справі та подавала скаргу на порушення слідчим Вознесенського МВ порядку зберігання легкового автомобіля на який накладено арешт. Також вказує на незаконність посилання в постанові ДІМ ОСОБА_4 на вирок суду, яким ОСОБА_3 засуджено, а автомобіль конфісковано, оскільки вирок суду оскаржується ОСОБА_3 та його захисниками в апеляційному порядку, а тому не набрав законної сили.

Вважає проведену перевірку неповною та поверхневою, оскільки ДІМ ОСОБА_4 не опитано понятих, які були присутні при огляді автомобіля, дружину ОСОБА_3, з метою встановлення осіб, які підходили до автомобіля в період жовтня-грудня 2010 року не переглянуто запис відеоспостереження за територією, де зберігається автомобіль, належним чином не проведено огляд автомобіля, не визначено розмір збитків, які настали у зв?язку з пошкодженням автомобіля, не встановлено жодного можливого свідка, не встановлено та не опитано особу відповідальну за збереження вилученого автомобіля, не надано належної правової оцінки акту огляду автомобіля від 21.10.2010 року та рапорту слідчого, які протирічать один одному, нормативним документам, які регулюють збереження арештованого органами досудового слідства майна та діям осіб, відповідальним за збереження автомобіля щодо наявності в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 388, 367 КК України.

Просить постанову ДІМ ОСОБА_4 скасувати, а матеріали направити до ОСОБА_4 для організації додаткової перевірки з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства України.

Прокурор в судовому засіданні зі скаргою ОСОБА_3 не погодився, вважає, що перевірка проведена повно та всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства України, проведено всі можливі перевірочні дії та ознак вчинення злочину, передбаченого ст. 194 КК України, відносно належного ОСОБА_3 легкового автомобіля не встановлено, а тому постанова є обґрунтованою та законною. Просить в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.06.2012 року відмовити.

Суд, вислухавши представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2, прокурора Реву В.В., дослідивши матеріали справи та відмовним матеріал ЖРЗПЗ № 586 від 25.02.2011 року, вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 94, 95 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, які можуть бути як усними, так і письмовими. Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Судом встановлено, що 25 лютого 2011 року та 30 березня 2011 року ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області, в яких просив встановити осіб, винних у пошкодженні належного йому легкового автомобіля НОМЕР_3, на який за постановою слідчого Вознесенського МВ накладено арешт, який вилучено та постановлено на зберігання на подвір?ї ОСОБА_4 УМВС та осіб винних в тому, що таке пошкодження стало можливим.

За заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4 неодноразово проводилися перевірки за результатами яких, виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 194 КК України. Вказані постанови неодноразово скасовувалися прокурором Миколаївської області та ОСОБА_4 міжрайонним прокурором, а матеріали направлялися до ОСОБА_4 УМВС для проведення додаткових перевірок, з вказівками прокурора на те, які саме перевірочні дії мають бути проведені для прийняття законного рішення.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 97 КПК України, коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів. Заява або повідомлення про злочини до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України, при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб.

При дослідженні відмовного матеріалу № ЖРЗПЗ № 586 від 25.02.2011 року судом встановлено, що при перевірці заяви ОСОБА_3 ДІМ ОСОБА_4 виконано не всі перевірочні дії, необхідні для прийняття обґрунтованого та законного рішення, а тому зроблені висновки про відсутність підстав до порушення кримінальної справи та постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.06.2012 року є передчасними.

Крім того, в своїй постанові ДІМ ОСОБА_4 посилається на те, що у ОСОБА_4 міськрайонному суді розглядалася скарга захисників ОСОБА_3 по факту незаконного вилучення автомобіля та збереження його на території ОСОБА_4 УМВС, за результатами розгляду якої, постановою судді вона залишена без задоволення. Проте, відмовний матеріал копії цієї постанови не містить, що позбавляє суд можливості зробити висновки про обґрунтованість посилання на неї.

Також відмовний матеріал не містить копії вироку суду відносно ОСОБА_3, що позбавляє суд можливості перевірити яке ж саме рішення було прийняте судом відносно належного ОСОБА_3 легкового автомобіля "Шевроле Авео" та дату набрання вироком суду законної сили.

За таких обставин, перевірка проведена без повного, об?єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.06.2012 року, в супереч вимогам ст. 130 КПК України, не містить обґрунтування прийнятого рішення, суперечить вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства України, тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів для організації проведення додаткової перевірки.

Під час проведення додаткової перевірки необхідно опитати понятих, які були присутні під час вилучення, огляду та постановки автомобіля для зберігання на подвір?я ОСОБА_4, встановити та опитати всіх можливих свідків, переглянути запис відеоспостереження за територією подвір?я ОСОБА_4, встановити та допитати осіб відповідальних за збереження заарештованого автомобіля та надати належної правової оцінки їх діям по збереженню автомобіля, додатково допитати слідчого Мальченка І.О., який власноруч складав протокол огляду автомобіля від 21.10.2010 року відповідно до якого "автомобіль пошкоджень не має, перебуває в працездатному стані", але в своєму рапорті від 28.02.2011 року зазначає, що виявлені на автомобілі пошкодження мали місце при взятті його під арешт та постановці в дворі ОСОБА_4, визначити розмір матеріальної шкоди, заподіяної майну ОСОБА_3 у зв?язку з наявними пошкодженнями, провести всі інші можливі перевірочні дії для встановлення обставин пошкодження автомобіля, осіб, що його пошкодили та осіб винних в тому, що таке пошкодження стало можливим.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 236-2 КПК України, при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, суддя повинен ознайомитись з матеріалами, на підставі яких було відмовлено в порушенні справи, при необхідності заслухати пояснення особи, яка подала скаргу. В залежності від того, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги ст. 99 КПК України, суд, розглянувши скаргу, приймає одне з таких рішень: скасовує постанову про відмову в порушенні справи та направляє справу прокурору для проведення додаткової перевірки; залишає скаргу без задоволення.

Аналіз постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.06.2012 року свідчить, що вона не відповідає вимогам ст. 130 КПК України про необхідність обґрунтування прийнятого рішення. При викладенні постанови, в мотивувальній її частині ДІМ ОСОБА_4 допустив посилання на документи, які відсутні у відмовному матеріалі та на особисті припущення слідчого Мальченка О.І., які суперечать письмовим документам, наявним у відмовному матеріалі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 99, 99-1, 236-1, 236-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову ДІМ ОСОБА_4 УМВ України в Миколаївській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 про відмову в порушенні кримінальної справи від 05 червня 2012 року - задовольнити повністю.

Постанову ДІМ ОСОБА_4 УМВ України в Миколаївській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 про відмову в порушенні кримінальної справи від 05 червня 2012 року, винесену на підставі п. 1 ст. 6 КПК України, за ознаками злочину, передбаченого ст. 194 КК України - скасувати, а матеріали направити до ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області для проведення додаткової перевірки.

Копію постанови направити ДІМ ОСОБА_4 УМВ України в Миколаївській області старшому лейтенанту ОСОБА_5, ОСОБА_4 міжрайонному прокурору, ОСОБА_3

На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1