Провадження №11-сс/792/235/15
Справа №868/165-70/15-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
(на ухвалу слідчого судді)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2015 року, -
В с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання підозрюваного до 17 жовтня 2015 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із трьома класами навчальної освіти, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 18.08.2015 року, близько 21 год. 10 хв., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на привокзальній площі залізничного вокзалу ст. Хмельницький, помітивши у потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Нокіа 11-70-1», вирішив ним заволодіти. З цією метою ОСОБА_8 різко наблизився до потерпілого та наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в обличчя. Від отриманого удару потерпілий втратив рівновагу та почав падати на землю, проте схопився руками за тіло ОСОБА_8 , який, у свою чергу, засунув руку до нагрудної кишені сорочки потерпілого та дістав звідти мобільний телефон марки «Нокіа 11-70-1», в якому знаходився стартовий пакет «КиївСтар», вартістю 65 грн., на якому грошові кошти були відсутні та заховав собі в кишеню штанів, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 315 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та необхідним у даному кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Свої вимоги аргументує тим, що матеріали кримінального провадження не містять обставин, які б вказували на потребу застосування найсуворішого виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , не здобуто таких і в процесі судового провадження.

Звертає увагу на те, що клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідає вимогам ст.184 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин у даному клопотанні не відповідає дійсності та суперечить матеріалам кримінального провадження, а пред`явлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, є безпідставною, побудованою слідством виключно на припущеннях та суперечливих даних.

Вказує, що слідчий суддя не навів доказів існування жодного з ризиків, передбачених у п.1.ч.1 ст.177 КПК України

Наголошує апелянт і про встановлення в судовому засіданні факту проживання ОСОБА_8 протягом останніх 2-х років разом із своєю матір`ю та братом за адресою: АДРЕСА_1 , що, на його думку, спростовує висновок слідчого судді про відсутність у підозрюваного постійного місця проживання.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм закону, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про необхідність взяття під варту особи, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість підозри у вчиненні саме цією особа кримінального правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати і практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги при постановленні рішення також і особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані у повному обсязі.

Так, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею належним чином перевірено наявність в матеріалах провадження достатніх даних, які вказують на існування обґрунтованої підозри у вчиненні саме підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд врахував тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, у вчиненні якого він підозрюється, також взяв до уваги дані про особу підозрюваного, який немає постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, фактично живе за рахунок своєї матері.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених в положеннях ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, є безпідставними, оскільки, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, при вирішенні питання про доцільність тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів враховує також і практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком до 6-ти років.

Вище наведені обставини, безпосередній спосіб життя ОСОБА_8 та його характеризуючи данні, свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме схильність останнього до скоєння кримінальних правопорушень, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на підвищену соціальну небезпеку з його сторони, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та належним чином вмотивованим запобіжним заходом у кримінальному провадженні, з чим і погоджується колегія суддів.

Не заслуговують на увагу і доводи сторони захисту про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки спростовується наявністю достатніх доказів для пред`явлення підозри останньому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, зокрема, такими доказами як протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який докладно описав усі обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення; показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були безпосередніми очевидцями події; даними травмкарти, виданої потерпілому ОСОБА_10 щодо спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Вказані докази не викликають сумнівів у колегії суддів щодо обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_8 .

Не є переконливими посилання захисту на наявність постійного місця проживання у підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки проживання без законних підстав із своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , ще не являється таким.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2015 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, терміном до 17 жовтня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2