Справа № 675/2000/15-к
Провадження № 1-кп/675/11/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2016 р.Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000059, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2014 року, про кримінальне правопорушення за ст. 391 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с. Ісходне Красноперекопського району АР Крим, українець,

громадянин України, не одружений, освіта базова загальна середня, раніше

судимий:

-30 серпня 1990 року Калуським міським судом Івано-Франківської області за ст. ст. 101 ч. 1, 14 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

-18 січня 1991 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст. ст. 19, 183 ч. 3, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі;

-03 липня 1996 року Калуським міським судом Івано-Франківської області за ст. ст. 142 ч. 1, 208, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

-13 листопада 2001 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

-20 вересня 2006 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ст. 187 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;

-22 грудня 2009 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ст. ст. 187 ч. 2, 71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань за таких обставин.

03 червня 2010 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Замкової виправної колонії у Хмельницькій області № 58 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

За час відбування покарання ОСОБА_5 допустив 41 порушення вимог встановленого режиму відбування покарання. За вказані порушення останній обґрунтовано притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі дев`ять разів поміщався до дисциплінарного ізолятора (далі ДІЗО), чотири рази до карцеру, сім разів переводився до приміщень камерного типу (далі ПКТ) та три рази до одиночної камери (далі ОК).

18 липня 2013 року допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме ст. 9 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, відповідно до якого засуджені зобов`язані суворо дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом установи та іншими особами. ОСОБА_5 о 18 год. 10 хв. відмовився від проживання в загальній масі засуджених дільниці посиленого контролю (далі ДПК), при цьому висловлював заяви про вчинення кримінального правопорушення у разі поміщення його до будь-якої з камер ДПК. На зроблені неодноразово зауваження молодшого інспектора ВНіБ ОСОБА_6 засуджений не відреагував та порушення не припинив, чим негативно впливав на інших засуджених, за що 22 липня 2013 року постановою начальника установи притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді переведення до ПКТ строком на 3 місяці, яка не скасована і не відмінена.

28 жовтня 2013 року засуджений ОСОБА_5 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, відповідно до якого засуджені зобов`язані суворо дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом установи та іншими особами, а також ст. 9 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до якої засуджені зобов`язані ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених. Так, о 17 годині 40 хвилин засуджений ОСОБА_5 під час проведення особистого обшуку вів себе грубо та нахабно, при цьому висловлювався на адресу працівників адміністрації словами, які принижують людську гідність, погрожував фізичною розправою, на зроблені неодноразово зауваження молодшого інспектора ВНіБ ОСОБА_7 не відреагував та порушення не припинив, за що 04 листопада 2013 року постановою начальника установи притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до ДІЗО строком на 10 діб, яка не скасована і не відмінена.

23 листопада 2013 року о 10 годині 15 хвилин засуджений ОСОБА_5 в порушення ст. ст. 8, 107, 118 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, відповідно до якого засуджені зобов`язані виконувати у встановленому порядку роботи з благоустрою установи виконання покарань та прилеглих до неї територій, безпідставно, в категоричній формі відмовився вийти на роботу по благоустрою території колонії прибирати дворики для прогулянок. Змінним взуттям та спецодягом був забезпечений. Засудженому було роз`яснено, що такі дії являються невиконанням законних вимог представника адміністрації, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України, а також поставлена вимога припинити порушення, на що засуджений не відреагував і до роботи не приступив. За вчинення вказаного порушення засуджений ОСОБА_5 26 листопада 2013 року постановою начальника установи підданий стягненню у виді поміщення до приміщень камерного типу (ПКТ) терміном на два місяці, яка не скасована і не відмінена.

Після відбуття зазначеного дисциплінарного стягнення засуджений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив і продовжив чинити злісну непокору законним вимогам адміністрації колонії та порушувати вимоги режиму утримання.

Так, 28 січня 2014 року о 16 годині 10 хвилин засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні камерного типу у камері № 5, в порушення ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, яким заборонено спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням установлених правил ізоляції, встановив словесний зв`язок із засудженими, що перебували в прогулянковому дворику № 1 Замкової виправної колонії у Хмельницькій області № 58. На вимогу молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_7 припинити порушення не відреагував, чим негативно впливав на інших засуджених, за що 28 січня 2014 року підданий стягненню у виді оголошення начальником відділення догани. Стягнення не скасоване і не відмінене.

29 січня 2014 року о 12 годині 00 хвилин засуджений ОСОБА_5 в порушення ст. ст. 8, 107, 118 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, відповідно до якого засуджені зобов`язані виконувати у встановленому порядку роботи з благоустрою установи виконання покарань та прилеглих до неї територій, безпідставно, в категоричній формі відмовився вийти на роботу по благоустрою території колонії прибирати дворики для прогулянок. Змінним взуттям та спецодягом був забезпечений. Засудженому було роз`яснено, що такі дії являються невиконанням законних вимог представника адміністрації та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України, а також поставлена вимога припинити порушення, на що засуджений не відреагував і до роботи не приступив. За вчинення вказаного порушення засуджений ОСОБА_5 01 лютого 2014 року підданий стягненню у виді оголошення начальником колонії суворої догани. Стягнення не скасоване і не відмінене.

21 березня 2014 року засуджений ОСОБА_5 допустив порушення вимог режиму утримання, а саме п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, відповідно до якого засудженні зобов`язані суворо дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом установи та іншими особами, а також ст. 9 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до якої засуджені зобов`язані ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених. Так, о 08 годині 00 хвилин засуджений ОСОБА_5 поводив себе нетактовно, грубо та нахабно, висловлював своє невдоволення режимом утримання, на зроблені неодноразово зауваження молодшого інспектора ВНіБ ОСОБА_8 не відреагував та порушення не припинив, за що 22 березня 2014 року постановою начальника установи притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до ДІЗО строком на 13 діб, яка не скасована і не відмінена.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, суду показав, що під час відбування покарання в Замковій виправній колонії у Хмельницькій області № 58 мав конфлікти з представниками адміністрації, не бажав перебувати в приміщеннях ДПК, відмовлявся прибирати прогулянкові дворики з особистих переконань.

Крім визнання вини самим ОСОБА_5 його вина у вчиненні злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

Відповідно рапортів, які приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, та досліджені в ході судового розгляду, ОСОБА_5 неодноразово вчиняв порушення встановленого порядку відбування покарання.

За вчинені порушення відповідно довідок про накладення дисциплінарного стягнення правами начальника відділення, та постанов про накладення дисциплінарного стягнення правами начальника колонії, які приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, на підсудного накладались дисциплінарні стягнення, що також підтверджується характеристикою ОСОБА_5 та довідкою про стягнення і заохочення засудженого.

Відповідно до довідки про надання медичної допомоги засудженому та висновку експерта № 41 ОСОБА_5 страждає на згинальну постравматичну контрактуру згинача лівої кисті, хронічний гепатит в стані ремісії, являється інвалідом ІІІ групи, за станом здоров`я мав змогу виконувати будь-яку не важку фізичну роботу, де застосовується лише одна (права) рука.

Згідно копії вироку, яка перебуває у матеріалах особової справи, ОСОБА_5 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

16 червня 2009 року ОСОБА_5 був під розписку ознайомлений з правилами поведінки осіб, взятих під варту і засуджених, що підтверджується відповідною розпискою, яка знаходиться в матеріалах особової справи.

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), доведена. Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 391 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, стан здоров`я ОСОБА_5 , який являється інвалідом ІІІ групи.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, у скоєному розкаюється, являється інвалідом ІІІ групи, характеризується негативно, раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних злочинів, однак належних висновків не зробив, під час відбування покарання вчинив новий злочин, та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. При визначенні строку покарання суд вважає за доцільне застосувати правила ст. 71 КК України, врахувавши наявність невідбутого ОСОБА_5 покарання, визначеного вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2009 року. При призначенні покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838 - VIII, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, суд вважає за необхідне зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зважаючи на наступне.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 06 червня 2009 року. 09 червня 2009 року до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід діяв щодо засудженого до 24 березня 2010 року, тобто до дня набрання вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2009 року законної сили. Крім того ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2015 року засуджений ОСОБА_5 був етапований до Хмельницького слідчого ізолятора № 29 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Хмельницькій області, для участі у судовому розгляді кримінального провадження, куди ОСОБА_5 прибув 11 грудня 2015 року, що підтверджується матеріалами особової справи ОСОБА_5 .

Отже, до строку позбавлення волі ОСОБА_5 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2009 року по 24 березня 2010 року та з 11 грудня 2015 року по 12 лютого 2016 року включно, що складає 11 місяців 19 днів.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України цей строк підлягає перерахунку та становить 1 рік 10 місяців 08 днів.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2009 року призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 12 лютого 2016 року, зарахувавши в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 тримання під вартою як запобіжний захід з 06 червня 2009 року по 24 березня 2010 року та з 11 грудня 2015 року по 12 лютого 2016 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII строком 1 рік 10 місяців 08 днів.

Вважати ОСОБА_5 таким, що відбув покарання повністю, та звільнити його з-під варти в залі суду.

Речові докази матеріали особової справи - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя