Справа № 191/1952/15-к
Провадження № 1-кп/191/262/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 26 лютого 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, українки, громадянки України, із вищою освітою, непрацюючої, розлученої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 167 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора - ОСОБА_4

законного представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

20. 11. 2012 року, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатним, та призначено над ним опікуна двоюрідну сестру - ОСОБА_3 . Згідно рішення №38 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27. 02. 2013 року ОСОБА_3 надано дозвіл на продаж квартири АДРЕСА_2 від імені недієздатного ОСОБА_6 та дозвіл на придбання квартири АДРЕСА_3 , а також оформити вказану квартиру на ім`я недієздатного ОСОБА_6 .

12. 03. 2013 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 , згідно наданого їй дозволу, здійснила продаж нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , за домовленістю сторін за 300 200 гривень.

Далі, ОСОБА_3 в замін проданої квартири, згідно договору купівлі-продажу від 15. 05. 2013 року, придбала квартиру АДРЕСА_4 , за ринковою вартістю у сумі 94 020, 00 гривень.

Отже, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливою метою, вчинила зловживання опікунськими правами, яке виразилось у розтраті грошових коштів в сумі 206 180, 00 гривень, які остання витратила на власні потреби, завдавши шкоди недієздатному ОСОБА_6 на суму 206 180, 00 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ст. 167 КК України визнала повністю показавши суду, що 12.03.2013 року вона дійсно уклала договір купівлі-продажу квартири, розташованої у м. Дніпропетровськ, на підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради, яка належала її підопічному недієздатному ОСОБА_6 , отримавши за неї грошову суму у розмірі 300200 грн. Через деякий час придбала в замін іншу квартиру у м. Синельникове за 94020 грн., а різницю суми витратила на власні потреби, так у неї була хвора матір. При цьому зазначила, що квартиру за адресою АДРЕСА_5 , на яку їй було надано дозвіл на придбання вона не збиралась купувати. Свою провину визнає, щиро кається.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_3 призначена у визначеному законом порядку опікуном над недієздатним ОСОБА_6 . Обвинуваченій на підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області було надано дозвіл на продаж квартири від імені недієздатного ОСОБА_6 , розташованої у АДРЕСА_6 , та придбання нею квартири у АДРЕСА_5 . Однак, ОСОБА_3 після вчинення правочинів, придбала зовсім інше нерухоме майно, яке не придатне для проживання, а кошти, які залишились витратила на власні потреби. Викладені обставини суперечить зазначеному вище дозволу виконавчого комітету та завдають матеріальної шкоди підопічному, погіршуючи таким чином його матеріальний стан.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачену, законного представника потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , прийшов до висновку, що її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 167 КК України, як використання опіки чи піклування з корисливою метою на шкоду підопічному (зайняття житлової площі, використання майна тощо).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу, винну у його вчиненні, яка раніше до кримінальної від повільності не притягалася, за місцем проживання характеризуються задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому правопорушенні розкаюються.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно вимог ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання - відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченої після вчинення злочину, її активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, та з врахуванням думки законного представника потерпілого ОСОБА_5 , яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання та її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 167 Кримінального кодексу України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1