УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/1517/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю
секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2015 року, яким засуджено
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
- за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 встановлено обчислювати з моменту затримання з 24.02.2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 491,04 грн.
Речові докази: піднігтьовий вміст ОСОБА_9 ; піднігтьовий вміст та ниточки зі слідами крові на ДНК трупа ОСОБА_10 ; три марлеві тампони зі слідами крові, вилученими при ОМП в будинку ОСОБА_9 ; ніж, вилучений в будинку ОСОБА_9 ; одяг трупа ОСОБА_10 сорочку, штани, піджак, куртку та майку знищити. Штани та светр ОСОБА_9 повернуто ОСОБА_9 .
Згідно вироку, 24.02.2015 року, ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку по місцю свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту, вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.
Близько 14 години того ж дня, знаходячись в житловій кімнаті будинку, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел, взяв зі столу кухонний ніж в руку і, наблизившись з ним до потерпілого ОСОБА_10 , який перебував в цій же кімнаті, умисно наніс клинком даного ножа 2 удари в область живота та 3 удари в область грудної клітини ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_10 намагався захиститися від вказаних ударів руками, однак, маючи фізичні вади, не міг в достатній мірі чинити опір ОСОБА_9 .
Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 припинив свої злочинні дії.
Цього ж дня, ОСОБА_10 був доставлений до реанімаційного відділення Новоград-Волинського ТМО, де ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Відповідно до висновку експерта № 49 від 09.04.2015 року смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаних поранень грудної клітини зліва та живота дещо зліва, із ушкодженням 7 ребра зліва, клітковини переднього середостіння, перікарда, шлунка, глибоких різаних ран на долонній поверхні середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті, на долонній поверхні середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті, на долонній поверхні правої кисті в ділянці підвищення 1-го пальця з переходом в перший міжпальцевий проміжок та до тила кисті, на долонно-боковій поверхні 2-го пальця правої кисті, які супроводжувалися та ускладнилися розвитком гемоперікарда (скупчення крові у порожнині перікарда), гемоперітонеумом (скупчення крові у черевній порожнині), травматичним шоком з крововтратою, фібринозно-гнійним перитонітом, які мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_10 та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду щодо нього скасувати та направити справу на додаткове розслідування.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи оскільки суд не взяв до уваги його показання про те, що він не хотів вбивати ОСОБА_10 , а захищав своє життя та оборонявся. Вказує, що потерпілий ОСОБА_10 кричав, що вб`є його та палицею наніс йому удари по голові, що підтверджується висновком медичної експертизи, якою зафіксовано на ньому тілесні ушкодження.
Також, зазначає, що суд взяв до уваги показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які містили суттєві протиріччя.
На думку обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_10 спровокував бійку та намагався його вбити.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть ОСОБА_10 обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.
Так, свідок ОСОБА_11 , голова Лебедівської сільської ради, пояснила суду, що 24.02.2015 року, після 15 години до неї прибігла племінниця обвинуваченого ОСОБА_9 неповнолітня ОСОБА_13 . Прийшовши до будинку вона побачила обвинуваченого та під ліжком потерпілого ОСОБА_10 , який був в крові і при свідомості та повідомив, що його підрізав обвинувачений ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_14 , медична сестра амбулаторії с. Лебедівка, пояснила, що 24.02.2015 року була на чергуванні. До неї зателефонувала голова сільської ради і викликала в будинок ОСОБА_9 . На підлозі лежав закривавлений ОСОБА_10 , в якого було виявлено три ножові поранення живота і грудної клітини, порізані руки. Обвинувачений ОСОБА_9 сидів у веранді на підлозі. Сказав, що підрізав ОСОБА_10
ОСОБА_12 при допиті пояснила, що 24.02.2015 року зайшовши до обвинуваченого побачила, що ОСОБА_10 лежав під столом, а ОСОБА_9 сидів на ліжку. У ОСОБА_10 була порізана футболка, кров на животі. ОСОБА_10 сказав, що його підрізав ОСОБА_9 . На столі стояла порожня пляшка, обидва чоловіки були в стані алкогольного сп`яніння. Вона покликала маму, сільського голову та фельдшера.
Свідок ОСОБА_15 , сусідка обвинуваченого, пояснила, що у лютому місяці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 удвох, ще до 8 ранку, прийшли до неї п`яні, принесли горілку Вона з ними випила, вони сварились. ОСОБА_9 хапав ОСОБА_10 за одяг, хотів, щоб той дав йому гроші.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 49 від 09.04.2015 року смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаних поранень грудної клітини зліва та живота дещо зліва, із ушкодженням 7 ребра зліва, клітковини переднього середостіння, перікарда, шлунка, глибоких різаних ран на долонній поверхні середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті, на долонній поверхні середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті, на долонній поверхні правої кисті в ділянці підвищення 1-го пальця з переходом в перший міжпальцевий проміжок та до тила кисті, на долонно-боковій поверхні 2-го пальця правої кисті, які супроводжувалися та ускладнилися розвитком гемоперікарда (скупчення крові у порожнині перікарда), гемоперітонеумом (скупчення крові у черевній порожнині), травматичним шоком з крововтратою, фібринозно-гнійним перитонітом, які мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_10 та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 186 від 17.04.2015 року в тілесному ушкодженні у ОСОБА_10 у вигляді садна на тилі лівої кисті не відобразилося специфічних ознак, які б дозволили ідентифікувати травмуючий предмет, не виключена можливість утворення цього тілесного ушкодження у ОСОБА_10 від ударів кулаком, ногою, іншим тупим предметом. Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 від нанесення ударів ножом іншою особою. Колото-різані поранення на тілі ОСОБА_10 утворились від дії травмуючого предмета з силою, необхідною для утворення даних тілесних ушкоджень.
Колегія суддів критично оцінює доводи обвинуваченого про те, що він діяв в стані необхідної оборони захищаючись від потерпілого та спричинив йому тілесні ушкодження з метою відвернення реальної і безпосередньої загрози своєму життю і здоров`ю.
На думку колегії суддів, докази наведені в ухвалі вище спростовують ці твердження обвинуваченого. Так, за висновком судово-медичної експертизи № 49 від 09.04.2015 року, у потерпілого було виявлено численні ножові поранення живота і грудної клітини, глибокі порізи кистей та пальців обох рук, що свідчить про те, що саме потерпілий ОСОБА_10 , який був особою похилого віку, інвалідом першої групи у якого були ампутовані обидві ноги оборонявся і захищався від протиправних дій обвинуваченого.
До такого висновку колегія суддів приходить і з врахуванням показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили, що потерпілий лежав під ліжком та під столом, в той час коли обвинувачений продовжував вживати алкоголь, що також свідчить про те, що маючи фізичні вади не маючи можливості захиститись потерпілий намагався зберегти життя заховавшись під стіл та ліжко.
Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає. Вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 .
Суперечностей в показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 колегія суддів не вбачає, оскільки вони бачили події та місце розташування потерпілого в будинку у різний період часу.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та правильно кваліфікував його дії.
Покарання ОСОБА_9 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України, в межах ч.2 ст. 121 КК України, ближче до мінімальної межі.
Судом першої інстанції враховано те, що злочин вчинено особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, а також поведінка потерпілого, яка передувала спричиненню йому тілесних ушкоджень про що вказує в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_9 та думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2015 року щодо нього - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: