Провадження №1-кп/523/622/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0005596 від 22.09.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацюючого, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 10.06.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.06.2014р. на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію».

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
15.08.2015 року приблизно о 13:15 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Продукти», розташованому в будинку № 24/2 по вул. Марсельській в м. Одесі, підійшовши до торгівельного прилавку, побачив мобільний телефон марки «Samsung Duos» вартістю 500 гривень та мобільний телефон марки «Nokia» вартістю 1600 гривень, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи навмисно з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, а саме, перехилившись через прилавок, таємно викрав два мобільних телефони, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 500 гривень, потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні викладеному у обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що дійсно у вказаний період часу знаходячись в магазині «Продукти», розташованого по вул. Марсельській в м. Одесі, побачивши за прилавком мобільні телефони, у нього виник намір на викрадення чужого майна. Будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними для оточуючих, перехилившись через прилавок, водночас викрав два мобільні телефони, які лежали поряд один біля одного, після чого покинув місце скоєння злочину, в подальшому продав мобільні телефони, виручені гроші потратив на власні потреби. Був впізнаний по відеозапису камер спостереження магазину. Вину визнає повністю, причини свого вчинку обвинувачений пояснити не зміг.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілих, оголошення матеріалів кримінального провадження, не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.2 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ вчинене повторно та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативне ставлення до скоєного, матеріальний збиток потерпілим не відшкодував.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування в якості речового доказу долучався лазерний компакт диск з відеозаписом камер спостережень магазину «Продукти» від 15.08.2015 року, який, як вбачається зберігається безпосередньо в матеріалах кримінального провадження.

Також з`ясовано, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за 0005596 від 22.09.2015р. до обвинувального акту не долучались.

Цивільний позов не заявлений.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, враховуючи особу ОСОБА_5 , який у ході судового розгляду свою вину визнав повністю, його ставлення до скоєного, відсутність у нього постійного заробітку, наявність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді арешту є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході судового провадження не обирався.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді арешту, приймаючи до уваги поведінку обвинуваченого, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області після вступу вироку у законну силу.

Керуючись ст.ст. 183, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Після набрання вироком законної сили, обрати щодо ОСОБА_5 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області, взяв під варту для подальшого направлення в місця відбування покарання.

Виконання вироку у даній частині покласти на Біляївське ВП ГУНП в Одеській області, яке обслуговує територію за місцем мешкання обвинуваченого та ОСІ УДПтСУ України в Одеській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

Речовий доказ - лазерний компакт диск з відеозаписом камер спостережень магазину «Продукти» від 15.08.2015 року, долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0005596 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2015 року зберігати в прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: