Справа № 199/5881/15-к
ВИРОК
іменем України
01 жовтня 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000542 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кузикенд, р-он Амасія, Вірменія, азербайджанця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, маючого малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого:

- 11.05.2007р. Амур-Нижньодніпровським райсудом м.Дніпропетровська за ст.ст.186ч2, 289 ч.2, 309ч.1, 70 КК України до 5р. 6міс. позбавлення волі; 12.11.2009р. згідно постанови Солонянського райсуду Дніпропетровської області не відбутий строк 2р.8 міс. 14дн. замінено на обмеження волі; 15.11.2011р. звільнений умовно-достроково не відбутий строк 7міс. 26дн.;

зареєстрованого по АДРЕСА_1 , прож.: АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.11.2013 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_4 у розмірі 500 гривень кожного місяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з вересня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_6 з метою ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про встановлений йому обов`язок зі сплати аліментів, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за несплату аліментів державним виконавцем АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ, будучи працездатною особою, тривалий час ніде не працював, в центрі зайнятості на обліку не перебував, аліментів на утримання сина у повному обсязі не сплачував, іншої матеріальної допомоги не надавав, злісно ухилявся, внаслідок чого у ОСОБА_6 станом на червень 2015 року утворилась заборгованість з виплати аліментів на користь ОСОБА_4 на загальну суму 11000грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за 6 місяців відповідних платежів, а саме за: 2013р. - 2000 грн., 2014р. 6000 грн., 2015р. 3000грн., з яких він добровільно сплатив 400 грн. після вказаного періоду - у липні-серпні 2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно за рішенням АНД райсуду м.Дніпропетровська від 07.11.2013 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_4 , але від сплати аліментів у повному обсязі ухилявся, не повідомляв державного виконавця про місце роботи та неофіційні доходи, іншої матеріальної допомоги не здійснював, утворену заборгованість по аліментам за період з вересня 2013 року по червень 2015 року у сумі 11000 грн. визнає, просив суворо не карати, врахувати щиросердне каяття, що він почав добровільно погашати заборгованість і сплатив з цієї суми у липні-серпні 2015 року добровільно 400 грн.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що її колишній чоловік - обвинувачений ОСОБА_6 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але аліменти у встановленому судом розмірі ОСОБА_6 не плачував, іншої матеріальної допомоги не здійснював, злісно ухилявся, утворену заборгованість по аліментам за період з вересня 2013 року по червень 2015 року у сумі 11000 грн. не погашав, добровільно став погашати борг після зазначеного періоду у сумі 400 грн.;

- заявами ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с.43,44);

- заявою про залучення ОСОБА_4 як потерпілої (а.с.45);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є обвинувачений та потерпіла (а.с.50);

- копією рішення Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська від 07.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , на користь матері ОСОБА_4 у розмірі 500грн. кожного місяця, які підлягають індексації, починаючи з 30.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття, копією виконавчого листа (а.с.48,51-52);

- виклики - попередження ОСОБА_6 (а.с.54);

- довідкою із центра зайнятості Лівобережного відділення м.Дніпропетровська, згідно якої ОСОБА_6 на обліку в центрі зайнятості не перебував, допомогу по безробіттю не отримував (а.с.59);

- довідкою - розрахунком державного виконавця АНД ВДВС, згідно якої заборгованість по аліментам у ОСОБА_6 склала загальну суму 11000 грн., а саме за: 2013р. - 2000 грн., 2014р. 6000 грн., 2015р. 3000грн. (а.с.56);

- довідкою про добровільну сплату 400 грн. у липні-серпні 2015 р. (а.с.71).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових документів.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 , що виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), за ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_6 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, почав добровільно частково погашати заборгованість по аліментам, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини, раніше судимий, що судом відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України враховуються як обтяжуюча покарання обставина - рецидив злочинів, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому,потерпілій, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1