Справа № 526/1893/15-к
Провадження № 1-кп/526/146/2015
В И Р О К
іменем України

04 вересня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000621 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свободне, Амурської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.125 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українець, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:

На початку серпня 2015 року в м. Полтава по вул. Шевченка, біля будинку №128, ОСОБА_5 , використовуючи дружні відносини з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що своїми діями викличе у останніх умисел на скоєння кримінального правопорушення, а саме нанесення тілесних ушкоджень жителю с. Рашівка Гадяцького району ОСОБА_4 з яким він перебуває в особистих неприязних відносинах, підбурив даних осіб до його вчинення на що останні надали свою згоду.
11.08.2015 року, близько 23 години 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на автомобілі «VOLKSWAGEN PASAT», державний номер НОМЕР_1 ,з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , за проханням ОСОБА_5 , спільно з останнім, котрий вказував їм дорогу до місця вчинення даного кримінального правопорушення прибули до господарства ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зайшли на територію господарства ОСОБА_4 та постукали в вхідні двері його будинку. В той час, коли ОСОБА_4 відчинив двері до будинку, ОСОБА_7 , раптово для потерпілого, умисно наніс йому один удар по обличчю, від якого той упав на підлогу. Потім, продовжуючи свій спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар ногою в область голови та п`ять ударів кулаком правої руки в область обличчя, а ОСОБА_6 в свою чергу наніс три удари пластиковою трубкою ПВХ-20 по ногам ОСОБА_4 .

В результаті зазначених протиправних дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 162 від 17.08.2015 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден та крововиливів обличчя, саден верхніх кінцівок, поперекової ділянки, крововиливів нижніх кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім цього, під час нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 помітив мобільний телефон марки «Самсунг С 3010» з сім-картою «МТС», що належить ОСОБА_4 , який випав з кишені останнього та яким ОСОБА_7 в подальшому таємно, протиправно, заволодів реалізувавши свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, чим спричинив матеріальних збитків потерпілому на суму 480 грн.

Такими своїми умисними протиправними діями, що виразились у підбурюванні до спричинення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, своїми протиправними діями, що виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Такими своїми умисними протиправними діями, що виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження та в таємному викраденні чужого майна ( крадіжка ), ОСОБА_7 ,вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України.

31 серпня 2015 року між обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.185 КК України

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.27, ч. 1 ст.125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень; ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн., ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за вчинення кримінального правопорушення, ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
У судовому засіданні обвинувачені, підтримавши угоду, повністю визнали свою вину, та пояснили, що вони повністю розуміють права, надані їм законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вони визнали себе винуватими, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом, відтак просять затвердити угоду.

Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого ОСОБА_4 , який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченими підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст.27, ч. 1 ст.125 КК України; дії ОСОБА_6 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дії ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості,

Також судом встановлено, що обвинувачені та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.

Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ст.125 ч.2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 31 серпня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.125 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.185 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Скасувати обраний 21 серпня 2015 року запобіжний захід відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту.

Речові докази залишки мобільного телефону «Самсунг» С3010 повернути ОСОБА_4 , сім-карту з номером оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 та телефон «Нокіа 6700» повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору

Головуючий: ОСОБА_1