Справа № 1-15/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Рокитнянський районний суд в складі:

головуючого -судді Литвина О В,, при секретарі - Штрикіну С.М.,

за участю прокурора Сахно Л.В., розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, вул.. Лісна, 31, раніше не судимої з постановою слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області про застосування примусових заходів медичного характеру, -

г-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідства ОСОБА_1 звинувачується в тому, що вона, будучи службовою особою в особі голови правління Рокитнянського РайСТ та в приміщенні останнього, використовуючи своє службове становище з метою викрадання коштів у великих розмірах, які надійшли від громадянина ОСОБА_2 в касу товариства на виконання умов договору купівлі- продажу нежитлових будівель Рокитнянського ринку від 26.04.2004 року, діючи за згодою та спільно з головним бухгалтером товариства ОСОБА_3, водієм ОСОБА_4 та касиром ОСОБА_5, надала ОСОБА_3 вказівку внести в прибутковий касовий ордер №226 від 23.04.2004 року завідомо неправдиву інформацію про те, що в касу товариства від ОСОБА_2 за продані обєкти отримано та оприбутковано 86000-00 грн., хоча вказані грошові кошти фактично в касу товариства не надходили, а знаходилися у ОСОБА_1. Вказаний ордер підписала і касир товариства ОСОБА_5 В подальшому, за висновком органу досудового слідства за вказівкою ОСОБА_1, яка використала своє службове становище з метою розкрадання коштів у великих розмірах, головний бухгалтер товариства ОСОБА_3 внесла завідомо неправдиві відомості у видатковий касовий ордер №103 в тім, що ОСОБА_6 отримала кошти в сумі 45000-00 грн. за виконання робіт згідно договору від 30.01.2004 року, хоча останньою роботи в товаристві на таку суму не виконувалися і вони ж разом підробили підпис ОСОБА_6 про отримання вказаних коштів. Ордер підписали сама ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Продовжуючи свою злочинну діяльність та використовуючи своє службове становище з метою розкрадання грошових коштів у великих розмірах, ОСОБА_1 повторно дала вказівку ОСОБА_3 про внесення завідомо неправдивих відомостей до видаткового касового ордера, що й зробила остання, внісши до видаткового касового ордера № 104 завідомо неправдиві відомості в тім, що ОСОБА_4В отримав грошові кошти в сумі 41000-00 грн.. за виконану роботу згідно договору б/н, хоча насправді він жодного договору з товариством не укладав, але підписав вказаний ордер. Поставили в ньому свої підписи і ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

За викладених обставин орган досудового слідства кваліфікував дії ОСОБА_1 як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання завідомо неправдивих документів (службове підроблення), що спричинило тяжкі наслідки, вчинивши таким чином злочин, передбачений ч.2 ст.366 КК України та як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, а саме як вчинення злочину , передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В сукупності дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.5 ст. 191 та ч.2 ст.366 КК України.

Зважаючи, що на даний час ОСОБА_1 за своїм станом здоровя не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, орган досудового слідства просить застосувати щодо неї примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор підтримала постанову органу досудового слідства, посилаючись на

доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих злочинів та просила застосувати щодо її особи примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник обвинуваченої висловив думку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих їй злочинів, посилаючись на відсутність доказів, та просив закрити порушену проти неї за ч.5 ст. 191 та ч.2 ст.366 КК України кримінальну справу.

Підтримала таку позицію захисника і законний представник обвинуваченої - ОСОБА_7.

Обвинувачена ОСОБА_1 в судове засідання не викликалася, оскільки суд визнав у відповідності до положень ч.З ст.419 КПК України її явку не обовязковою.

Заслухавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що предявлене ОСОБА_1 обвинувачення за ч.5 ст. 191 та ч.2 ст.366 КК України не знайшло свого підтвердження, а справа підлягає закриттю з наступних мірку вань та підстав.

Зясувавши на переконання суду всі обставини справи, орган досудового слідства поряд з цим не надав їм належної оцінки та прийшов помилкового висновку в тім, що в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованих їй злочинів.

Так, стверджуючи про наявність в ОСОБА_1 умислу на розкрадання грошових коштів у великих розмірах, які надійшли у касу товариства, шляхом їх привласнення та шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою з головним бухгалтером товариства ОСОБА_3 та за участю працівників товариства в особі водія ОСОБА_4, касира ОСОБА_5 орган досудового слідства посилається в підтвердження вказаної обставини на:

покази свідка ОСОБА_2 в тім, що він з метою створення власного бізнесу вирішив придбати територію ринку, який знаходився на балансі РайСТ і звернувся з цього приводу до ОСОБА_1. Остання повідомила йому, що вказане питання винесуть на обговорення членів правління та повідомлять потім йому результат. Приблизно через місяць ОСОБА_1 повідомила його, що за результатом обговорення вказаного питання вирішили продати йому ринок за 86000-00 грн.. Він взяв вказану суму грошей та прийшов до бухгалтера товариства ОСОБА_3, яка у його присутності перерахувала гроші, а потім вони разом пішли до касира ОСОБА_5, якій у його присутності ОСОБА_3 дала вказівку виписати прибутковий касовий ордер на суму 86000-000 грн., корінець від якого ОСОБА_3 віддала йому, а він залишив гроші останній. Гроші він приносив у чорному пакеті;

покази свідка ОСОБА_3 в тім, що 23.04.2004 року вона підписала прибутковий касовий ордер № 226 від 23.04.2004 року про надходження до каси товариства грошей в сумі 86000-00 грн.. Грошей вона не бачила та діяла за вказівкою ОСОБА_1. Відразу після цього вона виписала видатковий касовий ордер № 103 від 23.04.2004 року про отримання коштів в сумі 45000-00 грн. ПП ОСОБА_8М; за проведення ремонту в ресторані «Лазурний» згідно договору та видатковий касовий ордер № 104 від 23.04.2004 року про отримання коштів ОСОБА_4 в сумі 41000-00 грн. за проведення ремонту в ресторані «Лазурний». Ні ОСОБА_8, ні ОСОБА_4 жодних робіт в Рокитнянському РайСТ на суму 45000-00 грн. та 41000-00 грн. не виконували;

Покази свідка ОСОБА_6 в тім, що на виконання умов укладеного договору ПП «Дригало» виконувало столярні роботи в ресторані «Лазурний». Роботи проводилися поетапно - виготовляли дверні та віконні блоки, проводили реставрацію паркету. Гроші за виконання роботи отримував чоловік в касі товариства. Були випадки, коли гроші привозив ОСОБА_2 П В. та ОСОБА_1. При цьому жодні документи про отримання коштів не складалися;

Аналогічні показам свідка ОСОБА_6 покази свідка ОСОБА_9;

Покази свідка ОСОБА_4 в тім. що 23.04.2004 року голова правління Рокитнянського РайСТ ОСОБА_1, де він працював водієм, дала йому вказівку розписатися у видатковому касовому ордері. На його запитання для чого це потрібно, остання пояснила йому, що це гроші на ремонт ресторану і щоб він не ставив зайвих питань. Далі він разом з головним бухгалтером ОСОБА_3 пішов до касира ОСОБА_5, де поставив свій підпис у видатковому касовому ордері на 41000-00 грн.. Ордер залишився у ОСОБА_5;

Покази свідка ОСОБА_5 в тім, що приблизно в кінці квітня 2004 року вона зустріла у коридорі приміщення РайСТ ОСОБА_2, який сказав їй, що хоче здати в касу 86000-00 грн. за придбання ринку по вулиці Радянська в смт.Рокитне. При цьому він тримав у руках поліетиленовий пакет наполовину заповнений і вона зрозуміла, що в ньому гроші та

повідомила ОСОБА_2, що сума велика і вона без відома керівництва таку суму грошей не прийме. На той час із керівництва нікого не було, а тому вона пішла до себе в кабінет, а ОСОБА_2В залишився на коридорі. Через деякий час в кабінет зайшов ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 і остання сказала їй виписати прибутковий касовий ордер на суму 86000-00 грн.., а вона потім принесе вибуткові касові ордера на цю суму, оскільки гроші потрібні були на ремонт ресторану. Вона відмовилася виконати вказівку ОСОБА_3, вимагаючи попередньо показати вибуткові касові ордера на цю суму. В цей же день ОСОБА_3 прийшла до неї з ОСОБА_4 та показала два вибуткові касові ордера на суму 41 та 45 тис.грн.. в одному з яких пр. ній розписався ОСОБА_4 Після обіду ОСОБА_3 занесла їй і другий вибутковий касовий ордер на суму 45000-00 грн., після чого вона виписала прибутковий касовий ордер на суму 86000-00 грн.. Вказану операцію провела формально за вказівкою головного бухгалтера ОСОБА_3;

Висновок судово-бухгалтерської експертизи № 5737 від 31.07.2009 року в тім, що знаходить своє

під твердження надходження коштів в сумі 86000-00 грн. згідно прибуткового касового ордера № 226 від 23.04.2004 року та списання останніх відповідно до видаткових касових ордерів №№ 103, 104 від 23.04.2004 року та відсутність можливості визначити, чи проводилися вказані кошти по бухгалтерському обліку через відсутність касової книги;

Висновок судово-почеркознавчої експертизи № 320-ВКЕ від 02.07.2009 року в тім, що підпис у видаткових касових ордерах №№ 103 та 104 від 23.04.2004 року в графі «Одержав» виконаний ОСОБА_4 та ймовірно не ОСОБА_6;

Висновок судово-почеркознавчої експертизи № 575-ВКЕ від 30.10.2008 року в тім, що рукописні записи у прибутковому ордері № 226 від 23.04.2004 року та підпис у графі «Одержав» вказаного ордеру виконані ОСОБА_5. Підписи у видаткових касових ордерах №№ 103 та 104 від 23.04.2004 року у графі «ОСОБА_8 касир» виконаний ОСОБА_5

Проте, даючи оцінку отриманим на досудовому слідстві показам свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5 у сукупності з показами останніх у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що жоден з них, а їакож інші отримані у справі докази не вказують прямо на наявність у ОСОБА_1 умислу привласнити кошти товариства у великих розмірах шляхом зловживання слу жбовим становищем та вчинення нею тиску та примусу на головного бухгалтера товариства з приводу вчинення незаконних дій по оприбуткуванню коштів в сумі 86000-00 грн. в касі товариства та їх видачі громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Покази ОСОБА_3 про те, що вона не бачила коштів і що останні знаходилися у ОСОБА_1 на момент виписки прибуткового та видаткових касових ордерів не підтверджуються іншими отриманими у справі доказами та спростовуються показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 в тім, що він з пакетом грошей приходив до ОСОБА_3, прохаючи прийняти їх в касу, що віддав їх ОСОБА_3 після видачі йому корінця прибуткового касового ордера та показами свідка ОСОБА_5 в тім, що до неї вранці на коридорі підійшов ОСОБА_2 з пакетом та повідомив, що хоче здати гроші в касу за проданий ринок та що останній прийшов до неї в касу разом з ОСОБА_3 та тримав у руках чорний пакет в якому за його словами були гроші. Покази вказаних свідків послідовні, логічні та не суперечать показам, які вони давали на досудовому слідстві, а тому суд приймає їх до уваги Разом з тим, суд приходить до висновку про сумнівність показів у судовому засіданні

ОСОБА_3., з вини якої і особисто якою як головним бухгалтера підприємства, на переконання суду були вчиненні протиправні дії по оформленню формальних прибуткового та видаткових касових ордерів, оскільки однозначно встановлено, що гроші в сумі 86000-00 грн. в касу товариства не надходили та не видавалися. При цьому суд бере до уваги, що у відповідності до пунктів 3.1-3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України (затверджених постановою Правління Національного банку України N 72 від 19.02.2001, яке було чинним у квітні 2004 року, саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були відповідальними особами за дотримання касової дисципліни при оприбуткуванні та видачі коштів з каси товариства і вони самі підтвердили у судовому засіданні, що розуміли на той час протиправність своїх дій. Разом з тим, орган досудового слідства вказані моменти не врахував.

На переконання суду покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не вказують прямо чи побічно на факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй злочинів. Більше того, покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 в тім, що ПП «Дригало» було виконано при проведенні ремонту ресторану «Лазурний» в смт.Рокитне роботи на суму приблизно 44000-00 грн., що з каси підприємства було отримано лише частину коштів, а більша частина видавалася готівкою власне ОСОБА_1 або ОСОБА_2 в сумах 15, 10 тис грн.. спростовують доводи обвинувачення в тім, що роботи на суму 45000-00 грн. не виконувалися ПП «Дригало». Не можуть бути такими і покази на досудовому слідстві свідка ОСОБА_4, оскільки вони не вказують прямо на факт привласнення ОСОБА_1 коштів в сумі 86000-00 грн.. Перевірити такі покази вказаного свідка у судовому засіданні шляхом його допиту суду не представилося можливим через смерть останнього.

Зважаючи, що ОСОБА_3 категорично заперечує факт отримання грошових коштів від ОСОБА_2 в сумі 86000-00 грн. 23.04.2004 року, що у справі не здобуто інших доказів передачі останніх ОСОБА_3, а також перебування їх у ОСОБА_1 23.04.2004 року, зважаючи на ту обставину, що на переконання суду органом досудового слідства вжито всіх необхідних та можливих заходів по зясуванню всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містили на час порушення даної кримінальної справи достатню кількість переконливих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_10 інкримінованих їй злочинів. Не здобуто таких, як вбачається, і під час судового слідства.

Позаяк, суд не відкидає наявності певних сумнівів у даній справі, які не можливо усунути через неможливість допиту у судовому засіданні того ж таки свідка ОСОБА_4 через його смерть та власне самої обвинуваченої ОСОБА_1 через її хворобу.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічні положення містяться і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України у справах судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку» в тім, що є неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвину вачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного.

Підсумовуючи результати оцінки здобутих у справі доказів в їх сукупності з позиції достатності та переконливості, суд констатує відсутність переконливих доказів зловживання обвинуваченою ОСОБА_1 своїм службовим становищем та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, складання завідомо неправдивих документів (службове підроблення), що спричинило тяжкі наслідки (ч.2 ст.366 КК України), а також у привласненні нею чужого майна, яке було їй ввірене, шляхом зловживання службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах (ч.5 ст. 191 КК України), тобто вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй злочинів не є доведеним, а тому справа підлягає закриттю.

Речові докази у справі - копії документів, вилучених у державного нотаріуса Рокитнянської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_11, контрольно-ревізійному відділі в Рокитнянському районі, ОСОБА_3, Київській обласній психіатричній лікарні №1 КОСПНМО смт.Глеваха та в Рокитнянській ЦРЛ, які знаходяться при матеріалах справи, після набуття даною постановою законної сили повернути вказаним особам.

Понесені у справі судові витрати віднести на рахунок держави.

До набуття постановою законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_1 залишити раніше обраний відповідно до постанови Шевченкіського районного суду м.Києва від 18.10.2010 року - підписку про невиїзд.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 19.03.82 «Про судову практику по застосуванню примусових заходів медичного характеру», ст.ст.419-421 КПК У країни, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

Речові докази у справі - копії документів, вилучених у державного нотаріуса Рокитнянської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_11, контрольно-ревізійному відділі в Рокитнянському районі, ОСОБА_3, Київській обласній психіатричній лікарні №1 КОСПНМО смт.Глеваха та в Рокитнянській ЦРЛ, які знаходяться при матеріалах справи, після набуття даною постановою законної сили повернути вказаним особам.

Понесені у справі судові виграти віднести на рахунок держави.

До набуття даною постановою законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_1 залишити раніше обраний відповідно до постанови Шевченкіського районного суду м.Києва від 18.10.2010 року - підписку про невиїзд.

На постанову суду протягом пятнадцяти діб може бути подана через Рокитнянський районний суд апеляція до апеляційного суду Київської області.

Суддя О.Литвин