Справа №463/5150/14-к
Провадження №1-кп/463/34/15
В И Р О К
іменем України
11 листопада 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши об`єднані кримінальні провадження №002602 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2014 року та №003108 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова,українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова,українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.2 ст.185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зокрема у тому,що вони 05 серпня 2014 року приблизно о 23:00 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного безпідставного збагачення шляхом вільного доступу проникли на територію Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького, що по вул. Пекарська, 50 у м.Львові, звідки таємно демонтували металевий люк, який знаходився на дні басейну,що розташований на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 05.08.2014р. у вечірню пору доби він разом з ОСОБА_7 вживали алкогольні напої неподалік басейну, що знаходиться на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького. Коли вони повертались до дому ОСОБА_7 впав та забруднив одяг. В подальшому на відстані приблизно 25 метрів від басейну, вони були затримані працівниками міліції, які побачивши забруднений одяг ОСОБА_9 , завели їх на місце де лежав викрадений люк, сфотографували, а в подальшому доставили в приміщення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. Ствердив,що до демонтажу та викрадення люка він немає відношення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 05.08.2014р. у вечірню пору доби він разом з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої неподалік басейну, що знаходиться на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького. Коли вони повертались до дому він, обвинувачений ОСОБА_7 впав та забруднив одяг. В подальшому на відстані приблизно 25 метрів від басейну, вони були затримані працівниками міліції, які побачивши забруднений одяг ОСОБА_9 , завели їх на місце де лежав викрадений люк, та сфотографували, а в подальшому доставили в приміщення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. Ствердив,що до демонтажу та викрадення люка він немає відношення.

Заслухавши показання обвинувачених, представника потерпілого, допитавши свідків, дослідивши інші докази у кримінальному провадженні, якими прокурор обґрунтовує доведення вини обвинувачених у скоєному злочині, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність органами досудового розслідування, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяної кримінальним правопорушенням.

Як вбачається Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №002602 від 06.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та 26.09.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №003108 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У відповідності до положень передбачених ч.1 ст.87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд враховує, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

Показання представника потерпілого Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького ОСОБА_11 ,який показав, що в ночі 05.08.2014 року з басейну, що знаходиться на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького було демонтовано та викрадено металевий люк, хто вчинив даний злочин йому відомо не було, в подальшому під час проведення досудового розслідування він дізнався, що у вчиненні даного злочину обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Внаслідок вчинення злочину Львівському національному університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького було завдано матеріальну шкоду на суму 228 грн.

Показання свідка ОСОБА_12 ,який в судовому засіданні показав, що працює черговим в спортивному комплексі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького, в ночі 05 серпня 2014 року він перебував на чергуванні, приблизно о 21:30 год. побачив, що на відстані приблизно 150 м. в басейні, який є технічною водоймою, було двоє невідомих чоловіків, проте чи це були обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йому невідомо.

Показання свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав,що працює інспектором ДПС Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 05.08.2014 р. в період часу з 22:30-23:30 год. під час несення служби разом з інспекторами ДПС Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , від оперативного чергового Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області вони отримали інформацію про те, що з басейну, що знаходиться на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького невідомі особи викрали металевий люк, прибувши на місце події було виявлено двох невідомих осіб, як в подальшому було встановлено це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які стояли неподалік вказаного вище басейну, на ОСОБА_7 був забруднений іржею одяг, в подальшому на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Також зазначив, що він не бачив чи саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 демонтовували та викрадали даний люк.

Показання свідка ОСОБА_14 , який дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_13 що працює інспектором ДПС Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 05.08.2014 р. в період часу з 22:30-23:30 год. під час несення служби разом з інспекторами ДПС Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , від оперативного чергового Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області вони отримали інформацію про те, що з басейну, що знаходиться на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького невідомі особи викрали металевий люк, прибувши на місце події було виявлено двох невідомих осіб, як в подальшому було встановлено це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які стояли неподалік вказаного вище басейну, на ОСОБА_7 був забруднений іржею одяг, в подальшому на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Також зазначив, що він не бачив чи саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 демонтовували та викрадали даний люк.

Показання свідка ОСОБА_15 , який дав покази про те, що працює інспектором ДПС Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 05.08.2014 р. в період часу з 22:30-23:30 год. під час несення служби разом з інспекторами ДПС Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , від оперативного чергового Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області вони отримали інформацію про те, що з басейну, що знаходиться на території Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З.Гжицького невідомі особи викрали металевий люк. Прибувши на місце події було виявлено двох невідомих осіб, як в подальшому було встановлено це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які стояли на відстані приблизно 10-20 метрів від люка, на ОСОБА_7 був забруднений іржею одяг, в подальшому на місце події було викликано слідчо- оперативну групу. Ствердив, що обвинувачені були поряд з люком, який лежав на землі за межами басейну.

Крім цього, в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сторона обвинувачення посилається на ряд письмових доказів, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

Протокол огляду місця події від 05.08.2014 року (а.с.44-45), згідно якого було оглянуто територію Ветеринарної Академії, яка розташована на вул. Тершаківців у м.Львові, на даній території розташований басейн, в якому спущена вода, на відстані приблизно 3 метри від берега знаходиться отвір круглої форми, на відстані приблизно 3 метри від берега знаходився металевий люк,діаметр якого приблизно 1,5 метра. Біля даного металевого люка стояли працівники міліції та двоє чоловіків, віком приблизно 30 років, які представились, як ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , який був одягнутий в у піджак сірого кольору, сорочку білого кольору зі слідами іржі та сірі штани.

Протокол зважування від 01.09.2014 р.(а.с.45) згідно якого в подвір`ї Личаківського РВ м.Львова, по вул. Романчука 18, за допомогою електронної ваги «NOVA» проведено зважування металевого люку діаметром 1,5 метра з слідами іржі. Згідно зважування металевий люк важить 106,40 кг.

Протокол огляду предмету від 25.09.2014р. (а.с.50-54) під час огляду було оглянуто металевий люк круглої форми діаметром приблизно 120х120 см., товщина приблизно 1,5 см, який по всьому периметру містить отвори круглої форми діаметром приблизно 8 см. Поверхні металевого люку покрита іржею різних відтінків коричневого кольору.

Відтак з врахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що наведені вище докази безпосередньо не вказують на скоєння злочину саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так як зокрема свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судовому засіданні ствердили, що не бачили моменту вчинення злочину саме обвинуваченими ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

Крім того, суд враховує також те,що вартість майна, а саме металевого люка, крадіжку якого інкриміновано обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначено за допомогою зважування з врахуванням ціни на чорний металобрухт від населення станом на 27.08.2014 р. становить 2,14 грн. за кілограм (а.с.43), чим грубо порушено вимоги ст.242 КПК України.

Разом з тим, з врахуванням положень п.6 ч.2 ст. 242 КПК України, розмір заподіяної матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України доводиться виключно висновком експертизи, який може бути визнано судом єдиним належним доказом у справі. А отже, наявний в матеріалах справи проткол зважування від 01.09.2014р. та лист ПП «Астро» від 27.09.2014р.(а.с.43) в якому зазначено вартість одного кілограма чорного металобрухту., в силу вимог ст. 85 КПК України є неналежним доказом у справі.

Частиною 1 ст. 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Крім того ч. 3 ст. 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, конституційними принципами закладеними у ст. 62 Конституції України та загальних засадах кримінального провадження визначених ст.7 КПК України гарантовано, що кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню поки не буде визнана винною в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєні конкретного злочину повністю доведена належними, допустими доказами, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні із застосуванням принципу змагальності сторін у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29.06.1990року № 5 « «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» визнано неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Крім того, у п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), 42914/98, 13 січня 2005 року значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Барбера, Meссeгу и Хабардо против Испании» (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain) від 6.12.1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

З урахуванням викладеного, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись ст. 62 Конституції України, згідно якої всі сумніви щодо доведеності вини підсудного тлумачаться на його користь, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають виправданню за недоведеністю у їх діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнати невинуватим та виправдати.

ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнати невинуватим та виправдати.

Речовий доказ металевий люк круглої форми діаметром приблизно 120х120 см, товщина приблизно 1,5см (а.с.55) повернути у Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя: ОСОБА_1