Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-463/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.

з участю прокурора Рифи Н.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 11.11.1981р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, невійськовозобов"язаного, одруженого, працюючого оператором портальних автоматів, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого: 27.07.2000 р. Дніпровським райсудом м.Києва ч.2 ст.141, ст.. 44 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.. 46-1 КК України до 2 роки відстрочки вироку; в 2004 році Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185, 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 30.03.2009 року в зв"язку з амністією;

- у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

04.02.2001 року приблизно о 22.00 год ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходився біля будинку № 1/326 по вул. Соцмістечко в м. Бориспіль Київської області, де проводив свій вільний час. В цей час він помітив потерпілого ОСОБА_5, який знаходився біля зупинки "Соцмістечко" в м. Бориспіль Київської області. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з пропозицією відкрито заволодіти майном ОСОБА_5, на що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодились, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_2 на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2, згідно розподілу ролей, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відійшов за торгівельні кіоски, які знаходилися неподалік зупинки "Соцмістечко" в м. Бориспіль. В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_3, діючи умисно та за попередньою змовою між собою і ОСОБА_2 підійшли до ОСОБА_5 та попросили його пройти разом із ними, на що останній погодився. Зайшовши за торгівельні кіоски, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_2 В цей час ОСОБА_3, діючи умисно та з корисливою метою, за попередньою змовою із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_5 кулаком в обличчя, від чого останній впав на землю. В цей час ОСОБА_3, продовжуючи свою спільну із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 злочинну діяльність, нахилився над потерпілим та відкрито заволодів належним потерпілому телефоном "Моторола СД 930" вартістю 800 грн., який знаходився у лівій кишені штанів потерпілого. Після того як ОСОБА_5 підвівся, ОСОБА_2, діючи умисно та повторно, з корисливою метою, за попередньою змовою із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наніс удар ОСОБА_5 головою в обличчя, від чого останній знову впав на землю. Продовжуючи свою спільну із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочинну діяльність, ОСОБА_2, діючи умисно та повторно , за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відкрито заволодів належною потерпілому курткою типу "Пілот" вартістю 500 грн., в яку був одягнений потерпілий. Викраденим майном ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися за власним розсудом, чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1300,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе в інкримінованому йому злочині за ч. 2 ст.186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та дав згоду слухати справу у відповідності до положень ч.3 ст. 299 КПК України. При цьому суду показав, що він запропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пограбувати ОСОБА_5 і вони погодились, розподіливши при цьому ролі. ОСОБА_2 залишився чекати за кіоском. Коли вони привели потерпілого за кіоск, то ОСОБА_5 сказав, що грошей в нього немає. Потім ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5, після чого ОСОБА_3 забрав у потерпілого телефон, а ОСОБА_2 куртку. ОСОБА_2 потерпілому також наносив тілесні ушкодження. Викраденим майном вони розпорядилися на власний розсуд. Обставини, викладені в обвинувальному висновку, а також свої показання , дані на досудовому слідстві ,повністю підтвердив.

Таким чином, оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого йому злочині доведена повністю.

Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України. Суд погоджується з даною кваліфікацію з урахуванням положень ст..5 КК України ( в редакції 2001 року).

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_2, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, є каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, приймаючи до уваги особу підсудного, вважає, що покарання підсудному слід обрати у виді позбавлення волі. При цьому суд бере до відома , що підсудний вироком Дніпровського районного суду м.Києав від 27.07.2000 року засуджено за скоєння злочину , передбаченого ч.2 ст.141 КК України ( в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі та на підставі ст..46-1 КК України( в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з відстрочкою виконання вироку на 2 роки. Під час перебування на обліку Дніпровського районного відділу КВІ по виконанню даного вироку вчинив вказаний злочин. 24.01.2003 року ОСОБА_2 був знятий з обліку по закінченню відстрочки виконання вироку згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2003 року.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні.

Речовий доказ чоловічу шкіряну куртку 48-50 розміру коричневого кольору моделі «пілот» слід передати власнику потерпілому ОСОБА_6»яненку ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 121-125).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

п р и с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на утримання під вартою в Чернігівському Слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській області, взявши під варту з залу суду. Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту.

Речовий доказ: чоловічу шкіряну куртку 48-50 розміру коричневого кольору моделі «пілот» передати власнику потерпілому ОСОБА_6»яненку ОСОБА_7.

Вирок на протязі 15 діб може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя : А.В. Левченко