Ухвала
іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні 03 грудня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 зі змінами та клопотанням захисника ОСОБА_5 на постанову Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 грудня 2013 року,

вс т а н о в и л а:

Постановою Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2013 року захиснику ОСОБА_5 відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2011 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК, із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, з подальшим звільненням засудженого на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 грудня 2013 року зазначену постанову суду залишено без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_5 без задоволення.

У касаційній скарзі, поданій 10 лютого 2014 року, засуджений ОСОБА_6 просить постанову місцевого суду від 06 листопада 2013 року, якою відмовлено захиснику у поновленні строку на касаційне оскарження, та ухвалу апеляційного суду від 26 грудня 2013 року, якою вказана постанова залишена без зміни, скасувати і поновити йому строк на касаційне оскарження. В обґрунтування зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді клопотання порушено вимоги ст. ст. 353, 386 КПК 1960 року та не взято до уваги медичний висновок, згідно з яким він, ОСОБА_6 , протягом тривалого часу страждав на невротичні, психологічні розлади, знаходився у депресивному стані, що унеможливило адекватне усвідомлення та розуміння ним подій, що відбувалися, та здійснення відповідного керування своїми діями.
У змінах до касаційної скарги, поданих 07 березня 2014 року, захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого, наводячи доводи, аналогічні доводам касаційної скарги засудженого, просить скасувати постанову Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 грудня 2013 року і направити справу на новий судовий розгляд. Захисник зазначає, також, що місцевий суд не розглянув усіх доводів клопотання захисника про відновлення строку на касаційне оскарження і апеляційний суд зазначеної помилки не виправив. У судовому засіданні суду касаційної інстанції захисник пояснила, що не розглянуті судом апеляційної інстанції доводи це доводи, які стосуються хвороби ОСОБА_6 .
У клопотанні, яке надійшло до суду касаційної інстанції 19 жовтня 2015 року, захисник ОСОБА_5 просить, у разі задоволення клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження, скасувати вирок Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2011 року, а справу направити на нове досудове розслідування. При цьому за клопотанням захисника ОСОБА_5 від 04 березня 2015 року для розгляду касаційних скарг з Солом`янського районного суду м. Києва витребувані відновлені матеріали справи відносно ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали касаційну скаргу зі змінами та клопотанням, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого зі змінами до неї та клопотанням, перевіривши копії постанови Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2013 року та ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 грудня 2013 року, витребувані судом касаційної інстанції за клопотанням захисника ОСОБА_5 відновлені Солом`янським районним судом м. Києва матеріали справи, обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, змінах до неї та у клопотанні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга зі змінами та клопотання не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року підставами для скасування або зміни вироку, ухвали, постанови є:
1) істотне порушення кримінально-процесуального закону;
2) неправильне застосування кримінального закону;
3) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

З копій судових рішень вбачається, що захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернулась 14 жовтня 2013 року до Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2011 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, захисник зазначала, що вказаний строк пропущений засудженим через його хворобу.

Місцевий суд перевірив у повному обсязі доводи, наведені у клопотанні, та дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2011 року і безпідставність наведених у клопотанні доводів.
Апеляційний суд, в межах повноважень та в порядку, передбаченому ст. 365 КПК 1960 року, переглянувши справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 , визнав безпідставними доводи, зазначені у апеляції, а саме, що судом першої інстанції не взято до уваги медичні висновки від 30.08.2013 р. та 13.09.2013 р., що оскарження ОСОБА_6 вироку по іншій кримінальній справі не спростовує зазначені медичні висновки. При цьому апеляційний суд погодився, з наведенням в ухвалі відповідних мотивів, з висновком суду першої інстанції щодо відсутності поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження.

Суд касаційної інстанції, перевіривши постановлені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення за касаційною скаргою засудженого зі змінами та клопотанням захисника, прийшов до висновку, що зазначені судові рішення є законними та обґрунтованими.

При цьому ні у касаційній скарзі, ні у змінах до неї та у клопотанні не зазначено, які саме доводи захисника залишились не перевірені судами першої та апеляційної інстанцій, і крім того у судовому засіданні захисник пояснила, що вважає такими, що не перевірені судами, її доводи, які стосуються стану здоров`я засудженого ОСОБА_6 .
Разом з цим, судами повно, всебічно та об`єктивно перевірені надані засудженим та його захисниками медичні довідки, їм дана належна оцінка з наведенням у судових рішеннях відповідних мотивів, крім того, судами обґрунтовано зазначено, що відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 були постановлені і інші вироки, які переглядались в апеляційному та касаційному порядку, і стан здоров`я ОСОБА_6 не перешкоджав йому приймати участь у проведенні слідчих дій під час досудового слідства та в судових засіданнях як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції.

Постанова Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2013 року та ухвала Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 грудня 2013 року відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.
Підстав для скасування або зміни судових рішень, передбачених ст. 398 КПК 1960 року, у касаційній скарзі ОСОБА_6 , змінах до неї та у клопотанні захисника ОСОБА_5 не наведено. Таких підстав не встановлено і судом касаційної інстанції, у тому числі і при перевірці матеріалів справи, які надійшли з Солом`янського районного суду м. Києва.
Посилання засудженого і захисника на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які, на їх думку, полягають у порушенні вимог ст. ст. 353 та 386 КПК 1960 року, є безпідставними. Вказані норми кримінально-процесуального закону регулюють питання строків касаційного оскарження, наслідків порушення цих строків та порядок їх відновлення та не визначають підстав для скасування або зміни судових рішень.

Також є необґрунтованими і посилання захисника у змінах до касаційної скарги на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не перевірено належним чином її доводів щодо підстав поновлення строків на касаційне оскарження. Зі змісту судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що доводи, наведені захисником щодо підстав поновлення строку на касаційне оскарження були предметом ретельної перевірки як суду першої інстанції, так і апеляційного суду, і на них дана мотивована та обґрунтована відповідь.

Поряд з наведеним, на стадії перевірки судом касаційної інстанції судових рішень місцевого та апеляційного судів, які стосуються поновлення строку на касаційне оскарження, нормами КПК 1960 року не передбачено одночасне вирішення судом касаційної інстанції питань щодо відновлення строку на касаційне оскарження та перегляду у касаційному порядку вироку місцевого суду.

За таких обставин, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 , змін до неї та клопотання захисника ОСОБА_5 щодо незаконності рішень суду першої інстанції та апеляційного суду є безпідставними.

Виходячи з зазначеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК 1960 року, п. п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 зі змінами та клопотанням захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 грудня 2013 року без зміни.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3