Бахмацький районний суд Чернігівської області
Справа № 1-13/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2011

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Пархоменко П. І.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

потерпілих - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одружений, раніше не судимий, працює трактористом в ТОВ «Молоко Полісся»,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, українець, громадянин України, уродженець та, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одружений, раніше не судимий, працює слюсарем в ТОВ «Молоко Полісся»,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

23.10.2010 року близько 17 години підсудний ОСОБА_5 та ОСОБА_6О, після спільного розпиття спиртних напоїв, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно та спільно на дорозі між с. Піски та с. Варварівка Бахмацького району, Чернігівської області, з застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоровя потерпілих, яке виразилось в нанесені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ударів кулаками та ногами по обличчю та тулубу, чим ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 1-ї пясткової кістки лівої кисті, синців на обличчі та шиї, що по ступеню тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоровя на термін більше трьох тижнів і не небезпечні для життя та ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден на правому та лівому коліні та синця на обличчі, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому відкрито заволоділи грошима в сумі 100 гривень, належних ОСОБА_3 та 20 гривнями, належними ОСОБА_4, чим заподіяли останнім матеріальну шкоду на вказані суми.

Підсудний ОСОБА_5, допитаний у судовому засіданні, вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з обємом предявленого обвинувачення та пояснив, що у повному обсязі підтримує свої попередні свідчення дані на досудовому слідстві, у скоєному щиро розкаюється просить суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_6, допитаний у судовому засіданні, вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з обємом предявленого обвинувачення та пояснив, що у повному обсязі підтримує свої попередні свідчення дані на досудовому слідстві, у скоєному щиро розкаюється, просить не позбавляти волі.

Крім власного визнання вини підсудними у предявленому обвинуваченні в судовому засіданні обставини скоєння ними злочину достовірно встановлені судом, стверджується доказами, які були розглянуті в судовому засіданні, в тому числі і матеріалами досудового слідства.

Так, Потерпілий ОСОБА_3, допитаний у судовому засіданні, пояснив, що повністю підтримує свої попередні свідчення, просив не призначати підсудним суворого покарання, не позбавляти їх волі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не має, оскільки останні відшкодували шкоду, вибачились перед ним. Аналогічні пояснення в судовому засіданні надав потерпілий ОСОБА_4

У відповідності до оголошеного у суді протоколу допиту свідка ОСОБА_7 (.а.с.38) встановлено, що у нього на виконанні знаходились матеріали дослідчої перевірки по факту скоєння розбійного нападу стосовно громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що вказаний злочин скоїли ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які добровільно написали явки з повинною та дійсно підтвердили всі обставини скоєного злочину.

Крім цього, обставини скоєного стверджуються заявами потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скоєння злочину (а.с.6, 12), які стали приводом для порушення кримінальної справи; явками з повинною ОСОБА_5 та ОСОБА_6В.(а.с. 17, 21), згідно із якими підсудні добровільно повідомили про вчинений злочин; протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.50), протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.51), протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.52), протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.53), якими підтверджуються їх свідчення; висновками судово-медичної експертизи (а.с.57, 63), якими встановлена тяжкість і характер тілесних ушкоджень у потерпілих; власним визнанням вини підсудними на досудовому слідстві (а.с. 43, 48, 70, 75).

Оцінюючи зазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують вину підсудних, вони передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Суд, всебічно, повно і обєктивно розглянувши всі обставини справи в їх сукупності, знаходить, що дії підсудного ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Правильною є кваліфікація і дій ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Вина їх у скоєному доведена у повному обсязі.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Згідно із ч. 2 ст. 66 КК України, такі обставини, як визнання вини, наявність позитивних характеристик, за відсутністю негативних характеристик, вчинення злочину вперше та відсутність притягнень до кримінальної і адміністративної відповідальності, судом розглядаються, як такі, що пом'якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_5, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан; наявність постійного місця проживання та роботи; декількох обставин, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, визнання вини, наявність позитивних характеристик, за відсутністю негативних характеристик, вчинення злочину вперше, відсутність притягнень до кримінальної і адміністративної відповідальності; за наявності обставини, яка обтяжує покарання; при відсутності вимог потерпілих про призначення суворого покарання, вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.187 КК України застосувати до ОСОБА_5 ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за вчинений злочин, та не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, що передбачене, як обовязкове. У звязку із чим, необхідно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді пяти років позбавлення волі, при цьому суд доходить висновку, що виправлення підсудного можливе без відбуття покарання, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для обрання більш мяких або тяжких покарань суд не знаходить.

У звязку зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Згідно із ч. 2 ст. 66 КК України, такі обставини, як визнання вини, наявність позитивних характеристик, за відсутністю негативних характеристик, вчинення злочину вперше та відсутність притягнень до кримінальної і адміністративної відповідальності, судом розглядаються, як такі, що пом'якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6О відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, наявність постійного місця проживання та роботи; декількох обставин, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, визнання вини, наявність позитивних характеристик, за відсутністю негативних характеристик, вчинення злочину вперше, відсутність притягнень до кримінальної і адміністративної відповідальності; наявність обставини, яка обтяжує покарання; при відсутності вимог потерпілих про призначення суворого покарання, вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.187 КК України застосувати до ОСОБА_6О ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за вчинений злочин, та не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, що передбачене, як обовязкове. У звязку із чим, ОСОБА_6О необхідно призначити покарання у вигляді пяти років позбавлення волі, при цьому суд доходить висновку, що виправлення підсудного можливе без відбуття покарання, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для обрання більш мяких або тяжких покарань суд не знаходить.

У звязку зі звільненням ОСОБА_6О від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 187 ч. 2 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 187 ч. 2 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_8