Справа № 351/1640/15-к
Провадження № 11-кп/779/79/2016
Категорія ст.286 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , матеріали кримінального провадження №0000212 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Снятинського районного суду від 10 грудня 2015 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України та засуджено на 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 798 (сімсот дев`яносто вісім) гривень 30 коп. за проведення інженерно-транспортних експертиз на користь НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винний у вчиненні злочину за таких обставин.

30 серпня 2015 року приблизно о 07.30 год., в світлу пору доби, суху погоду, обвинувачений ОСОБА_8 , не маючи посвідчення водія, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною по вул.Перемоги с. Горішнє - Залуччя Снятинського району у напрямку м. Снятин.

В салоні вказаного автомобіля перебували пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за для забезпечення безпеки яких, обвинувачений ОСОБА_8 у порушення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України не вжив заходів пасивної безпеки, а саме перевозив останніх з не пристебнутими ременями безпеки. У цей час, в попутному напрямку, попереду автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , рухався автомобіль марки «Volкswagen» моделі «Transрortеr», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно його контролювати та безпечно керувати ним, під час виконання маневру обгону автомобіля марки « Volкswagen » моделі «Transрortеr», рухаючись зі швидкістю біля 120 км/год втратив керування, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги вліво, де допустив перекидання автомобіля, внаслідок якого пасажир ОСОБА_9 випав з салону автомобіля і від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки головного мозку, набряку головного мозку, перелому кісток черепа від яких загинув на місці події.

Не погодившись з вироком суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 286 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, думку прокурора з приводу поданої апеляційної скарги, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 .

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст.286 ч.2 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та застосовано закон, який не підлягав до застосування у зв`язку з невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом не були дотримані в повному обсязі.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року п. 2 Про практику призначення судами кримінального покарання, з наступними змінами, роз`яснив, що відповідно до ст. 65 ч. 1 п. 1 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.

При призначенні покарання суд першої інстанції не достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого. До обтяжуючих вину обставин суд відніс те, що обвинувачений під час вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння. До пом`якшуючих обставин суд відніс щиросердечне розкаяння у вчиненому, позитивну характеристику з місця проживання обвинуваченого, думку потерпілого, яка просить суворо не карати обвинуваченого, що вбачається із їх письмових заяв, молодий вік обвинуваченого.

Разом з тим, доводи апелянта про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є обґрунтованими, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі взято до уваги позитивні характеристики з місця проживання, навчання, проходження військової служби в рядах Національної гвардії України, активну участь в антитерористичній операції на Сході України в 2014-2015 роках (а.с. 50-53), подяки командування. Відсутність претензій зі сторони сім`і потерпілого та їх прохання суворо обвинуваченого не карати та не позбавляти його волі (а.с. 80-82), стан фізичного та психічного здоров`я після демобілізації (а.с. 40-46) та необхідність продовження відповідного обстеження та довготривалого терміну лікування та реабілітації, звернення Церковної громади с.Княже, Снятинського району Івано-Франківської області про те, щоб ОСОБА_8 не позбавляли волі, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого з громадою так і з своєю родиною.

Під час судового та апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав повністю, висловлював жаль з приводу вчиненого, що є проявом щирого каяття і також підлягає врахуванню.

Наведені обставини дають підстави апеляційному суду дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Снятинського районного суду від 10 грудня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання, призначеного йому за ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п. 3,4 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2