В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/243/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001041 від 16.05.2014 року, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 травня 2014 року близько 15 год. 00 хвилин ОСОБА_5 , раніше судимий, проте судимості погашені у встановленому законом порядку, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом злому вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , звідки відкрито, у присутності свідка ОСОБА_7 , викрав сумку для ноутбука марки «Lenоvo», вартістю 234,90 грн. та ноутбук марки «Acer Aspire EІ-532-29552G50Mnkk», вартістю 3 744,58 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3 979,48 грн.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним повне дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , та дослідженням документальних доказів у справі та даних про його особу.
В судовому засіданні 17.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та пояснив, що 15.05.2014 року він зайшов у гості до свого двоюрідного брата ОСОБА_4 , по своїм справам, який проживає за адресою АДРЕСА_3 . Вони посиділи порозмовляли, випили кави, після цього вони разом вийшли з квартири, ОСОБА_4 пішов по своїм справам, а він вийшов на вулицю. Постоявши на вулиці він вирішив повернутися в квартиру та викрасти його ноутбук. Повернувшись, він плечем притулився до дверей, які були закриті та зайшов до середини квартири, в цей момент його побачила сусідка, яка проживає навпроти. Увійшовши до кімнати, він забрав ноутбук, помістив його в сумку та вийшов з квартири. Зазначений ноутбук він продав своєму знайомому за 1 тис.грн., а гроші витратив на власні потреби та для дитини.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини щодо їх зустрічі з ОСОБА_5 та зазначив, що 15.05.2014 року близько 15 год. вони випили із двоюрідним братом по каві, вийшли та він пішов на базар. Коли прийшов з базару побачив, що не було ноутбука та викликав міліцію.

ОСОБА_4 просив суд врахувати, що викрадений ноутбук йому повернуто і жодних претензій до ОСОБА_5 він не має.

Допитавши обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до переконання, що вони узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно - доведена повністю, його дії - кваліфіковані вірно.
Судом встановлено, що обвинувачений у встановленому ст. 89 та 108 КПК України порядку вважається таким, що не має судимості, а саме:
-22.07.2005 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, ст. 70 КК України був засуджений до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 22.07.2008 року погашено судимість;
-11.11.2005 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ст. 186 ч. 2 КК України був засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки на основі статті 71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 22.07.2005 року, кінцевий строк покарання 6 років позбавлення волі. Наказом Президента України про помилування від 25.04.2008 року строк покарання було скорочено до 5 років позбавлення волі. Постановою суду від 30.05.2008 року був умовно достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк покарання 2 роки 2 місяці 25 днів 30.05.2011 року погашено судимість;
-за ухвалою від 13.06.2013 року у справі № 308/5696/13-к Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0000263 від 18.01.2013 року, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Крім того, після вчинення злочину у цій справі обвинувачений ОСОБА_5 30.06.2015 року Святошинським районним судом м. Києва був засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України до арешту на 3 місяці, який відбув повністю, тому у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України зазначений вирок не приймається судом до уваги при призначенні покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, за національністю українцем, уродженець м. Ужгород Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , має середню освіту, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працюючий, у встановленому законом порядку, вважається таким, що не має судимості, на диспансерному обліку в психоневрологічному відділенні Ужгородської міської поліклініки не перебуває (довідка від 26.05.2014 № 534/04-7), під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває (довідка від 29.05.2014 № 292), на обліку у ОКТМО «Фтизіатрія» не перебуває (довідка від 16.05.2014 № 35/14767).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття та сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України - судом не встановлено.
Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_5 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у встановленому законом порядку вважається таким, що не має судимості, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання терміном на 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов по кримінальному провадженні - не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 23/285 від 02.06.2014 року в розмірі 245,70 грн. та товарознавчої експертизи № 23/311 від 16.06.2014 в розмірі 245,70 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 377 КПК України оскільки обвинувачений тримається під вартою, суд вважає за необхідне звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 23/285 від 02.06.2014 року в розмірі 245,70 грн. (двісті сорок п`ять гривень 70 копійок) та товарознавчої експертизи № 23/311 від 16.06.2014 в розмірі 245,70 грн. (двісті сорок п`ять гривень 70 копійок).
Речові докази по справі: ноутбук «Acer Aspire El-532-29552G50Mnkk» та сумку для ноутбука марки «Lenevo», які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 - вважати повернутими його законному володільцю.
Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1