Номер провадження 11-сс/775/261/2015

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3ККУкраїни, а саме у тому, що з 14 квітня 2014 року на підставі Указу Президента України № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької області триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»).
Так, у квітні 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку», яка має стійку, організовану структуру військового типу, єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність, дисципліну, учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні. В організації визначено механізм вступу, розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.
ОСОБА_6 перебуваючи на посаді слідчого СВ Слов`янського МВ (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області, у червні 2014 року, використовуючи свої службові повноваження, діючи умисно, за попередньою змовою з оперуповноваженим сектору кримінальної міліції у справах дітей Словянського МВ ГУ МВСУ в Донецькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 а також іншими невстановленими працівниками міліції, а також невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», здійснював затримання осіб з метою подальшої їх доставки на блок пости терористичної організації «ДНР», на яких громадяни незаконно утримувалися та примусово залучались до праці.
8 жовтня 2015 року ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
9 жовтня 2015року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
9 жовтня 2015 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів з моменту затримання ОСОБА_6 , а саме з 8 жовтня 2015 року по 6 грудня 2015 року включно, з утриманням в Артемівському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області.
На дану ухвалу адвокатом підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді скасувати. Обгрунтовуючи апеляцію, посилається на те, що ОСОБА_6 не перешкоджає встановленню істини по справі, має постійне місце проживання та роботи, він співпрацює з органом досудового розслідування, не впливає на свідків, тому відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, їх наявність не доведена з боку прокурора, на що не звернув увагу слідчий суддя.
Захисник та прокурор, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явились, подали заяви, в яких просять розглянути апеляцію за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в тому, що він сприяв діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст. 258-3 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування проведено великий об`єм роботи щодо збору доказів у кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляції про те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України,оскільки, як обґрунтування обставин, які доводять необхідність тримання ОСОБА_6 під вартою, прокурором наведено відомості про наявність в поведінці та діях ОСОБА_6 ризиків, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може чинити тиск на свідків, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, його можливість переховуватися.
Таким чином, колегія суддів вважає, що існують всі підстави для застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 .
Обговорюючи питання про вид запобіжного заходу, колегія суддів керується положеннями ч.5 ст. 176 КПК України, відповідно до якої запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109 -114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.
ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1ст. 258-3 КК України, тобто участь в діяльності терористичної організації. З огляду на положення ч.5 ст. 176 КПК України, до нього може бути застосовано запобіжний захід тільки в вигляді тримання під вартою.
Тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі передбачені законом фактори, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та про неможливість обрання йому іншого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 404, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,-
Судді