Дата документу Справа № 333/1429/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/1429/15-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1333/15 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 289 ч. 3
КК України

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палат з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 який доставлен конвоєм,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 (в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ) на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ст. 289 ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Постановлено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислювати з 24 лютого 2015 року.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те що він, 24 лютого 2015 року, близько 02-30 год., перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись неподалік автомобільного ринку, розташованого по вул. Оріхівське шосе, 36 у м. Запоріжжі, зупинив автомобіль «Део Сенс», р.н. НОМЕР_1 під керуванням потерпілого ОСОБА_9 , який належить потерпілій ОСОБА_10 , сівши у автомобіль в якості пасажира на переднє сидіння та рухаючись в сторону м. Оріхова, Запорізької області, ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, підставивши ніж до його горла, змусив потерпілого ОСОБА_9 залишити автомобіль. Обвинувачений пересів на водійське сидіння, запустив двигун та почав рухатися в бік м. Оріхова, незаконно заволодівши транспортним засобом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 (в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ) вважає вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону про кваліфікацію дій обвинуваченого та про кримінальну відповідальність. Вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а саме: наявність істотних протиріч, внаслідок яких було порушено право обвинуваченого на захист. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.1 ст. 289 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді; пояснення та останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , пояснення адвоката ОСОБА_11 на підтримання доводів апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Згідно формулюванню обвинувачення та правову кваліфікацію, викладених в обвинувальному акті, органом досудового розслідування ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд, постановляючи вирок, виключив з обвинувачення вказівку про те, що ОСОБА_7 «пошкодив потерпілому ножем горло», як необгрунтовану, та, з власної ініціативі, змінив кваліфікуючу ознаку ч.3 ст.289 КК України застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого на кваліфікуючу ознаку.3 ст.289 КК України-погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, фактично змінив правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 337 ч.3 КПК України, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Суд, дійшовши до висновку, що інкримінована ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфікуюча ознака ч.3 ст. 289 КК України-застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, у судовому засіданні не доведена, з власної ініціативі інкримінував обвинуваченому кваліфікуючу ознаку ч.3 ст.289 КК України- погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, тим самим фактично покращів становище обвинуваченого, що не є та порушення його права на захист.

Коллегія суддів вважає, що не є слушними доводи викладені в апеляції захисника про те що обвинувальний акт не відповідвє вимогам ст. 291 КПК України, а тому вирок суду підлягає зміні з перекваліфікацією дій обвинуваченого зі ст. 289 ч.3 на ст.289 ч.1 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у обвинувальному акті, викладаючи фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, слідчий допустив орфографічну помилку, вказавши, що « ОСОБА_7 застосував до потерпілого насилля, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я». Але, формалюючи обвинувачення і кваліфікуючи дії ОСОБА_7 за ч.3 ст. 289 КК України, у обвинувальному акті слідчий вказав, що ОСОБА_7 застосував до потерпілого насильство небезпечне для його життя чи здоров`я, що відповідає обставинам скоєння злочину та матеріалам кримінального провадження.

Сам обвинувачений, як в ході досудового слідства так і в суді показав, що дійсно, він дістав ніж, та приставив його к горлу потерпілого, таким чином вигнав його з машини, та заволодів нею, ці його показання підтверждуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Коллегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні незаконного заволодіння транспортним засобом із застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, доведена у повному обсязі зібраними по справі доказамим, які були досліджені у суду першої інстанції, його дії кваліфіковані правильно за ч.3 ст. 289 КК України.

Доводи, викладені в апеляції захисника ОСОБА_8 не є обгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 374, 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 (в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ) залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4