1Справа № 335/5224/15-к 1-кп/335/353/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2010 р. за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;
- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2014 р. за ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. 26.11.2014 р. покарання у вигляді штрафу замінено на покарання у вигляді 50 годин громадських робіт, покарання не відбуте;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
22 травня 2015 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину «Любава», що розташований по вул. Перемоги, буд. № 21 у м. Запоріжжі, де почав розглядати продуктові товари, що знаходились у торговому залі. Перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_4 помітив, що на торговому прилавку стоїть картонна коробка синього кольору з грошовими коштами. В подальшому ОСОБА_4 підійшов до вказаного торгового прилавку та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії ніхто не бачить , таємно викрав з вказаного прилавку картонну коробку синього кольору з грошовими коштами у розмірі 1 771,00 гривень, що належали ОСОБА_6 , після чого, вийшов з вказаного магазину та зник з місця злочину. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1 771,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, матеріальні збитки потерпілій у розмірі 1 771,00 гривень відшкодовані, цивільний позов не заявлено, крім того, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у медичному закладі «ОКПЛ» та КУ «ЗОНД» не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив скоєння злочину. Також суд враховує, що ОСОБА_4 після постановлення вироку Шевченківським районним судом міста Запоріжжя від 16 червня 2014 року та до повного відбуття покарання за вказаним вироком вчинив новий злочин, тому суд на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком у вигляді двох років позбавлення волі частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2014 року, яке ухвалою того ж суду від 26 листопада 2014 року було замінено зі штрафу у розмірі 850 гривень на покарання у вигляді громадських робіт протягом 50 годин, тому суд застосовує ст. 72 КК України та переводить покарання у вигляді громадських робіт в покарання у вигляді позбавлення волі, виходячи, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт (50:8=6,25) та остаточно визначає ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) днів.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, та того, що обвинувачений на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ухвалою суду від 25 травня 2015 року до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі статті 71 Кримінального Кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком у вигляді двох років позбавлення волі частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 16 червня 2014 року у вигляді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт, із застосуванням статті 72 Кримінального Кодексу України, виходячи, що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, що частково складає 6 (шість) днів позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) днів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з 22 травня 2015 року, з дня його фактичного затримання.
Речові докази по справі: грошові кошти у розмірі 300 (триста) гривень (три купюри по сто гривень); грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) гривень (шістнадцять купюр по п`ятдесят гривень); грошові кошти у розмірі 300 (триста) гривень (п`ятнадцять купюр по двадцять гривень); грошові кошти у розмірі 130 (сто тридцять) гривень (тринадцять купюр по десять гривень); грошові кошти у розмірі 185 (сто вісімдесят п`ять) гривень (тридцять сім купюр по п`ять гривень); грошові кошти у розмірі 18 (вісімнадцять) гривень (дев`ять купюр по дві гривні); грошові кошти у розмірі 38 (тридцять вісім) гривень (тридцять вісім купюр по одній гривні) залишити володільцю за належністю;
DVD-R диск білого кольору з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Любава» по вулиці Перемоги, 21 в місті Запоріжжі зберігати з обвинувальним актом кримінального провадження № 335/5224/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженому в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1