Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-465/10 Головуючий в 1-й Інстанції
категорія ст. 122 ч.1 кк україни Вейтас і.в.
Доповідач: сажинов В.В.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. квітня місяця „27 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участі прокурора ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15 березня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- за ст. 122 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки; зобовязаний періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_7 в період часу з 23.00 години 05 січня 2010 року по 02.00 годину 06 січня 2010 року в с. Калинівка Новотроїцького району, знаходячись за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, під час сварки, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 удар в обличчя в область щелепи, спричинивши ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалого розладу здоровя, у вигляді закритого чрезангулярного перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням уламків, перелому лівої скулової кістки.

У своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій судом, посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості. При цьому зазначає, що ОСОБА_7 раніше двічі був засуджений за вчинення умисних злочинів проти власності та незаконного обігу наркотичних засобів, судимість за які є погашеною, але, через нетривалий проміжок часу знову вчинив умисний злочин проти здоровя особи у стані алкогольного спяніння. У звязку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 та постановити новий вирок, за яким призначити йому покарання за ст. 122 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача, пояснення адвоката ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_7, які вважали, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, потерпілого ОСОБА_6, який просив залишити вирок суду без зміни, прохання засудженого в останньому слові про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції прокурора, колегія суддів проходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Провина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, підтверджується зібраними по справі доказами та не оспорюється в апеляції прокурором. Судом дії засудженого кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України правильно.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування вироку, не встановлено.

Призначаючи засудженому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, думку потерпілого ОСОБА_8, який пробачив ОСОБА_7 та просив не позбавляти його волі, повне визнання ним своєї провини та обставину, яка помякшує покарання - щире каяття. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, обгрунтовано дали суду підстави для призначення покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням.

Тому доводи апеляції прокурора про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі є необгрунтованими і до уваги не приймаються. Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, та воно є необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Таким чином вирок суду має бути залишений без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15 березня 2010 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Головуючий:

Судді: