Справа № 638/9013/15-К
Провадження № 1-КП/638/452/15
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
За участю прокурора ОСОБА_2
За участю секретаря ОСОБА_3
За участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, с середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, неповнолітніх дітей на утримання не має, який фактично мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.02.2005 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2005 року за ч. 2 ст. 309, ст.. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2008 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.08.2013 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення кримінальних правопорушень- злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став і знов вчинив кримінальні правопорушення- злочини 09.04.2015 року , які органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів в великих розмірах без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 307 КК України, та за ч. 1 ст. 317 КК України - надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Обвинувачений подав до суду клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивоване тим, що він не вчиняв суспільно небезпечних правопорушень, визнає свою вину в інкримінуемих йому кримінальних правопорушеннях , сприяв розкриттю скоєних ним кримінальних правопорушень , зобов"язується з"являтися до суду на першу вимогу, не може впливати на хід розслідування.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, починаючи з 26 червня 2015 року, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати. Крім того зазначив, що інкримінуємі кримінальні правопорушення- злочини обвинувачений вчинив в період звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про те, що на шлях виправлення особа не стала.
Обвинувачений в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати більш м"який запобіжний захід.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи характер обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, інкримінуємі йому злочини вчинив в період знаходження на іспитовому строку за попереднім вироком суду, той факт, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду , запобіжний захід обрано з дотриманням вимог закону, дотепер наявна обґрунтованість обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує доцільність його збереження, через що вбачаються підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить обвинувачений .
Такими чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та доцільність збереження раніше обраного запобіжного заходу та відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 181, 331, 372 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт- відмовити.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 26 червня 2015 року, тобто до 24 серпня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1