Справа № 1-кс/489/15/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 р. м. Миколаїв
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора- ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
В своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 вказує на те, що 22.02.2013р. ст. слідчий ОСОБА_6 прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження з надуманих мотивів, так як не виконав вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, що викривають обвинуваченого або його виправдовують, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Тому вважає, що вищевказана постанова ст. слідчого ОСОБА_6 підлягає скасуванню через неповноту проведеного досудового розслідування.
Також просив суд відновити пропущений з вини слідчого строк на оскарження вищевказаної постанови. Вказує, що отримав копію постанови 22 жовтня 2015р.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав свої вимоги, при цьому, в чому вбачається вина слідчого в пропущенні строку на оскарження вищевказаної постанови, суду не пояснив.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за необхідне відмовити адвокату ОСОБА_4 в задоволенні його скарги.
Згідно ст. 304 ч.2 п.3 КПК України скарга повертається скаржнику, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України (десяти днів з дня отримання особою її копії) і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
25.02.2013р. за вихідним номером 1509 про дане рішення письмово було повідомлено заявника ОСОБА_5 , який у зазначений Законом термін не оскаржив цю постанову ст. слідчого ОСОБА_6 .
Із доданих до скарги матеріалів вбачається, що між адвокатом ОСОБА_4 і гр. ОСОБА_5 24 вересня 2015р. укладений договір про надання останньому правової допомоги в процесі досудового розслідування, кримінального провадження, цивільного і адміністративного судочинства, а також право подавати заяви, скарги та клопотання і інше.
Таким чином, адвокат ОСОБА_4 тільки з цього моменту отримав право отримувати відповіді на заяви, а також рішення державних органів по ним.
Тому пропущений строк оскарження постанови ст. слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження не може судом вважатися, як пропущений з його вини, оскільки з моменту винесення рішення слідчим 22.02.2013р. і на день отримання адвокатом ОСОБА_4 копії постанови слідчого, а це, як він вказує 22.10.2015р., минуло більше як 2,5 роки. При цьому адвокат ОСОБА_4 не надав суду переконливих доводів, які б вказували на неможливість своєчасного оскарження заявником ОСОБА_5 цієї постанови.
Тому вважаю, що підстави для поновлення пропущеного строку оскарження постанови ст. слідчого ОСОБА_6 відсутні.
У зв`язку з викладеним вважаю, що оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, а особа, яка її подала, не надала суду переконливих доводів неможливості своєчасного її оскарження,- підстав для поновлення строку оскарження постанови ст. слідчого ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено, а тому скарга підлягає поверненню скаржнику.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 371, 372 КПК України,-
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів.
Слідчий суддя: ОСОБА_1