Справа № 209/5127/15-к
Провадження № 1-кп/209/463/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська матеріали кримінального провадження № 209/5127/15-к відносно

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого : засуджений 26.03.1996 року Баглійським р/с м. Дніпродзержинська за ст. 17, 140 ч. 2,45 КК України до 3 років п/в , на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, засуджений 17.05.1997 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 142 ч.2 КК України до 5 років п/в, на підставі ст. 43 КК України приєднано покарання у вигляді 6 місяців за вироком від 26.03.1996 року, остаточно покарання 5 років 6 місяців п/в , засуджений 19.04.2004 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ст. 115 КК України, ст.185 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі, засуджений 22.07.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.2,ст. 69 КК України до 2 р 6 м позбавлення волі, звільнений 09.04.2013 року умовно достроково на невідбутий строк 8 місяців 17 днів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 29.09.2015 року, близько о 03.00 годині, знаходячись по пр. Металургів в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області , побачив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_5 , яка стояла біля магазину АТБ, після чого у нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. Далі, реалізуючи свої злочинні наміри під приводом допомоги, обвинувачений ОСОБА_4 познайомився зі ОСОБА_5 . На що вона запропонувала йому випити вина, на що обвинувачений ОСОБА_4 погодився та вони пішли до будинку АДРЕСА_3 , де біля під`їзду випили вино, після чого, обвинувачений ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар долонею в область обличчя, від чого ОСОБА_5 впала на землю, тобто застосував насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Після чого обвинувачений Нагорний дістав із жіночої сумочки мобільний телефон "Леново" чорного кольру, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 759 від 13.10.2015 року складає 1150 грн. та гаманець рожевого кольору, який матеріальної цінності не представляє, та в якому знаходилися пластикові картки, гроші в сумі 4000 грн. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 зірвав зі ОСОБА_5 ланцюжок із жовтого металу вагою 5 грамів , який є золотим ланцюжком та згідно товарознавчої експертизи № 759 від 13.10.2015 року залишкова вартість якого складає 4020 грн., після чого з викраденим втік.
В результаті злочинних дій обвинувачений ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9170 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи те, що потерпіла ОСОБА_5 усвідомлює злочинний характер його дій, та розуміє, що він протиправно заволодіває її майном, добре чуючи вимоги потерпілої зупинитися та повернути викрадене, а також усвідомлюючи те, що його суспільно-небезпечні дії не є таємними для оточуючих, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння чужим майном, не зреагував на законні вимоги потерпілої, та разом з викраденим втік.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та дав показання про те, що при вищевикладених обставинах скоїв кримінальне правопорушення, а саме при розпитті спиртних напоїв наніс удар долонею потерпілій ОСОБА_5 , та при цьому викрав золотий ланцужок , гроші в сумі 4000 грн. та мобільний телефон. З кількістю викраденого згоден . Шкоду потерпілій він відшкодував повністю . В скоєному щиро кається.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися, їх оцінка не проводилася.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 186 ч.2 КК України, оскільки він скоїв відкрите заволодіння чужим майном(грабіж) , поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 12 КК України скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення ( ст. 186 ч.2 КК України) відноситься до тяжких злочинів .
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування шкоди .
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів, та скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольноно сп`яніння.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, який є раніше судимий, скоїв тяжкий злочин, працює але неофіційно, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2006 року народження, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, добровільно відшкодував шкоду, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій ч.2 ст. 186 КК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в розмірі 165 грн. за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи, що підтверджені документально (а.с.38), підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 ч.6 п.1 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) роки , а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально - виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити домашній арешт .
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 165 (ста шістидесяти п`яти) на користь судової товарознавчої експертизи ФОП " ОСОБА_7 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 .
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки "Леново" , золотий ланцюжок , які зберігаються у потерпілої Стадник - залишити в її розпорядженні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1
.