Справа № 132/2861/14
Провадження №11-кп/772/728/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участі прокурора ОСОБА_6

розглянув 19 серпня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Махаринці, Козятинського р-ну, Вінницької області, судимого: 18.06.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 р. 5 місяців позбавлення волі; 04.02.2015 р. Калиновським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, відбуває покарання у Вінницькій ВК-86, початок строку 06.02.2014 р.

.

В заяві ставиться питання про застосування положень Закону України «Про амністію в Україні у 2014 році».

Ухвалою Вінницького районного суду від 12.06.2015 року відмовлено в задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію в 2014 році» відносно ОСОБА_7 з посиланням на ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», відповідно до яких амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Відмовляючи у застосуванні акту амністії, суд послався на те, що ОСОБА_7 має дві судимості. Відповідно до ст. 12 КК України, злочини, передбачені ст. ст. 121 ч.1, 304 ч. 1 КК України, відносяться до категорії тяжких, а тому суд зробив висновок, що підстав для застосування до ОСОБА_7 положень Закону України «Про амністію у 2014 році» немає.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та застосувати до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що вчинив злочини, коли попередні судимості були погашені в силу ст. 89 КК України. За останнім вироком покарання призначене за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, а тому його слід вважати особою, яка має одну судимість, а не дві.

Заслухавши думку прокурора, який проти апеляції заперечує та вважає, що засуджений ОСОБА_7 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» не відбував покарання, а тому до нього не застосовуються положення ст. 6 цього Закону, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів судової справи (копій вироків від 18.06.2014, 04.02.2015 року) ОСОБА_7 засуджений за злочини, які вчинив у 2013 році. Остаточне покарання ОСОБА_8 призначене вироком від 04.02.2015 року за сукупністю злочинів на підставі вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки злочини вчинені до постановлення вироку від 18.06.2014 року. За таких обставин слід вважати, що ОСОБА_8 має одну судимість, а не дві, про що обґрунтовано наведено в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали через неправильне застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та постановлення нової ухвали, якою необхідно задовольнити заяву засудженого та застосувати положення ст. ст. 6, 11 Закону України «Про амністію в 2014 році» шляхом скорочення невідбутої частини покарання станом на 19.04.2014 року, тобто на день набрання чинності цим Законом. Таке рішення колегія суддів приймає з врахуванням того, що ОСОБА_7 засуджений за злочини, вчинені до 19.04.2014 р. та станом на даний день має невідбуту частину покарання, звільненню на підставі ст. ст. 1-5 Закону України від 06.04.2015 р. «Про амністію у 2014 році» не підлягає, а тому підпадає під дію ст. 6 цього Закону.

Доводи прокурора про те, що станом на 19.04.2014 року ОСОБА_7 не відбував покарання, до уваги не приймаються з огляду на те, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день (ч. 5 ст. 72 КК України). Відповідно до копій вироків від 18.06.2014 р. та від 04.02.2015 р. початок строку відбування покарання рахується ОСОБА_7 з моменту затримання з 06.02.2014 р., тобто ОСОБА_7 почав відбувати покарання до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» і станом на 19.04.2014 р. (день набрання чинності даним Законом) мав невідбуту частину покарання, яка підлягає скороченню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування акту амністії стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Заяву ОСОБА_7 про застосування акту амністії задовольнити. На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання засудженим ОСОБА_7 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 04.02.2015 року станом на 19 квітня 2014 року скоротити наполовину.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)

Вірно: