Справа № 461/209/14-к
Провадження № 1-кс/461/134/14
Галицький районний суд м.Львова
УХВАЛА
03.02.2014

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №000298 від 23 грудня 2013 року,

в с т а н о в и в :

постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 23 грудня 2013 року закрито кримінальне провадження №0000298 щодо вчинення старшим прокурором прокуратури Кам`янка-Бузького району Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю події зазначеного кримінального правопорушення.

13.01.2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вищевказану постанову з проханням її скасувати.

Особи, які подала скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримали, мотивуючи тим, що досудове розслідування проведено неповно, упереджено, підтримавши в повному обсязі подану скаргу.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив та зазначив, що вважає таку безпідставною, постанову слідчого ОСОБА_6 від 23.12.2013 законною, а тому просив залишити скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000298, на підставі дослідження яких була винесена оскаржувана постанова, матеріли скарги, заслухавши думку прокурора та особи, яка подала скаргу щодо оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у матеріалах провадження наданих прокурором для ознайомлення, наявні вимоги №06/3-1404вих-13 та №06/3-1405вих-13 від 25.04.2013 вручені під розписку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з вимогою надати наявні у них докази, однак як вбачається із матеріалів та скарги доказ, а саме відеозапис на диску, останніми скеровано в адресу слідчого лише 18.12.2013. Більше того, як заявив в засіданні прокурор, зазначений запис надійшов до прокуратури лише 27.12.2013 (підтверджено вхідним штампом), тобто після прийняття рішення про закриття, а тому такий був долучений до наглядового провадження та врахований під час перевірки прокурором законності прийнятого рішення.

Доводи скаржника з приводу того, що слідчий ОСОБА_6 укрив злочин та порушив вимоги ст.220 КПК України не заслуговують на увагу, так як факт укриття ОСОБА_8 злочину нічим, окрім твердження скаржників не підтверджено. Що стосується порушення ОСОБА_6 вимог ст.220 КПК України, то такий факт взагалі не міг мати місця, так як скаржники перебуваючи в статусі заявників не наділені правами заявляти клопотання у відповідності до вимог ст.220 КПК України.

Що стосується твердження скаржників щодо наявності в діях ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, то такі є безпідставними з огляду на те, що обов`язковою умовою наявності складу зазначеного кримінального правопорушення є наявність наслідків у вигляді заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб або державним чи громадським інтересам. Відсутність таких наслідків може свідчити про вчинення дисциплінарного проступку.

Інші доводи скаржників спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, на підставі отриманих в ході досудового розслідування даних прийнято правильне рішення про закриття кримінального провадження №0000298.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №000298 від 23 грудня 2013 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1