Справа № 0203/3296/2012
ВИРОК

Іменем України

17 липня 2012 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.

при секретарі Баранової О.М.

з участю прокурора Ратушняка О.О.

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниця справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, остання судимість 29.06.2006 року Уманським районним судом Черкаської області за ст.ст.185 ч.3, 357 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, 05.06.2011 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю терміну покарання, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2012 року приблизно о 8 год. 50 хв. ОСОБА_2, знаходячись в с. Вінницькі Хутора, вул. Мічуріна, 30, Вінницького району Вінницької області, маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись незамкненими дверима, проник в будинок за вищевказаною адресою, з якого відкрито повторно заволодів грошовою сумою в розмірі 3950 грн. та каблучкою жовтого металу масою 3,24 г, вартість якої складає 774,04 грн. (згідно довідки Національного банку України 1 грам золота становить 238,90 грн.), чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 4724,04 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 спочатку вину визнав частково. Суду показав, що 06.04.2012 року приблизно о 5 год. приїхав в м. Вінниця, так як напередодні посварився зі своєю співмешканкою. Доїхав тролейбусом до кінцевої зупинки на окраїну міста. Коли прогулювався по вулиці з жилими приватними будинками, побачив, що від одного будинку від`їжджає автомобіль, в салоні якого сиділи жінка, чоловік та двоє дітей, тоді він вирішив залізти в їхній будинок з метою вчинити крадіжку. Він зайшов в будинок, двері якого не були зачинені на замок. На першому поверсі він нічого не знайшов, тому пішов на другий поверх, попередньо одягнувши на руки чорні шкарпетки. В одній із кімнат спав чоловік на ліжку. Він зайшов в іншу кімнату, побачив там ноутбук, відключив шнур і вже хотів його взяти, як почув голоси людей на першому поверсі. Він зрозумів, що повернулися власники. Першою його побачила дочка потерпілого, почала кричати, він почав тікати. На вулиці побачив, що його доганяють чоловік та жінка. Через деякий час його наздогнав потерпілий. Потім підбігла його дочка та ще якісь люди. Викликали працівників міліції. Потерпілий намагався його обшукати до приїзду працівників міліції, але в кишені до нього не залазив. Працівники міліції при його обшуку знайшли в кишені золоту каблучку, яку підкинув йому потерпілий. Гроші в сумі 3950 грн. він не викрадав. Позовні вимоги спочатку не визнавав.

На останньому судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, просив пробачення у потерпілого, завдану шкоду останньому відшкодував повністю, просив не позбавляти його волі. Пояснив, що спочатку вину визнавав лише частково, так як вважав, що так буде краще для нього.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому підсудним, його вина у скоєнні злочину повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом огляду місця події від 06.04.2012 року (а.с.6-7) з фото-таблицею (а.с.8-12); протоколом огляду та зважування від 19.04.2012 року (а.с.47); протоколом огляду речового доказу від 15.04.2012 року (а.с.49) з фото-таблицею (а.с.50), а також показами потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 06.04.2012 року зранку приблизно після 8 год. після того, як він з дочкою відвезли в дитячий садок дітей, в своєму будинку побачили чоловіка, який, побачивши їх, почав тікати. Вони почали його доганяти. Він два рази зникав з поля зору, по дорозі щось викидав в сторони. Коли зловили його, викликали працівників міліції. Привели його до воріт будинку і почали чекати приїзду працівників міліції. З ним була дочка та зять, з яким вони по черзі тримали затриманого. Вони його не обшукували, це зробили працівники міліції. В його кишенях були якісь гроші, квитанції з ломбарду та золота каблучка. Затриманий пояснив, що гроші його, він отримав їх в ломбарді при закладі золотих виробів, які забрав у своєї співмешканки, а відносно золотої каблучки пояснив, що вона не його, її йому підкинули. До приїзду працівників міліції він в будинок не заходив, лише після їх приїзду виявив пропажу грошей в сумі 3950 грн., тому заявив цивільний позов на таку суму.

На останньому судовому засіданні потерпілий показав, що співмешканка підсудного з ним розрахувалася, тому претензій до підсудного ні матеріального, ні морального характеру не має. Від позовних вимог відмовляється, тому просить його не розглядати. Покарання підсудному просить призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що являється дочкою потерпілого. 06.04.2012 року вранці коли приїхала з батьком з дитячого садка, побачила, що вхідні двері відчинені. Потім побачила в будинку незнайомого чоловіка, який почав тікати. Вони почали його доганяти. Вони з батьком були босі, тому бігли не дуже швидко. Підсудний два рази зникав з поля зору, по дорозі щось викидав в сторони. Наздогнали його на сусідній вулиці, викликали працівників міліції. Батько його не обшукував, лише тримав його за руки до приїзду працівників міліції. При обшуку підсудного працівниками міліції в його кишенях знайшли квиток, гроші, квитанції з ломбарду та золоту каблучку. Підсудний сказав, що гроші його, а каблучку йому підкинули. До приїзду працівників міліції батько в будинок не заходив, лише після їх приїзду, коли вони запропонували йому подивитися в будинку, чи не викрадено ще щось, батько виявив пропажу грошей в сумі 3950 грн.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що був запрошений працівниками міліції в якості понятого при обшуку затриманого ОСОБА_3 чоловіка, який вчинив крадіжку в його будинку. При проведенні огляду в його кишенях виявили гроші, мобільний телефон, цигарки, золоту каблучку з жовтого металу та договори позики з ломбарду. Затриманий пояснив, що гроші він отримав в ломбарді, куди заклав золоті вироби співмешканки, а каблучку йому підкинули.

Аналогічні покази в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_6

Оцінивши зібрані по справі докази, дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати по ст.186 ч.3 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, кваліфікуючого ознакою якого є грабіж, вчинений повторно, поєднаний з проникненням в житло.

Від заявленого цивільного позову потерпілий відмовляється, так як шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання№ 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вказані вимоги регламентуються в ч.2 ст.50 КК України, яка зазначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, засноване на вимогах виваженості та справедливості, як передбачено ст.372 КПК України.

Обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди та розкаяння у вчиненні злочину, хоч і відбулося це лише на останньому судовому засіданні.

Обставин, що відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, має непогашену судимість, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, завдана шкода відшкодована.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має стійкі злочинні наміри до вчинення крадіжок, його виправлення і перевиховання можливе лише в ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі і неможливістю застосування до нього ст.75 КК України з випробуванням.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу підсудному слід залишити попередню тримання під вартою, так як підстав для зміни міри запобіжного заходу немає.

Справу в частині стягнення з ОСОБА_2 3950 грн. заподіяної шкоди провадженням закрити в зв`язку з відмовою потерпілого від позовних вимог.

Речові докази, передані на зберігання власникам, залишити у їх власності, інші речові докази знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним по ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити засудженому ОСОБА_2 тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу затримання, тобто з 06.04.2012 року.

Речові докази: гроші в сумі 1064 грн., мобільний телефон Самсунгчорного кольору, що були передані ОСОБА_7 на зберігання, - залишити у власності останньої.

Речовий доказ: паспорт серії МЕ № 536205 на ім`я ОСОБА_2, що був переданий ОСОБА_7 на зберігання, - передати по належності ОСОБА_2.

Речовий доказ: жіноча каблучка, виготовлена з металу жовтого кольору, на передній частині якої розташоване каміння білого кольору, що була передана потерпілому ОСОБА_3, - залишити у власності останнього.

Речовий доказ: дві чоловічі шкарпетки чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері збереження речових доказів Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, - знищити.

Справу в частині стягнення з ОСОБА_2 3950 грн. заподіяної шкоди провадженням закрити в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_3 від позовних вимог.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб після його проголошення, а засудженим ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: Ю.Ф.Карпінська