печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2013 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

Слідчого судді Ісаєвської О.В.

при секретарі Братасюк О.Є.

за участю прокурора Козлова П.Б.,

захисника ОСОБА_1

підозрюваної ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України, лейтенанта міліції Гріщенко А.О., яке погоджено та змінено старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва, юристом 3 класу Козловим П.Б. про зміну раніше застосованого до підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1, розлученої, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина 2001 року народження, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2013 року слідчий СВ Печерського РУ ГУ МВС України, лейтенант міліції Гріщенко А.О. за погодження із старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва, юристом 3 класу Козловим П.Б. вніс до Печерського районного суду м. Києва клопотання про зміну ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя встановив, що 29 листопада 2012 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 366 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064.

27 березня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366 КК України.

29 березня 2013 року до підозрюваної ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

08 травня 2013 року ОСОБА_2 вручено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 366 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до наказу № К-0062 від 04.02.2010 перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Компанія Єврохім», діючи умисно та незаконно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою, в період часу з 2010 по 2011 рік скоїла ряд злочинів, спрямованих на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Компанія Єврохім», що спричинили тяжкі наслідки для останнього. Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до наказу № 89/1 - К від 01.04.2008 ТОВ «Газовик», перебуваючи на посаді керівника фінансово-економічного управління ТОВ «Газовик», та, відповідно до наказу № К-0062 від 04.02.2010, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Компанія Єврохім», діючи умисно та незаконно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою, в період часу з 2008 по 2011 рік скоїла ряд злочинів, спрямованих на заволодіння грошовими коштами Вишневого відділення Київської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (МФО 321013), що спричинили тяжкі наслідки для останнього.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «Компанія Єврохім» ОСОБА_2, своїми умисними діями завдала товариству майнової шкоди у розмірі 1 435 397, 61 грн. (один мільйон чотириста тридцять п'ять тисяч триста дев'яносто сім гривень шістдесят одна копійка), у зв'язку з чим у кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов на цю ж суму.

Мотивуючи необхідність зміни підозрюваній запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, слідчий зазначає, що ОСОБА_2 вчинила ряд злочинів, серед яких злочини, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а саме ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, а перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а також те, що підозрювана порушує умови запобіжного заходу, що полягає у не внесенні застави, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні, яке відбулося 18 травня 2013 року прокурор Козлов П.Б. подав письмове клопотання про зміну раніше поданого слідчим СВ Печерського РУ ГУ МВС України, лейтенантом міліції Гріщенко А.О. клопотання, в якому просив змінити раніше застосований до підозрюваної ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а у зв'язку зі зміною запобіжного заходу, просив скасувати покладені на підозрювану ОСОБА_2 додаткові обов'язки.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 КПК України копія зміни до клопотання про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою була вручена захиснику та підозрюваній 18 травня 2013 року, у зв'язку із чим в судовому засіданні оголошено перерву до 20 травня 2013 року.

Зазначене клопотання мотивував тим, що після подання клопотання про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом зміни невиконання підозрюваною ОСОБА_2 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, йому сталі відомі обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу.

Так, прокурор зазначив, що підозрювана неодноразово не з'являлася за викликом слідчого, зокрема, 16.05.2013 року не з'явилася до Печерського районного суду м. Києва для участі у розгляді клопотання про зміну їй запобіжного заходу, що свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки із обранням інших, більш м'яких запобіжних заходів. Прокурор також зазначив, що підозрювана не виконала ухвалу суду, яка набрала законної сили про застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що даних про порушення ОСОБА_2 запобіжного заходу, який змінений із застави на домашній арешт у певний період часу з 22.год.00 хв. до 06.00 год. у нього не має, проте, під час вирішення даного клопотання необхідно перевірити попередню процесуальну поведінку підозрюваної, яка на виклики слідчого не з'являлася, зокрема 16.05.2013 року не з'явилася до Печерського районного суду м. Києва, попередню ухвалу слідчого судді про внесення застави не виконала. Додатково зазначив, що у досудового слідства є достатньо даних вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі буди впливати на свідків, просив врахувати, що підозрювана відмовляється допомагати слідству, відмовляючись надавати свідчення та постійно змінює захисників.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на його необґрунтованість. Просив врахувати, що його підозрювана змінений запобіжний захід із застави та домашній арешт не порушувала, на виклики слідчого завжди являлася, а посилання прокурора про те, що ОСОБА_2 не з'явилася 16.05.2013 року до Печерського районного суду для участі у розгляді клопотання є необґрунтованим.

Підозрювана ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що жодного разу не порушувала обов'язку щодо явки до слідчого чи суду та 16.05.2013 року також на виклик слідчого з'явилася в приміщення Печерського районного суду м. Києва проте слідчого там не було.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення захисника, підозрюваної та доводи прокурора, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Також у статті 201 КПК України закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, його захисником на подання клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього кодексу, покладених ухвалою слідчого судді.

При цьому, основними засадами КПК України, які закріплені у ст. 7 цього Кодексу, зокрема, є рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слідчий суддя встановив, що 14 травня 2013 року захисник ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про зміну запобіжного заходу його підзахисній із застави на особисте зобов'язання.

За результатами розгляду клопотання захисту, з урахуванням обставин справи, пояснень сторін та заперечень прокурора, слідчий суддя постановив 17 травня 2013 року ухвалу, якою клопотання захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_2 із застави задовольнив частково, та замість запропонованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи підозрюваної, застосував до підозрюваної більш суворий запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту шляхом заборони у певний період часу з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло.

Те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і більш суворим запобіжним заходом по відношенню до застави чітко сформовано у ст. 176 КПК України, яка встановлює загальні положення про запобіжні заходи, а також надано у коментарі до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України. Науково-практичний коментар, за заг.ред. В.П. Пшонки, відповідно до якої «виходячи із ідеї нового КПК та переліку запобіжних заходів, домашній арешт буде застосовуватися у тих випадках, коли застава є занадто м'яким запобіжним заходом, а тримання під вартою - занадто суворим».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що доводи прокурора Козлова П.Б. про те, що КПК не визначає який із запобіжних заходів застава чи домашній арешт є більш суворим, не ґрунтуються на положенням Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов'язково зазначаються обставини, які 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Мотивуючи клопотання, прокурор вказував, що підозрювана порушила попередній запобіжний захід у вигляді застави та не з'явилася на виклик слідчого.

Між тим, дані обставини були предметом дослідження та вивчення слідчим суддею під час постановлення відносно ОСОБА_2 ухвали 17 травня 2013 року.

Слід зазначити, що прокурор не надав жодного доказу, який підтверджує факт порушення ОСОБА_2 покладеного на неї обов'язку з'являтися за викликом слідчого чи суду.

Так, відповідно до ч. 1, 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв'язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов'язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Проте, прокурор не довів факту повідомлення як і факту вручення судової повістки підозрюваній ОСОБА_2 про її виклик у порядку, визначеному ст. 135, 136 КПК України.

Посилання прокурора як на підставу для задоволення клопотання про те, що ОСОБА_2 вину не визнає та відмовляється від дачі показів, є безпідставними, оскільки ст. 63 Конституції України передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе.

Також не заслуговують на увагу як підстав для зміни запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою доводи прокурора, що ОСОБА_2 перебуваючи на волі може впливати на свідків, оскільки прокурор не використав право на звернення до слідчого судді із клопотанням в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України про покладення додаткових обов'язків на підозрювану щодо утримання від спілкування з особами, які визначені слідчим чи прокурором.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м'який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, крім діючих положень КПК, слідчий суддя також враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Таким чином, в ході розгляду клопотання прокурор не довів, що після прийняття слідчим суддею ухвали 17 травня 2013 року та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виникли обставини для зміни обраного запобіжного заходу. Прокурор не довів, що існували обставини під час прийняття 17 травня 2013 року ухвали слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Прокурор не довів, що обраний відносно підозрюваної ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 7, 176 -178, 181, 183-186, 193, 200, 201, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України, лейтенанта міліції Гріщенко А.О., яке погоджено та змінено старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва, юристом 3 класу Козловим П.Б. про зміну підозрюваній ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24 травня 2013 року.

Слідчий суддя: Ісаєвська О.В.