Справа № 638/1859/16-к

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003840 від 12.08.2015 року щодо :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, народженого в м. Харків, не одруженого, з середньою освітою, не військовозобов`язанного, раніше не судимого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 12 серпня 2015 року близько о 13 годині 30 хвилин перебуваючи біля будинку № 24-А, розташованого по вулиці Дерев`янко в Дзержинському районі м. Харкова побачив потерпілу ОСОБА_5 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюг з золотим хрестиком, на відкрите викрадення якого, у ОСОБА_3 виник умисел. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підсудний ОСОБА_3 , підбіг до потерпілої ОСОБА_5 та шляхом ривка зірвав золотий ланцюг з шиї потерпілої, тим самим відкрито викрав золотий ланцюг вартістю 4331 гривна 17 копійок та золотий хрестик вартістю 1305 гривень 36 копійок, а всього на загальну суму 5636 гривень 53 копійки, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілої матеріальну шкоду у вказаній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, він 12.08.2015 року близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 побачив потерпілу ОСОБА_5 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюг з золотим хрестиком, який він вирішив відкрито викрасти. Після чого він підбіг до ОСОБА_5 та шляхом ривка зірвав золотий ланцюг з її шиї та втік з місця вчинення злочину. Викрадене майно реалізував через ломбард, гроші витратив на власні потреби. Насильство щодо потерпілої не застосовував. У вчинені вказаного злочину щиро кається. Цивільний позов по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди потерпілої визнає в повному обсязі.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 186 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ).

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який не працює, раніше засудженим не був, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 186 ч. 1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , враховуючи його щире каяття, а також те, що він раніше кримінальні правопорушення не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 , у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою протиправними діями підсудного ОСОБА_3 , заявлений цивільний позов на загальну суму 15000 гривень, з яких сума в розмірі 5636 гривень 53 копійки є матеріальною шкодою, решта суми моральною шкодою.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, так і розмір вказаного цивільного позову, який в повному обсязі в судовому засіданні був визнаний підсудним ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне вказаний цивільний позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_3 вказану суму на користь потерпілої ОСОБА_5 .
При проведенні судово товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - НДЕКЦ при ГУМВС України в Х/О були витрачені 306,9 гривень, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст.. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 :
- на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 306 гривень 90 копійок;

- на користь ОСОБА_5 , у відшкодування матеріальної та моральної шкоди , у загальній сумі 15000 гривень.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1