Дата документу Справа № 1-665/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/778/113/15 Головуючий в 1 інстанції:
Єдиний унікальний №1-665/11 ОСОБА_1 Доповідач у 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції, на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року, якою

адвокату ОСОБА_7 поновлено строк на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2014р. та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014р.

Як зазначено в ухвалі, 01.09.2014р. вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за ч.2 ст.190, ч.ч.1, 3 ст.358, ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік. На підставі ст.74 ч.5 КК України ОСОБА_8 звільнено від покарання на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року вказаний вирок було залишено без змін.

Адвокатом ОСОБА_7 у грудні 2014 року на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області було подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Постановою судді від 29 січня 2015 року їй було відмовлено у витребуванні справи щодо ОСОБА_8 для перевірки в касаційному порядку із зазначенням підстав відмови та надано строк для усунення недоліків скарги.

В межах строку, визначеного вказаною постановою, адвокат ОСОБА_7 повторно 26.02.2015р. звернулася із касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Постановою судді від 13 березня 2015 року знову було відмовлено у витребуванні справи для перевірки в касаційному порядку у зв`язку із тим, що усунуто не всі недоліки.

15 квітня 2015 року адвокатом ОСОБА_7 втретє було направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року.

Постановою судді від 30 квітня 2015 року касаційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 визнано такою, що не підлягає розгляду, у зв`язку із пропуском встановленого ч.ч.1, 2 ст.386 КПК України (1960р.) строку.

З урахуванням зазначених обставин, адвокат ОСОБА_7 звернулась до суду із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження як пропущеного з поважної причини.

Суд першої інстанції розглянувши клопотання задовольнив його, поновивши строк на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2014р. та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014р.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову (ухвалу) скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити адвокату ОСОБА_7 у поновленні строку касаційного оскарження вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.09.2014р. та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014р., мотивуючи тим, що адвокат взагалі не вказала у клопотанні причину пропуску строку касаційного оскарження, а суд, в порушення вимог ст.353 КПК України (1960р.), в постанові не навів достатніх мотивів того, чому причини пропуску адвокатом строку на касаційне оскарження є поважними.
Вислухавши доповідача, прокурора, потерпілу ОСОБА_6 , які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти апеляції та просила судове рішення залишити без змін, колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд задовольняючи клопотання адвоката про поновлення строків на касаційне оскарження судових рішень, обґрунтував свій висновок тим, що адвокат ОСОБА_7 вперше звернулась із касаційною скаргою в межах встановленого у ст.386 КПК України (1960р.) строку - у грудні 2014 року, оскільки вирок суду першої інстанції набрав чинності 26.11.2014р., що підтверджується постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року.

Вказану постанову про відмову у витребуванні справи та усунення недоліків було надіслано на адресу адвоката ОСОБА_7 03.02.2015р., що підтверджується поштовим штемпелем на конверті.

Повторно касаційну скаргу адвокатом ОСОБА_7 подано 26.02.2015р., тобто в межах місячного строку, встановленого ч.2 ст.388 КПК України (1960р.), що підтверджується змістом постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.03.2015р., якою у витребуванні справи було відмовлено не у зв`язку із пропуском строку касаційного оскарження, а із-за усунення не всіх недоліків.

Постанову від 13.03.2015р. було надіслано на адресу адвоката ОСОБА_7 01.04.2015р., що підтверджується поштовим штемпелем на конверті.

В межах строку, встановленого ч.2 ст.388 КПК України (1960р.), а саме 15.04.2015р. адвокат ОСОБА_7 направила втретє касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов правильного висновку про те, що адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 намагалась скористатися передбаченим законом правом касаційного оскарження в межах місячного строку з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи, а тому її клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, з чим погоджується і колегія суддів.

З огляду на зміст оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає її обґрунтованою і мотивованою, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність зазначення у клопотанні захисника причин пропуску строку касаційного оскарження, та не наведення достатніх мотивів для прийняття саме такого рішення, є безпідставними.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суди по доводах зазначених в апеляційній скарзі прокурора.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (1960р.) колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року, якою адвокату ОСОБА_7 поновлено строк на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2014р. та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4