Справа № 188/1292/15-к
Провадження № 1-кп/188/175/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000274 від 26.03.2014 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брагинівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26 березня 2014 року, близько о 16.00 годині, знаходячись на автомобільній дорозі біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно, із силою, наніс не менше двох ударів долонею правої руки в ліву половину обличчя в область лівого вуха ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкіряних покровах виличної ділянки ліворуч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та у вигляді травматичного розриву барабанної перетинки лівого вуха в задньо-нижньому квадраті, гострої сенсоневральної туговухості ліворуч, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 доби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, не покаявся. Не визнаючи себе винним обвинувачений детально розповів, що 26 березня 2014 року, близько о 16.00 годині, він, знаходячись на автомобільній дорозі біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , зупинив свій автомобіль після того як йому здалося, що потерпілий, який виїхав на моторолері марки «Дельта» на головну дорогу, перешкоджає йому у подальшому русі. Підбігши до потерпілого він двічі вдарив його долонею правої руки в ліву частину голови. Після цього обвинувачений повернувся і поїхав додому. Обвинувачений погодився відшкодувати витрати на лікування, спричинення моральної шкоди він не визнає і зазначив, що потерпілий сам винен в тому, що відбулося.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий пояснив, що 26 березня 2014 року, близько о 16.00 годині, він рухався на моторолері марки «Дельта» по дорозі біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , ніякої перешкоди він автомобілю обвинуваченого не чинив і коли той зупинив автомобіль і почав підходити до нього потерпілий подумав, що ОСОБА_7 хоче його про щось запитати. Коли обвинувачений наблизився до нього він почав сваритися, висловлювався в його адресу нецензурною лайкою і двічі вдарив його правою рукою в область лівого вуха. Після отриманих ударів йому стало зле і він звернувся до травмпункту Петропавлівської ЦРЛ і здав кров на алкоголь, йому порадили наступного дня звернутися до сімейного лікаря. Після цього він перебував на лікуванні, з приводу розриву барабанної перетинки лівого вуха, більше ніж 21 день. Через нестерпний біль та приниження він переніс і продовжує переносити моральні страждання, змушений був проходити тривале лікування, витрачати свій час та кошти, завдані ушкодження привили до часткової втрати слуху. Потерпілий звернувся до обвинуваченого з цивільним позовом, в судовому засіданні його підтримав, та прохає суд стягнути на його користь з ОСОБА_7 50000 гривень. Наголосив в судовому засіданні, що обвинувачений не вибачився перед ним, веде себе зухвало, погрожує йому спалити будинок, також погрожує його синам. Прохає суд визначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримав заявлений цивільний позов, прохає суд задовольнити його повністю. При обранні покарання щодо обвинуваченого прохає врахувати обтягуючи покарання обставину - скоєння злочину щодо особи похилого віку, врахувати, що обвинувачений не покаявся у скоєному, продовжує погрожувати потерпілому та його родині, його виправлення, на думку представника, неможливе без ізолювання його від суспільства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він не пам`ятає точної дати коли відбулася вказана подія, але він бачив як автомобіль ОСОБА_3 рухався по головній дорозі і з правої сторони на головну дорогу виїхав мопед, через декілька хвилин він почув крики та лайку по голосу він впізнав ОСОБА_3 . Саму бійку він не бачив, згодом йому стало відомо, що обвинувачений вдарив ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 допитана в судовому засіданні пояснила, що весною вона була на городі, який розташований неподалік від головної дороги і вона побачила, як з машини вийшов ОСОБА_3 який кричав, підбіг до чоловіка який був на мопеді і наніс з силою один удар в ліву частину голови рукою. ОСОБА_3 замахнувся вдруге, але яким був удар вона не побачила. Потерпілого вона не впізнала, але їй було видно, що людина була похилого віку схожа на потерпілого. Після цього ОСОБА_3 сварився і поїхав на автомобілі далі. Водій мопеду тримався рукою за ліву частину обличчя і через декілька хвилин також поїхав.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується показаннями свідків, показаннями потерпілого та матеріалами справи наданими стороною обвинувачення та вивченими в судовому засіданні а саме:

Заявою про злочин ( а.с.8) в якій потерпілий письмово повідомив Начальника Петропавлівського РВ УМВС Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження;

довідкою травмпункту КЗ Петропавлівської ЦРЛ від 26.03.2014 року в якої зафіксована наявність садни лівої скулової області на обличчі потерпілого та рекомендовано звернутися до лікаря 27.03.2014 року ( а.с.13);

Висновком експерта ( а.с. 20-24) де вказано, що потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садни на шкіряних покровах виличної ділянки ліворуч та тілесні ушкодження середньої тяжкості - травмотичний розрив барабанної перетинки лівого вуха в задньо-нижньому квадраті, гостра сенсоневральна туговухость ліворуч. Тілесні ушкодження середньої тяжкості спричинили потерпілому тривалий розлад здоров`я , більше ніж 21 добу;

епікризами лікувальних установ та виписками з амбулаторної карти потерпілого, доданими до цивільного позову, якими підтверджується, що потерпілий знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікування з приводу травматичний розрив барабанної перетинки лівого вуха

Вислухавши обвинуваченого, потерпілого та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 122 КК України - Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, визначена вірно.

Обираючи від та міру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, пом`якшуючих покарання обставин немає, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку, що встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією паспорта потерпілого в якому вказано, що потерпілий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачений в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, не працює, на його дії скарг до селищної ради не надходило, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Шкода спричинена його злочинними діями потерпілому не відшкодована, обвинувачений не розкаявся, продовжує поводитись зухвало в тому числі і у судовому засіданні, і тому суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк визначений у санкції ч. 1 ст. 122 КК України .

Виходячи з наведеного суд не втрачає надію, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання його від суспільства, покарання слід призначити з застосуванням ст.ст. 75 та 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо задоволення цивільного позову, який підтримав потерпілий, про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень, суд керується ст. 23 ЦК України яка вказує що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд враховує, що потерпілий перебував у лікувальних установах як на стаціонарному так і на амбулаторному лікуванні, ступень тяжкості телексних ушкоджень, похилий вік потерпілого те, що спричинена шкоду здоров`ю є незворотною, потерпілий частково втратив слух, переносить до цього часу моральні страждання через зухвалу поведінку обвинуваченого, який не тільки не вибачився, а продовжує його принижувати. Матеріальна шкода йому також була спричинена, але через відсутність доказів щодо її розміру, потерпілий її не заявляє.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України які передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування.

ст. 374 КПК України передбачає, що при ухваленні вироку суд вказує підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Отже, вивчивши вказані обставини суд прийшов до висновку, що заявлений цивільний позв підлягає частковому задоволенню через те, що заявлена вимога є завищена, що не відповідає розумності та справедливості.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази не вилучались.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,370 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, та покласти на нього обов`язки передбачені п. 2,3 та п. 4. ст. 76 КК України, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Петропавлівським РВ ГУМВС України у Дніпропетровської області 16.01.1998 року, вісім тисяч гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженому в той же строк після отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1