Справа № 462/3186/15-к
У Х В А Л А
04 лютого 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:
В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000764 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не встановлено, при цьому відсутні дані щодо порушення обвинуваченим домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечили.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення абозахисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09.12.2015 року обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт терміном до 06.02.2016 року.

При вирішенні клопотання суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не одружений, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що жодний більш м`який запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, які не зменшились і не відпали.

Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, обраний Залізничним районним судом м.Львова 09.12.2015 року, необхідно продовжити по 03.04.2016 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 331 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09.12.2015 року, у вигляді домашнього арешту - продовжити по 03.04.2016 року включно, залишивши до виконання обвинуваченим покладені на нього ухвалою від 09.12.2015 року обов`язки.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1