А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.12.2015 р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/381/15 за клопотанням прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 18.10.2010 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.297 КК України; 18.07.2013 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України, в якому захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року.
Ухвалою місцевого суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено з 16 год. 40 хв. 24 листопада 2015 року до 16 год. 40 хв. 24 січня 2016 року.
Органом досудового розслідування встановлено, що 23 листопада 2015 року близько 21 годин 10 хвилин, ОСОБА_6 проник на територію господарства АДРЕСА_3 , де, обійшовши з тильної сторони будинок та підібравши на веранді відрізок металевої труби, розбив нею скло на дверях, після чого проник до будинку, звідки намагався викрасти магнітофон марки «Електа ЕК 460», комплект постільної білизни, тюнери марки «ВІА-САТ» та «ОРТОН», однак був спійманий господарем даного будинку ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_9 .
Клопотання слідчого мотивовано тим, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, може відлучатися з місця проживання, не має місця реєстрації, є раніше судимим, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, чим може перешкодити встановленню об`єктивної істини в справі, вчинив злочин під час відбування іспитового строку, а також враховуючи те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Ухвалою слідчого судді дане клопотання задоволено з наведених в ньому мотивів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід. Вважає, що підозра є необґрунтованою, а клопотання, подане слідчим, не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Вказує, що прокурор не довів обґрунтованості клопотання. Також, в підтвердження відсутності законних підстав щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилається на практику Європейського суду з прав людини. Апеляційну скаргу просить розглянути без його участі.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу - такою, що не підлягає до задоволення, перевірив матеріали провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялися при розгляді клопотання. При цьому були заслухані підозрюваний та його захисник, доводи прокурора, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Розглядаючи клопотання, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється, тяжкість покарання, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, дані про особу підозрюваного, в тому числі й ті, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі і належно вмотивував в ухвалі свої висновки, в тому числі про те, чому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, у випадку внесення застави ОСОБА_6 роз`яснено передбачені ст. 182 КПК України процесуальні права й покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 цього ж Кодексу.
Таким чином питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею вирішено з дотриманням вимог статей177, 178 та 183 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є підставою для визнання постановленої ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою та не утворюють підставу для застосування менш суворого запобіжного заходу.
В той же час, ухвалою слідчого суді всупереч вимогам п. 1 ст. 197 КПК України не правильно визначена дата закінчення дії обраного запобіжного заходу.
Відповідно до даної норми закону строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Як вбачається з резолютивної частини ухвали місцевого суду, такий строк перевищує шістдесят днів.
Крім цього, в резолютивній частині ухвали невірно вказано місце проживання ОСОБА_6 в разі внесення ним застави, тобто АДРЕСА_2 .
У ході апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_6 заявив, що він ніякого відношення до даної адреси не має, а проживає в АДРЕСА_1 .
Тому допущені слідчим суддею в цій частині недоліки підлягають усуненню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 419, 422 КПК України апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави без зміни.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 визначити до 16 год. 40 хв. 23 січня 2016 року, а місцем проживання у разі внесення застави вважати АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: