Справа № 199/7796/14-к
УХВАЛА

18.09.2014 місто Дніпропетровськ

В С Т А Н О В И В:
16.09.2014 року, за погодженням з старшим прокурором прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 , з клопотанням про арешт майна до слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенант міліції ОСОБА_2 .
Встановлено, що 15.08.2014 року до прокуратури Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська від ОСОБА_5 надійшла скарга щодо неправомірних дій працівників Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу намагання працівників КЖЕП та працівників Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області заволодіти її квартирою (відомості про реєстрацію скарги в ЄРДР відсутні і слідчому судді не надані).
Встановлено, що 10.07.2014 року ОСОБА_5 видала нотаріальну довіреність ОСОБА_7 на представництво її інтересів у зв`язку зі спадщиною після смерті власника квартири ОСОБА_8 .
ОСОБА_7 не відомо де перебуває ОСОБА_5 , контактів з нею не має.
Обшуком за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено про відсутність в квартирі ОСОБА_5 .
Слідство вважає, що підставою, у зв`язку з якою потрібно здійснити арешт майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є «з метою запобігання можливого незаконного відчуження квартири, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні».
Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність у накладенні арешту майна, вважаю, необхідним повернути клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно частини 1 і 3 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна.
Таким чином, цією нормою закону визначено коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, і розширеному тлумаченню ця норма закону не підлягає.
У відповідності зі ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею цього Кодексу.
Разом з тим, у клопотанні та наданих слідчому судді документів, відсутні відомості про те, що якій-небудь особі, на даний час, письмово повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, або є у кримінальному провадженні обвинувачений, що виключає можливість в порядку КПК України накладення арешту на майно у відповідності з ст.170-172 КПК України, як це зазначено у клопотанні.
Крім того, термін «майно» характеризується сукупністю певних ознак. Такими ознаками є: 1)юридична право на майно належить певному власнику на законній підставі, для суб`єкта злочину воно є чужим; 2)економічна має певну вартість, що вимірюється вкладеною в нього працею людини; 3)фізична майно це предмети матеріального світу, які можна вилучити, привласнити, спожити, пошкодити, знищити тощо.
Разом з тим, з клопотанням про «арешт майна», відомостей про вартість квартири, слідчому судді не надано, а власник квартири ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, у відповідності з ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Разом з тим, санкція частини 1 ст.115 КК України не передбачає такий вид покарання, як «конфіскація майна», а в клопотанні та наданих слідчому судді документах відсутні відомості про те, що у кримінальному проваджені був пред`явлений цивільний позов.
Крім того, у відповідності з вимогами ч.4 ст.171 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Але, у протиріччі з вимогами ч.4 ст.171 КПК України слідчий, не надав слідчому судді документи про вартість майна, яке на думку слідчого належить арештувати та яка повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Також, у протиріччі з ч.3 ст.172, п.3 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні про арешт майна не зазначені докази факту завдання шкоди і розмір цієї шкоди, якщо це необхідно для забезпечення в майбутньому цивільного позову, який в теперішній час ще не пред`явлений.
У відповідності з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України це може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вини:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Але слідчий, у протиріччі з вимогою ч.2 ст.170 та ч.2 ст.167 КПК України, не навів достатні підстави, що квартира відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, та взагалі не вказав за яких вказаних критеріях має бути накладено арешт на квартиру, хоча санкція ч.1 ст.115 КК України не передбачає додаткове покарання, що також позбавляє слідчого суддю можливості у відповідності з законом правильно вирішити клопотання.
Також, слідчому судді в підтвердження клопотання надані копії протоколів допиту свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були допитаня співробітником карного розшуку, яка не є процесуальною особою, за відсутністю доручення відповідної процесуальної особи на допит свідків, та протоколи допиту зазначених свідків не містять час, дату, місяць та рік їх допиту
Вважаю, що прокуратурі яким-небудь чином нічого не заважає вирішити питання з арештом на майно квартиру шляхом звернення з відповідним позовом до суду в порядку цивільного судочинства та на підставі Цивільного та Цивільно-процесуальному кодексу України.
Крім того, якщо під час досудового розслідування буде встановлено, що зазначена квартира, коли слідчий, прокурор встановить її належність до провадження (вона була знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або була об`єктом злочинних дій, набуті злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або можуть бути засобом для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності), слідчий, прокурор, у відповідності зі ст.98 КПК України, складає вмотивовану постанову про приєднання її до справи як речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110,167,170,171,172,369-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1