Код суду 233 Справа № 233/6288/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в режимі відеоконференції обвинувальний акт і угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000072 від 17 квітня 2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кодима Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, проходить службу за контрактом на посаді розвідника-гранатометника відділення розвідки оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 КК України, -

в с т а н о в и в :

Проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, сержант ОСОБА_5 був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках.
Проте, солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 144-154, 362-367 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розділів 2, 4-5 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, додатку №6 до п. 2.5 "Курсу стрільб зі стрілецької зброї та бойових машин", підозрюється в тому, що 17 квітня 2015 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи у спальному приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи, що в результаті його дій може бути завдано шкоду охоронюваним законом правам та інтересам громадян, хоча повинен був і міг це передбачити, вчинив порушення правил поводження із зброєю, що виразилося у використанні без поважних на це причин автомату АКС-74 № НОМЕР_2 , спорядженого магазином з 30 шт. 5,45 мм військовими патронами промислового виготовлення, в якому був досланий патрон у патронник, автомат був знятий з запобіжника, при цьому ОСОБА_5 здійснюючи його неповну розборку направив його в сторону, де на сусідньому ліжці знаходився старшина служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , випадково натиснув на спусковий гачок та влучив у праве плече ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепальне кульове наскрізне поранення м`яких тканин правого плеча з наявністю сторонніх тіл в м`яких тканинах правого плеча та грудної клітини праворуч.
Дії ОСОБА_5 органам досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 414 КК України, - порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.
Істотні обставини кримінального правопорушення: сержант ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем служби контрактом та проходячи військову службу на посаді розвідника-гранатометника відділення розвідки оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 17 квітня 2015 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи у спальному приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи, що в результаті його дій може бути завдано шкоду охоронюваним законом правам та інтересам громадян, хоча повинен був і міг це передбачити, вчинив порушення правил поводження із зброєю, що виразилося у використанні без поважних на це причин автомату АКС-74 № НОМЕР_2 , спорядженого магазином з ЗО шт. 5,45 мм військовими патронами промислового виготовлення, в якому був досланий патрон у патронник, автомат був знятий з запобіжника, при цьому ОСОБА_5 здійснюючи його неповну розборку направив його в сторону, де на сусідньому ліжці знаходився старшина служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , випадково натиснув на спусковий гачок та влучив у праве плече ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення м`яких тканин правого плеча з наявністю сторонніх тіл в м`яких тканинах правого плеча та грудної клітини праворуч.
09 жовтня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 КК України.

09 жовтня 2015 року у даному кримінальному провадженні № 0000072 (від 17 квітня 2015 року) між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч.1 ст. 414 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 414 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді службового обмеження строком на 1 (один) рік.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та підозрюваному.

Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про примирення покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним і підозрюваним ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілим ОСОБА_4 затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 КК України, в обсязі оголошеної йому підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 414 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_4 , в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам закону, інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України.

Виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 порушив правила поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 414 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Даних щодо речових доказів по справі стороною обвинувачення суду не надано.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду від 09 жовтня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному проваджені № 0000072 від 17 квітня 2015 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 09 жовтня 2015 року покарання у виді службового обмеження строком на 1 (один) рік з відрахуванням з суми грошового забезпечення в доход держави 10 (десяти) відсотків.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Даних щодо речових доказів по справі стороною обвинувачення суду не надано.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя