Справа № 314/3718/15-к
Провадження № 1-в/314/819/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні подання Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, освіта середньо - спеціальна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , засудженого:
-08.07.2009 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 08.12.2011 року з ВК-99; на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання виправними роботами;
-23.10.2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі
Початок строку: 19.06.2012 року; Кінець строку: 19.07.2016 року.
Зараз відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55)

В С Т А Н О В И В :

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що зробив для себе належні висновки, чим заслужив на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні представник установи ОСОБА_3 клопотання засудженого не підтримав, вважає, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не встав.

Прокурор у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений не довів своє виправлення оскільки за час відбування покарання він має 4 непогашені стягнення.

Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що у задоволенні подання має бути відмовлено з наступних підстав:

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачаться з матеріалів справи та особової справи ОСОБА_4 , останній був засуджений та відбуває покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженим обчислюється з 19.06.2012 року, і на день розгляду клопотання засуджений вже дійсно відбув дві третини призначеного судом покарання, що згідно ст.81 КК України свідчить про наявність формально-юридичної підстави для умовно-дострокового звільнення.
Проте, розглядаючи клопотання, суд також враховує, що згідно з положеннями ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
У відповідності з ч.2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Згідно положень ст.123 КВК України при визначення ступеня виправлення засуджених враховується їх участь у виховних заходах, стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого виховного впливу.
Натомість, як встановлено в судовому засіданні, перебуваючи з 19.06.2012 рокув Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), засуджений ОСОБА_4 працював не весь час, а періодично: в 2013 році лише протягом 2 місяців, в 2014 році - протягом 8 місяців, в 2015 році протягом 6 місяців.

При цьому згідно характеристики, затвердженої в.о. начальника Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), ОСОБА_4 до виконання робіт із благоустрою установи ставиться байдуже; не завжди бере особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Також в наданій характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 відповідно до ст.. 123 КВК України не бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу.

За весь період перебування в місцях позбавлення волі засуджений мав 7 заохочень, та 6 стягнень, - з яких 4, відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України, - не погашені.

Також при розгляді клопотання засудженого суд враховує, що комісією Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) ОСОБА_4 тричі було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела своє виправлення, а саме: 20.11.2013 року, 12.09.2014 року та 20.03.2015 року.
Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Отже, дослідивши матеріали особистої справи засудженого, та враховуючи всі встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, і не досягне мети визначеної в ч.2 ст.50 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Софіївській виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) - відмовити.

На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

05.11.2015

05.11.2015