Справа № 446/2084/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2015 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,
уродженця с. Магерів Жовківського району Львівської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
в с т а н о в и в :
Встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 26 листопада 2010 року вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області на термін 5 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку з чим відбував покарання у Снігурівській виправній колонії № 5 у Миколаївській області. Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08.01.2014 р. ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік. Відповідно до норм чинного законодавства ОСОБА_4 було встановлено обмеження у виді заборони виходу з будинку чи іншого житла з 22.00 до 06.00 ранку наступного дня, заборони виїзду за межі міста, селища без дозволу органів міліції, а також зобов`язано з`являтись на реєстрацію у районний відділ міліції двічі на місяць: 1 та 15 числа місяця. Проте, 21 жовтня 2014 року ОСОБА_4 всупереч постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08.01.2014 р. самовільно, без дозволу працівників міліції, залишив своє місце проживання, що по АДРЕСА_1 з метою ухилення від адміністративного нагляду, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, при вищезазначених обставинах, настоявши на показах даних ним під час досудового розслідування. У вчиненому розкаявся. Просив суд суворо його не карати, не позбавляти волі.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, з`ясувавши, що вказані особи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позицій та роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини, оцінивши отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Суд вважає, що в його діях міститься склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі. При призначенні покарання у відповідностями з вимогами статті 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, сукупність всіх характеризуючих його обставин: спосіб и обстановку скоєння злочинних діянь, данні про особу ОСОБА_4 : на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 98), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 99), також суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, яке виразилося в усвідомленні своєї вини та засудженні своєї протиправної поведінки, готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність за скоєне.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України немає.
За сукупністю обставин скоєного кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, пом`якшуючих обставин, даних про особу винуватого, суд визнає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємих частиною статей Особливої частини Кримінального кодексу України, окрім того частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 листопада 2010 року, 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) місяці арешту.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 листопада 2010 року, остаточно визначивши покарання 1 (один) рік 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя :
Оригінал вироку.