УХВАЛА
СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
01 жовтня 2015 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений буде впливати на свідка ОСОБА_7 , яка в судове засідання з`являлась, однак допитаною так і не була, оскільки справа неодноразово відкладалась через неявку обвинуваченого, являється співмешканкою останнього, будучи належно повідомленим, неодноразово ухилявся від явки до суду для участі у розгляді кримінального провадження відносно нього. Просив врахувати тяжкість покарання та злочинів, за якими обвинувачуються ОСОБА_6 , що останнім вчинено злочини під час умовно-дострокового звільнення.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив вибачення, обіцяв з`являтись на виклики суду, просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про наступне.

За змістом ч.2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, а згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся на виклики суду для участі у розгляді кримінального провадження, привід останнього не виконувався, двічі оголошувався в розшук, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Крім того суд враховує, що злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 під час умовно-дострокового звільнення, на виклики суду останній неодноразово не з`являвся, будучи належно та вчасно повідомленим про час та місце розгляду кримінального провадження, приводи відносно такого не виконувались, що свідчить про ухилення останнього від явки до суду, крім того, останній схильний до вчинення нових злочинів, на шлях виправлення не встав, а також може впливати на свідка ОСОБА_7 , яка не допитувалась в судовому засіданні та являється його співмешканкою.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора прокуратури м.Марганця ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 3 м.Дніпропетровська шістдесят днів до 29 листопада 2015 року.
Строк тримання під вартою рахувати з 01 жовтня 2015 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

СУДДЯ ОСОБА_9

Оригінал ухвали.