В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2015 Справа №607/7002/14-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городниця Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не працюючого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:
Між обвинуваченим ОСОБА_5 і представником потерпілого ОСОБА_4 30 квітня 2014 року укладено угоду про примирення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відшкодував потерпілому заподіяні збитки і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесяти гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє його права передбачені п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі наслідки укладення сторонами і затвердження судом угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України. Укладення угоди було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просить затвердити угоду.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в суді пояснив, що він цілком розуміє наслідки укладення сторонами і затвердження судом угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України. Укладення угоди було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просить затвердити угоду.
Прокурор не заперечила проти затвердження мирової угоди.
Отже, ОСОБА_5 10 квітня 2014 року близько 19 год. 30 хв. у магазині «Епіцентр К», що в м.Тернополі по вул.Поліській, 7, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами умисно таємно з корисливих мотивів викрав з полиці тріскачку «Toptul CJBG0815» вартістю 74 грн. 31 коп., викрутку «Toptul FABB0403» вартістю 15 грн., тріскачку «Yato YT-0324» вартістю 155 грн. 76 коп., головку торцеву «Toptul ВАЕА0810» вартістю 3 грн. 39 коп., які належать ТОВ «Епіцентр К». З викраденим ОСОБА_5 втік, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К» шкоду на загальну суму 248 грн. 46 коп.
Суд переконався у тому, що укладення сторонами угоди є добровільним. Умови угоди про примирення відповідають вимогам ст.471 КПК України. Отже, ОСОБА_5 винуватий у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, крадіжка, яке є діянням середньої тяжкості. Його дії кваліфіковано правильно.
За наведених обставин угоду про примирення необхідно затвердити.
З метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його вік, обставини, що пом`якшують покарання це визнання вини, відшкодування шкоди потерпілому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесяти гривень.
Керуючись статтями 392, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476, 532, 533, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 30 квітня 2014 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді вісімсот п`ятдесят гривень штрафу в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності передбаченої ст.389-1 КПК України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і ОСОБА_5 .
Головуючий суддя ОСОБА_1