В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2015 Справа №607/7410/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі судове провадження № 607/7410/15-к про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою , неодруженого, тимчасово не працюює, судився :

вироком від 22 грудня 2006 року Тернопільського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі ;

вироком від 09 грудня 2010 року Тернопільського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 позбавлення волі ; звільнився 02 січня 2013 року відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 27 днів;

вироком від 20 грудня 2013 року Тернопільського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 125,ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 , ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі; звільнився 19 червня 2014 року після відбуття покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 , ч. 2 ст. 186 КК України ;

за участю :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

25 січня 2015 року близько 21 години у ОСОБА_3 , який перебував по вулиці Грушевського в м. Тернополі, виник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Зреалізовуючи вказаний намір 25 січня 2015 року близько 21 години ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Грушевського в м. Тернополі підбіг до потерпілого ОСОБА_6 , який лежав, впершись коліном в груди, що унеможливлювало рухи потерпілого, відкрито викрай із лівої кишені його штанів мобільний телефон марки " Нокіа 5030 С-2" вартістю 125 гривень, із карткою оператора мобільного зв`язку "Діджус" вартістю гривень 15 гривень , на рахунку якої було 29 гривень ; із задньої правої кишені штанів - грошові кошти в сумі 150 гривень.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 втік, спричинивши такими своїми неправомірними діями ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 319 гривень.
Окрім цього, 08 березня 2015 року близько 11 години у ОСОБА_3 , який перебував по вулиці Я. Стецька в м. Тернополі виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло.

Зреалізовуючи вказаний намір, 08 березня 2015 року близько 11 години ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через вхідні двері будинку проник у коридор , звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7

велосипед марки "Команчі" .

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 втік, спричинивши такими своїми неправомірними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 3444 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. ст. 185 КК України , за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення . При цьому ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю , щиро покаявся та показав , що , дійсно 08 березня 2015 року знаходячись по вулиці Стецька у м. Тернополі , через огорожу переліз на подвір"я будинку , побачив велосипед, оскільки все було відчинено , нікого не було, він викрав велосипед "Команчі" , який в подальшому продав. На даний час вело- сипед повернений потерпілому ОСОБА_7 , який не має до нього будь-яких претензій . Просить суворо не карати його , оскільки, у нього матір похилого віку.

За таких обставин суд приходить до переконання, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці ) , поєднаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом із тим обвинувачений ОСОБА_3 своє вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та в судовому засіданні показав, що 25 січня 2015 року близько 21 години, він будучи нетверезим знаходився біля 5-ої школи у м. Тернополі , там у раніше незнайомого ОСОБА_6 попросив сигарету. В подальшому, між ними почалася сварка та шарпанина, внаслідок якої в його (обвинуваченого ) куртці була розірвана кишеня, з якої пропали гроші в сумі 500 гривень, тому він вирішив , що їх викрав ОСОБА_6 . Потерпілий почав втікати через дворик до 4-ої школи , де впав . Підбігши до лежачого ОСОБА_6 , який хотів комусь дзвонити по мобільному телефону , він ( ОСОБА_3 ) заборонив йому будь-кому дзвонити , тоді ОСОБА_8 сам добровільно віддав йому мобільний телефон марки "Нокіа ". Ніяких грошей , в тому числі 150 гривень, він у потерпілого не викрадав. Телефон марки " Нокіа 5030 С-2" ніякої цінності для нього не має, його не купив би у нього навіть таксист. Вказаний телефон валявся у нього вдома , в подальшому він за порадою матері та знайомого оперативного працівника міліції, добровільно видав телефон працівникам міліції, про що власноручно написав заяву. Вказану заяву писав під диктування працівників міліції, тому зазначив в ній, що відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого . Вважає, що потерпілий ОСОБА_6 його обмовляє.

Натомість, із показань у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 судом установлено, що 25 січня 2015 року повертаючись додому він зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_3 , який безпричинно почав до нього чіплятися, торкаючись всіх частин тіла. Він (потерпілий ) відштовхнув ОСОБА_3 та почав втікати однак впав . В подальшому ОСОБА_3 підбіг до нього та проти його волі , обшукуючи по кишенях куртким та штанів , забрав мобільний телефон марки "Нокіа 5030 С-2" з сімкарткою "Діджус" та гроші в сумі 150 гривень . В подальшому ОСОБА_3 , вперся коліном на нього та казав,щоб він молився, тоді можливо він поверне йому мобільний телефон. На даний час мобільний телефон йому повернений працівниками міліції , матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має. Категорично настоює, що телефон та 150 гривень ОСОБА_3 забрав проти його волі, до цього з ОСОБА_3 знайомим не був, ніяких конфліктів з ним не мав.

Як убачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04 лютого 2015 року потерпілий ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу , яка 25 січня 2015 року близько 21 години по вулиці Грушевського у м. Тернополі відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки "Нокіа 5030 С-2" І ІМЕІ: НОМЕР_1 та грошовими коштами в сумі 150 гривень .

Відповідно до заяви ОСОБА_3 власноручно написаної ним 04 лютого 2015 року до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області - ОСОБА_3 добровільно видає працівникам міліції мобільний телефон "Нокіа " з сім- карткою "Діджус" , яким він відкрито заволодів на розі вулиць Замкова Грушевського у м. Тернополі у невідомого чоловіка в темну пору доби .

Із висновку експерта № 6-66 /15 від 17 лютого 2015 року ( з таблицею ілюстрацій до нього ) вбачається, що виданий ОСОБА_3 мобільний телефон марки "Нокіа " модель "5030с-2" ІМЕІ: НОМЕР_1 станом на 25 січня 2015 року може мати залишкову вартість 125 гривень .

Відповідно до довідки Авторизованого пункту прийому "Магніт сервіс " фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_10 від 12 лютого 2015 року вартість сім-картки оператора мобільного зв"язку "Діджус " станом на 25 січня 2015 року становила 25 гривень.

Як убачається із протоколу від 12 лютого 2015 року пред"явлення особи для впізнання - за участі понятих , потерпілий ОСОБА_6 серед пред"явлених для впізнання осіб, за сукупністю ознак ( зріст 160-165 см, вік 40-45 років, обличчя квадратної форми, худорлява тілобудова, одягнений в куртку із капюшоном , який був на голові ) опізнав саме обвинуваченого ОСОБА_3 , як саме ту особу, котра 25 січня 2015 року близько 21 години перебуваючи по вулиці Грушевського у м. Тернополі, відкрито викрала його мобільний телефон марки "Нокіа 5030" та гроші в сумі 150 гривень .

Згідно із постановою від 01 квітня 2015 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів визнано та долучено до матеріалів криміннального провадження мобільний телефон марки "Нокіа 5030с-2" ІМЕІ: НОМЕР_1 , з карткою оператора зв"язку "Діджус" в якості речового доказу, який відповідно до розписки від 28 квітня 2015 року потерпілого ОСОБА_6 повернений йому для зберігання.

За наведених обставин, суд з"ясувавши обставини встановлені під час кримінального провадження та перевіривши їх доказами , приходить до переконання про повну доведеність винуватості ОСОБА_3 в умисних діях які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) вчиненому повторно, які необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України.

При цьому , суд приходить до висновку, що ствердження ОСОБА_3 щодо його невинуватості у вчиненнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України , повністю спростовані перевіреними у судовому засіданні вищенаведеними доказами обставин кримінального провадження , тому оцінює їх критично , вважає неправдивими, спрямованими на ухилення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд , враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжкими; особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, притягувався до кримінальної відповідальності має незняті та непогашені судимості , проживає з матір"ю похилого віку, 1937 року народження , приймаючи до уваги думку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , пом"якшуючу його вину обставину - щире каяття у вчиннені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , не знаходячи обтяжуючих його вину обставин , приходить до переконання , що ОСОБА_11 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей звинувачення, визначивши остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим оскільки саме таке покарання відповідає меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень. Вказаний висновок суд обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 будучи у 2014 році звільненим з місць позбавлення волі , вже у 2015 році знову вчинив умисні кримінальні правопорушення , що на думку суду свідчить про його схильність до протиправної поведінки та небажання стати на шлях виправлення і перевиховання.

Підлягають до стягнення із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залученні експертів в розмірі 859,8 гривень ( 245,7 гривень за проведену товарознавчу експертизу № 6-66/15 від 17 лютого 2015 року ; 307,2 гривень - за проведену комп"ютерно-технічну експертизу № 13-113/15 від 19 березня 2015 року ; 306,9 гривень за проведену товарознавчу екпертизу № 6-111/15 від 19 березня 2015 року ) .

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою, продовживши його строк до 00 годин 27 грудня 2015 року .

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання , зарахувавши у строк відбуття покарання термін перебування під вартою із 26 квітня 2015 року .

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. ст. 185 , ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки ;

за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки .

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне поркарання у виді 4 (чотирьої ) років позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою, продовживши його строк до 00 годин 27 грудня 2015 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання , зарахувавши у строк відбуття покарання термін перебування під вартою із 26 квітня 2015 року; .

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залученні експертів в розмірі 859,8 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1