Справа № 402/1166/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2015м. м. Ульяновка

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ульяновка кримінальне провадження №0000612 від 21.08.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, освіта середня спеціальна середня, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

Згідно затвердженого 31.08.2015 року обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25.07.2015 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно з корисливою метою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у житловому будинку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , в якому він проживав разом із співмешканкою ОСОБА_6 на підставі усної домовленості із власницею, шляхом вільного доступу таємно викрав два металевих ліжка вартістю - 630 грн. за одне на загальну суму - 1260 грн.

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1260 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, 26.07.2015 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно з корисливою метою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у житловому будинку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , в якому він проживав разом із співмешканкою ОСОБА_6 на підставі усної домовленості із власницею, шляхом вільного доступу таємно викрав два металевих ліжка вартістю - 630 грн. за одне на загальну суму - 1260 грн., та металевий бачок від умивальника об`ємом 10 л. вартістю -40 грн., який знаходився на подвір`ї домоволодіння, за раніше вказаною адресою.

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суду 2560 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України .

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 31.08.2015 року, згідно якої підозрюваний повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1, ч.2 КК України, потерпіла відмовляється від висунення будь-яких претензій матеріального характеру щодо обвинуваченого, а також сторонами узгоджено міру покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян., за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ст.70 КК Україниу виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання встановивши іспитовий строк 1 рік та застосувати обмеження відповідно до ст.76 КК України.

Прокурор висловився про можливість затвердження угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення з обвинуваченим, просила суд її затвердити та пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, погоджується з визначеною угодою мірою покарання, укладення угоди з її боку є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України їй зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілою підтримав і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, він розуміє права, передбаченні ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода про примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст.469 ч.1, 3 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1,2 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої та середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.

При призначенні покарання суд, згідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у випадку затвердження вироком угоди про примирення, призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне спряння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено. Міра покарання, яку узгоджено сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст.185 ч. 1,2 КК України.

Відповідно до положень ст.ст.314 ч.3 п.1, 475 ч.1 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 від 31.08.2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: два металевих кутника та металеву сітку та ліжко залишити власниці.

Судові витрати по справі відсутні.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1