Справа № 1 491 /10 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

з участю прокурора Коньшиної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1. 05 лютого 2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, в злочині передбаченому ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2010 року, близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_1, знаходячись біля буд. № 68 по пр. Миру в м. Миколаєві, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, ззаду підійшов до ОСОБА_2, схопив за сумку, що висіла на передпліччі останньої та почав виривати. Утримуючи сумку від ривків, ОСОБА_2 впала на землю, продовжуючи утримувати її. ОСОБА_1 в свою чергу продовжував шляхом ривка виривати сумку у ОСОБА_2, тим самим протягнув її руку по землі, завдавши тілесні ушкодження у виді кровопідтьоків та ссадин. Після чергового ривка ОСОБА_1, вирвав з рук у ОСОБА_2 її сумку вартістю 100 гривень, в якій знаходився гаманець вартістю 60 грн. з грошима в сумі 20 грн., шкіряна косметичка, що не представляє собою матеріальної цінності, зарядний пристрій на мобільний телефон вартістю 50 грн., гарнітуру до мобільного телефону вартістю 70 грн., шапку хутрову вартістю 450 грн., посвідчення працівника міліції на імя ОСОБА_2, що не представляє собою матеріальної цінності, та зник з місця події, завдавши потерпілій ОСОБА_2, матеріальні збитки на загальну суму 750 грн. ОСОБА_3 не розпорядився викраденим, так як в наступному був затриманий громадянами.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи за № 588/479 10 від 23.03.2010 року у ОСОБА_2, виявлено пошкодження у виді кровопідтьоків, ссадин в області лівої верхньої кінцівки, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних освідовуваним. За ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 05 березня 2010 року ввечері він вийшов на вулицю та біля магазину «Еко Маркет» побачив дівчину, у якої на передпліччі була сумка. У нього виник умисел на викрадення вказаної сумки, в звязку з тяжким матеріальним становищем. Він підійшов до дівчини та смикнув сумку, але вона її не відпускала, тоді він підбив їй ногу та вони разом впали на землю. Після кількох ривків, йому вдалося вихопити сумку, з якою він почав втікати, але його наздогнав якийсь чоловік. Він впав на землю та впустив сумку, а після цього втік.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України, крім його власного визнання підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2, яка в суді показала, що 5 березня 2010 року біля 22.00 години вона проходила повз будинок № 68 по проспекту Миру в м. Миколаєві. В цей час у неї підсудний ОСОБА_1, став виривати сумку, повалив її на землю та протягну по асфальту він вирвав сумку і втік. Але на її крики кинулись громадяни і затримали підсудного.

Та письмовими доказами:

-Протоколом виїмки від 10.03.2010 року /а.с.25/, відповідно до якого в присутності понятих, ОСОБА_2, добровільно видала жіночу сумку, гаманець з грошима, косметичний набір, зарядний пристрій, навушники, посвідчення шапку хутряну та капюшон від куртки;

-Розпискою потерпілої /а.с.28/, відповідно до якої ОСОБА_2, отримала від працівників міліції викрадені у неї речі;

- Висновком експерта за № 588/479-10 від 23.03.2010 року /а.с.33/, відповідно до якого у ОСОБА_2, виявлено пошкодження у виді кровопідтьоків, ссадин в області лівої верхньої кінцівки, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних освідовуваним. За ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тому суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1, органами досудового слідства кваліфіковані вірно по ст.186 ч.2 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, а тому по даній статті він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Доводи підсудного ОСОБА_1, що він в момент вчинення злочину не перебував у стані спяніння, суд бере до уваги, оскільки в справі відсутні докази його спяніння, а сам він це заперечив в суді.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного ним злочину, а саме те, що ним вчинено тяжкий злочин, відомості про особу, а саме те, що він не працює, характеризується посередньо, вчинив новий злочин в період відбування покарання;

Враховуючи обставини, що помякшують покарання, а саме розкаяння підсудного.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1, можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, призначити йому покарання за даною статтею у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_1, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2009 року та остаточно призначити до відбуття - чотири роки та два місяці позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 9 березня 2010 року дня фактичного затримання, міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити утримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: М.В.ОЛЕФІР