АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/5843/15-к Головуючий суддя І інстанції Блага
Провадження № 11-сс/790/1660/15 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 24.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.06.2014 року.

Як зазначено в ухвалі, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, яка обґрунтована тим, що під час проведення досудового розслідування слідчий не повному обсязі провів необхідні слідчі дії та не вичерпав всіх процесуальних можливостей для встановлення фактичних обставин, відомості щодо яких були внесені до ЄРДР та їх перевірки.

Проаналізувавши доводи скарги ОСОБА_7 та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що співробітники УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та слідчий СУ ГУ СВС України в Харківській області ОСОБА_11 під час розслідування вказаного кримінального провадження діяли в межах своєї компетенції, не перевищували та не зловживали владою чи службовими повноваженнями, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих прав чи повноважень, не мали корисної мети, своїми діями не заподіяли істотної шкоди державним інтересам та особі, тому кримінальне провадження № 0000272 від 03.06.2014 слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності в їх діяннях складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Вищезазначені фактичні обставини та висновки слідчого підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ,

-протоколом одночасного допиту заявника та свідка ОСОБА_9 ,

-протоколом одночасного допиту заявника та свідка ОСОБА_10 ,

-копіями матеріалів кримінального провадження № 0001263 від 16.11.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України;

-копією вироку Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2014 року у справі № 640/22617/3-к, яким ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання за правилами ст. 71 КК України у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-копією ухвали апеляційного суду Харківської області від 09.04.2014 року, якою вищевказаний вирок суду першої інстанції було залишено без змін.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодний невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані обставини, слідчий суддя вважає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування було виконано вимоги ст.ст. 2, 40, 93, 94 КПК України і слідчим вичерпані процесуальні можливості та проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, в результаті яких слідчий, оцінивши зібрані ним докази, прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі.

В той же час, доводи скарги не спростовують висновків оскаржуваної постанови.

За таких обставин підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження немає.

Крім того, що стосується вимог скарги про зобов`язання орган досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, то відповідно до ст. 303 КПК України це не відноситься до предмету оскарження слідчому судді.

ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати з підстав неповноти судового розгляду скарги ОСОБА_7 та порушенням норм КПК України.

Однак ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року після скасування та направити на новий розгляд в суд першої інстанції і в той же час задовольнити його скаргу на постанову про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.06.2014 року.

Адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка наполягала на задоволенні апеляцій, прокурора що заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягаєють задоволенню з наступних підстав.

Вимога в апеляційній скарзі щодо розгляду данної апеляційної скарги за особистої участі ОСОБА_7 , який утримується під вартою, не базується на вимогах КПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Тиким чином, ОСОБА_7 по даній справі не має статусу в силу вимог КПК України обвинуваченого, а чинний КПК України не передбачає доставку до апеляційного суду заявника чи потерпілого який знаходиться під вартою у місцях відбування покарання за вступившим в законну силу вироком суду, а тому його прохання про розгляд справи за його участю не підлягає задоволенню.

Посилання ОСОБА_7 в апеляції на розгляд скарги у відсутність слідчого та прокурора безпідставні, оскільки згідно до ч.3 ст.306 КПК України регламентує що відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слід також звернути увагу апелянтів на те, що вони подали скаргу саме на ухвалу слідчого судді і при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процессуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України.

Посилання захисника на невиконання слідчим вимог ст.ст.2,40,93,94 КПК України необгрунтовані.

Апелянтами не враховано вимоги ст.220 КПК України, а матеріали кримінального провадження не містять данних що до слідчого заявлялись клопотання щодо одночасного допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_14 .

Посилання на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.05.2015 року недоречне, оскільки слідчим суддею не вказано які ж розбіжності в показах ОСОБА_7 та ОСОБА_14 .

Матеріали кримінального провадження № 0000272 від 03.06.2014 року (а.с.37) містять лише твердження ОСОБА_7 про те, що

ОСОБА_14 начеб-то надав неправдиві покази.

Слідчий діяв в межах повноважень ч.5 ст.40 КПК України які не можуть бути змінені ухвалою слідчого судді, а клопотання в порядку ст.220 КПК України слідчому з приводу одночасного допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_14 не заявлялись.

Більш того, вирок Київського районного суду м.Харків від 6.02.2015 року щодо ОСОБА_7 вступив в законну силу після ухвали апеляційного суду Харківської області від 9.09.2015 року, під час винесення якої, судова колегія керувалася вимогами ч.2 ст.394 КПК України розглядаючи доводи апеляції оскільки суд першої інстанції на підставі вимог ч.3 ст.349 КПК України визначав обсяг доказів щодо обставин придбання, носіння та зберігання вибухової речовини - тротилу в корпусі гранати Ф-1.

Судова колегія також зазначає що правові позиції апеляційних вимог захисника мають співпадати з правовою позицією ОСОБА_7 .

Між тим, апеляційні вимоги різняться між собою.

Крім того, прохання ОСОБА_7 про приєднання його апеляційної скарги саме до матеріалів кримінального провадження № 0000272 від 03.06.2014 року не базується на вимогах чинного КПК України.

Як вказав слідчий суддя ухвалі Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 року, висновки слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження відповідають вимогам закону та підтверджуються оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, слідчим суддею були перевірені доводи викладені в скарзі щодо закриття кримінального провадження.

Крім того слідчим суддею було проаналізовано покази свідків та інші докази в їх сукупності, які іншими доказами не спростовані і покладені слідчим суддею в основу ухвали від 19.11.2015 року.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчий правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження.

За таких обставин рішення слідчим прийнято на виконання вимог закону, з підстав, зазначених у ст.284 КПК України.

Оглянуті матеріали справи свідчать про те, що слідчим суддею доводи скарги ОСОБА_7 перевірені у повному обсязі.

Крім того, були досліджені матеріали кримінального провадження та скарга ОСОБА_7 після чого, з урахуванням вказаного, було винесено обгрунтоване та в достатній мірі мотивоване процесуальне рішення.

Оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, твердження апелянтів про однобічність розслідування, про відсутність у оскаржуваній постанові слідчого мотивів прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінально - процесуального законодавства України. Оглянуті матеріали кримінального провадження свідчать про правильність висновку слідчого з яким погодився слідчий суддя.

Слід зазначити, що з тексту апеляційної скарги ОСОБА_7 слідує що він вважає незаконними і деякі процессуальні дії слідчого та прокурора, а також вказує про вчинену бездіяльність.

Між тим Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Частиною ст. 303 КПК передбачено вичерпний перелік того, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню слідчому судді під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Між тим, жодних данних про оскарження бездіяльністі слідчого, прокурора апеляційні скарги не містять.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 року винесена обгрунтовано, а тому підстав для її скасування за доводами апеляцій коллегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та захисника на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 року щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_15 від 24.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.06.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: