Провадження №1-кп/761/1463/2015
В И Р О К
іменем України
29 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання в м. Києві у кримінальному провадженні № 0011770 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, непрацюючого, одруженого, маючого неповнолітню дитину 1998 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувальний акт з додатками по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 25 грудня 2015 року.

Під час підготовчого судового засідання стороною захисту надано суду угоду укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.

У відповідності до обвинувального акту від 24.12.2015 року, ОСОБА_5 , 01.10.2015 року, знаходячись у приміщенні супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: м.Київ, вул. О.Гончара, 96, звернув увагу на мобільний телефон марки «Lenovo А 536», який знаходився на полиці тютюнової лавки. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , скориставшись неуважністю продавця супермаркету «Сільпо», а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає зі сторонніх осіб, взяв правою рукою з полиці вказаний телефон, вартістю 2599 гривень, який належав ОСОБА_4 , та в якому знаходились дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС», що матеріальної цінності для потерпілої не представляють та поклав до кишені спортивної кофти, в яку був одягнутий. Після чого ОСОБА_5 покинув приміщення супермаркету.

А всього, таємно викрав приватне майно гр. ОСОБА_4 на загальну суму 2599 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час підготовчого судового засідання до матеріалів провадження долучено угоду про примирення від 29.12.15 р. у кримінальному провадженні № 0011770 від 02.10.2015 року, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 29 грудня 2015 року потерпіла та підозрюваний у кримінальному провадженні № 0011770 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, дані про заподіяння матеріальної та моральної шкоди потерпілій та необхідність її відшкодування, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Також, у даній угоді зазначені роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна ОСОБА_4 та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення потерпілого та обвинуваченого наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 29 грудня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0011770 від 02 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1