Справа № 161/3847/14-к
Провадження № 1-кс/161/990/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 10 квітня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцьк клопотання старшого слідчого СУ ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником відділу за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області проводиться досудове розслідування у. кримінальному провадженні № 0000004 від 10.01.2014 року, щодо надання послуг по мінімізації податкових зобов`язань та ухиленню від сплати податків службовими особами TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

З отриманих від ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріалів слідує, що службові особи TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) шляхом штучного завищення податкового кредиту по проведених у 2012-2013 роках господарських операціях щодо придбання логістичних послуг у TOB « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_2 , м. Київ), ТОВ-« ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код НОМЕР_3 , м. Київ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код НОМЕР_4 , м. Київ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код НОМЕР_5 , м. Київ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код НОМЕР_6 , м. Київ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код НОМЕР_7 , м. Київ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код НОМЕР_8 , м. Київ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код НОМЕР_9 , м. Київ), які мають ознаки фіктивності, та в діяльності яким сприяли громадяни ОСОБА_5 (зареєстрований в АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ухилились від сплати податку на додану вартість в розмірі 591 462 грн.

Окрім цього, з інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка слугувала підставою до початку досудового слідства, слідує, що група осіб, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші на даний час не встановлені особи організували схему надання послуг по ухиленню від сплати податків іншим суб`єктам господарювання, шляхом незаконного формування податкового кредиту та конвертації грошових коштів використовуючи при цьому фіктивні суб`єкти господарювання. Для реалізації своїх злочинних намірів вказані особи з метою прикриття незаконної діяльності зі штучного завищення податкового кредиту з ПДВ та валових витрат створили та використовують підконтрольні суб`єкти господарювання з ознаками фіктивності. Проведеними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 заходами встановлено ряд суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності які брали участь в процесі мінімізації податкових зобов`язань, а саме: у 2012 році -TOB « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код НОМЕР_3 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (код НОМЕР_10 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (код НОМЕР_11 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код НОМЕР_12 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_14 » (код НОМЕР_13 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (код НОМЕР_14 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (код НОМЕР_15 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_17 » (код НОМЕР_16 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (код НОМЕР_17 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_19 » (код НОМЕР_18 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_20 » (код НОМЕР_19 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код НОМЕР_4 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код НОМЕР_5 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код НОМЕР_6 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код НОМЕР_7 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код НОМЕР_8 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код НОМЕР_9 ); у 2013 році - TOB « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_2 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_21 » (код НОМЕР_20 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_22 » (код НОМЕР_21 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_23 » (код НОМЕР_22 ), ПП « ОСОБА_9 » (код НОМЕР_23 ), ПП « ОСОБА_10 » (код НОМЕР_24 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_24 » (код НОМЕР_25 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_25 » (код НОМЕР_26 ), ТОб « ІНФОРМАЦІЯ_26 » (код НОМЕР_27 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_27 » (код НОМЕР_28 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_28 » (код НОМЕР_29 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_29 » (код НОМЕР_30 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_30 » (код НОМЕР_31 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_31 » (код НОМЕР_32 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_32 » (код НОМЕР_33 ), ПП « ОСОБА_11 » (код НОМЕР_34 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_33 » (код НОМЕР_35 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_34 » (код НОМЕР_36 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_35 » (код НОМЕР_37 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_36 » (код НОМЕР_38 ).

На території Волинської області одним із суб`єктів господарювання, який скористався послугами по мінімізації податкових зобов`язань є TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким сформовано податковий кредит в 2011-2013 роках на загальну суму 591 462 грн., а саме: від TOB « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на суму ПДВ 38 333,34 грн., від TOB « ІНФОРМАЦІЯ_19 » на суму 109 166,65 грн., від TOB « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на суму 48 666,67 грн., від TOB « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на суму 36 833,3 грн.

Як слідує з матеріалів, які стали підставами до початку досудового розслідування, за результатами вжитих працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів встановлено, що службовими особами суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності виступають громадяни з м. Маріуполь, хоча встановлено, що дані підприємства зареєстровані в м. Київ і місцезнаходження їх не встановлено (відсутні за місцезнаходженням), що підтверджується інформацією з інформаційно-аналітичної бази «Податковий блок» та вказує на фіктивність даних підприємств. Зокрема встановлено, що підприємства реєструвались по дорученню від осіб, які не мали наміру здійснювати господарську діяльність.

Так, встановлено, що громадянин ОСОБА_12 , який зареєстрував TOB « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_2 ), яке має ознаки фіктивності та яке у 2013 році мало фінансово-господарські взаємовідносини із TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », направлені на мінімізацію останнім податкових зобов`язань, який також зареєстрував наступні СГД з ознаками фіктивності: TOB « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (код НОМЕР_15 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_19 » (код НОМЕР_18 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_31 » (код НОМЕР_32 ), TOB « ІНФОРМАЦІЯ_26 » (код НОМЕР_27 ). Так, під час аналізу інформації щодо виданих довіреностей на ім`я ОСОБА_12 встановлено, що в березні 2013 року останній отримав довіреність від громадянина ОСОБА_13 04.07.1991 ІНФОРМАЦІЯ_37 , що проживає за адресою: АДРЕСА_6 (і.п.н. НОМЕР_39 ) на реєстрацію TOB « ІНФОРМАЦІЯ_26 » (код НОМЕР_27 ), а також від громадянина ОСОБА_14 06.04.1990 ІНФОРМАЦІЯ_37 , що проживає за адресою: АДРЕСА_7 (і.п.н. НОМЕР_40 ) на реєстрацію TOB « ІНФОРМАЦІЯ_31 » (код НОМЕР_32 ). Опитані по фактах реєстрації та здійснення господарської діяльності TOB « ІНФОРМАЦІЯ_26 » та TOB « ІНФОРМАЦІЯ_31 » громадяни ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що зареєстрували на своє ім`я вказані підприємства за винагороду та без мети здійснення господарської діяльності, що вказує на фіктивність даних підприємств та здійснення діяльності іншими особами з метою прикриття незаконної діяльності.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою повного і неупередженого дослідження всіх обставин злочину, виникла необхідність в дослідженні обставин здійснення фінансових операцій за участю TOB « ІНФОРМАЦІЯ_26 », направлених на мінімізацію податкових зобов`язань, а також встановлення конкретного місця здійснення фінансових операцій від імені останнього, в зв`язку з чим необхідно отримати документи, які свідчать про отримання та перерахування грошових коштів через банківські рахунки TOB « ІНФОРМАЦІЯ_26 » та інформацію щодо протоколів системи «Клієнт Банк», в яких міститься дата та час з`єднання, електронне ім`я користувача, назва операції та ІР - адреса клієнта, що дасть змогу ідентифікувати адресу офісного приміщення, яке використовується у незаконній діяльності, пов`язаній з ухиленням від сплати податків.

В ході слідства встановлено, що згідно інформаційної бази Міністерства доходів і зборів України ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відкрито у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_38 », (МФО - НОМЕР_41 , юридична адреса: АДРЕСА_8 ) банківський рахунок № НОМЕР_42 .

Іншим способом отримати тимчасовий доступ та вилучити вказані документи неможливо, так як відповідно до ст.62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Факт скоєння злочину за ч. 1 ст.212 КК України, пов`язаного із наданням послуг по мінімізації податкових зобов`язань та ухиленням від сплати податків за наслідками здійснення протиправної діяльності TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підлягає доказуванню під час досудового розслідування і в суді, у зв`язку з чим, відомості щодо обставин здійснення незаконної діяльності, в т.ч. і за участю ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », є доказом у даному кримінальному провадженні, що в свою чергу доводить те, що саме через отримання тимчасового доступу до документів про відкриття та використання рахунків ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зазначених у клопотанні, може бути виконано завдання, для досягнення якого, слідчий звертається із клопотанням і, наведені в ньому доводи є підставними.

Разом з тим, з метою швидкого дослідження обставин кримінального провадження, клопотання пре тимчасовий доступ до документів про відкриття та використання банківського рахунку ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », відкритого у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_38 », (МФО - НОМЕР_41 , юридична адреса: АДРЕСА_8 ) просить розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться такі документи.

Просить надати тимчасовий доступ до документів про відкриття та використання ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_9 ) банківського рахунку № НОМЕР_42 , відкритого у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_38 », (МФО - НОМЕР_41 , юридична адреса: АДРЕСА_8 ), за період з 17.02.2012 року по даний час, а також провести вилучення таких документів а саме:

юридичну справу, в тому числі, анкети, реєстраційні документи, накази про призначення службових осіб;

платіжні доручення на перерахування коштів (включаючи електронні платіжні доручення на паперових носіях);

роздруківок руху грошових коштів по вказаному рахунку, які відображують надходження та списання грошових коштів по рахунку з моменту відкриття рахунку по теперішній час, із зазначенням вхідного та вихідного залишків коштів, прибуткової та видаткової частини, призначення платежів, дати та часу (години, хвилини та секунди) надходження коштів на рахунок та перерахування з нього, із зазначенням документів, на підставі яких проведені операції, повних назв контрагентів, які перерахували та яким перераховані кошти, їхні коди ЄДРПОУ, МФО й номерів рахунків контрагентів, з якими проведені операції на паперовому та магнітному (електронному) носіях;

копії паспортів засновників та службових осіб товариства;

банківські картки зі зразками підписів службових осіб та відбитками печаток;

листи, заяви та інші документи надані для відкриття рахунків службовими особами товариства;

банківські виписки про видачу готівки та чеки за період з моменту відкриття рахунків по теперішній час;

договори на встановлення системи "Банк-Клієнт", акти виконаних робіт, а також технічної документації щодо проведення працівниками банку інсталяції на комп`ютери вказаної системи, документів з даними про місце проведення вказаної інсталяції та документів, які підтверджують факт видачі та отримання ключів доступу до системи "Клієнт банк", всіх заяв та доручень від імені службових осіб товариства, а також карток зі зразками підписів службових осіб і відбитку печатки товариства;

протоколи системи «Банк-Клієнт» в яких міститься дата та час з`єднання (включаючи години, хвилини та секунди з`єднання), електронне ім`я користувача, назва операції та ІР та МАС-адреси клієнта;

документацію, яка свідчить про отримання від працівників банку електронної картки зі зразком підпису службових осіб товариства;

заявки, заяви та інші документи на купівлю та конвертацію валюти (включаючи заявки зроблені за допомогою системи «Банк-Клієнт») за період з моменту відкриття рахунків по теперішній час;

угоди, договори, контракти, інвойси та інші документи, пов`язані з проведенням банківських операцій;

копії записів із книги видачі перепусток, де зазначена інформація про відвідування банку службовими особами товариства;

грошових чеків, заявок на отримання готівки, заявок на отримання чекових книжок, та інших документів, що підтверджують зняття грошових коштів з вказаного рахунку - з моменту відкриття рахунку по теперішній час;

документів кредитної та депозитної справи товариства з наявними договорами, додатками, додатковими угодами, заявами і дорученнями, анкетами, договорами застави та інших документах кредитної та депозитної справи, документах, підтверджуючі стан проведення розрахунків за цими угодами, а також інших документах, які мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Дане клопотання про тимчасовий доступ до документів розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться такі документи.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання з підстав у ньому викладених. Просив задовольнити клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчий в обґрунтування свого клопотання посилається на те, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса АДРЕСА_1 ) шляхом штучного завищення податкового кредиту по проведених у 2012-2013 роках господарських операціях щодо придбання логістичних послуг у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_2 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код НОМЕР_3 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код НОМЕР_4 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_39 » (код НОМЕР_5 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код НОМЕР_6 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код НОМЕР_7 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код НОМЕР_43 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код НОМЕР_9 , м. Київ), які мають ознаки фіктивності.

Однак саме по собі твердження слідчого про фіктивність правочинів, укладених між вказаними вище товариствами, які не спричинили настання реальних правових наслідків, не заслуговує на увагу і не приймається до уваги з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини другої статті 215, частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У Постанові Пленуму Верховного Суду від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" Верховний Суд України розтлумачив, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду (п. 4 Постанови). Виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі, якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (ч. 1 ст. 216 ЦК України ) (п. 7 Постанови).

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При кваліфікації правочину за статтею 234 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.2009 року № 9).

У пункті 24 Постанови Пленуму від 06.11.2009 року № 9 Верховним Судом України відзначено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Податковий орган не встановив обставин, які б свідчили про умисел ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на укладення договорів без наміру створити наслідки, які передбачені цими договорами. Цих доказів не надано і під час судового розгляду клопотання. А навпаки, документально доведено виконання зобов`язань обома сторонами згідно укладених договорів та оплати за виконані роботи. Відтак, протиправного умислу сторін, на укладення фіктивного правочину не встановлено, що виключає його кваліфікацію як недійсного.

З огляду на відсутність доказів умислу сторін, вищезгадані правочини не можуть вважатись фіктивними як такі, що порушують публічний порядок за статтею 228 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 234 ЦК України, фіктивний правочин визнається судом недійсним. Отже, цей вид недійсних правочинів належить до оспорюваних правочинів. З огляду на цю норму, жоден інший орган, крім суду, не може робити висновок про недійсність фіктивного правочину.

Проаналізувавши положення Податкового кодексу України та Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року (чинній на той час редакції), приходжу до висновку про те, що податкові органи не наділені законодавцем компетенцією на встановлення фактів порушення платниками податків норм актів цивільного або господарського законодавства та не мають повноважень визнавати правочини фіктивними або такими, що не відповідають закону.

Так як, відповідно до вимог пункту 11 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані спеціалізовані державні податкові інспекції виконують, зокрема, такі функції: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна; звертаються до суду в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, встановивши правочин, який має ознаки фіктивного, податковий орган, діючи в межах своїх повноважень, повинен звернутися до суду з позовом про визнання цього правочину недійсним. До набрання рішенням суду законної сили правочин вважається дійсним, оскільки саме це є змістом презумпції, яка наведена у статті 204 ЦК України. До цього часу податковий орган не може застосовувати наслідки недійсності правочину, зокрема й корегувати податкові зобов`язання, навіть якщо б у нього і були відповідні переконання.

Здійснення таких дій не відповідає повноваженням податкового органу та способу їх реалізації, свідчить про перевищення компетенції та безпідставне втручання в приватні правовідносини, порушує принцип офіційності.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність вчинення зобов`язання і суперечність його мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Таким чином, при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Слідчим не доведено, правочини вчинені між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_2 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код НОМЕР_3 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код НОМЕР_4 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_39 » (код НОМЕР_5 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код НОМЕР_6 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код НОМЕР_7 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код НОМЕР_43 , м. Київ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код НОМЕР_9 , м. Київ) не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Згідно зі статтею 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Сторони самостійно визначають форму договору.

В силу статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стороною кримінального провадження при розгляді клопотання не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договорів однією із сторін, також не надано доказів щодо наявності спору між сторонами щодо фіктивності договорів відсутній.

Також при розгляді клопотання встановлено і цього не заперечувалось слідчим, що стороною кримінального провадження не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що документи про використання ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » банківського рахунку мають значення речових доказів, наведені в них відомості не зафіксовані і тому можуть бути змінені, а самі документи можуть бути пошкодженні чи знищені, через що не зможуть бути використані як доказ факту та доведення обставин ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що податкові органи не наділені законодавцем компетенцією на встановлення фактів порушення платниками податків норм актів цивільного або господарського законодавства та не мають повноважень визнавати правочини нікчемними або такими, що не відповідають закону. Оскільки стороною кримінального провадження не доведено та не надано доказів на підтвердження фактів та обставин викладених в клопотанні, також вони не знайшли свого підтвердженні в ході судового розгляду клопотання. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання. Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому слідчому СУ ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1