Справа № 298/886/15-к
Номер провадження 1-кп/298/68/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 17.05.2015 року, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07 вересня 2015 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області, затверджене прокурором прокуратури Закарпатської області, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, як особі, яка на час вчинення правопорушення не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.
Клопотання обґрунтоване наступним.
17 травня 2015 року, приблизно о 07.00 год., між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , забіг в кімнату свого будинку та взявши кухонний ніж знову повернувся на вулицю до ОСОБА_9 , де наніс останньому один удар ножем в область черева, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, проникаючих ран товстої та тонкої кишки, брижейки товстої та тонкої кишки, які були небезпечними для життя в момент їх спричинення і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Після отримання ножового поранення ОСОБА_9 побіг додому, а саме до будинку АДРЕСА_2 , і викликав швидку допомогу, якою був госпіталізований до Великоберезнянської районної лікарні.
У відповідності до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 629 від 19.08.2015 року на даний час ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням параноїчною шизофренією із наростаючим дефектом особистості, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
У період інкримінованих дій ОСОБА_8 страждав хронічним психічним захворюванням параноїчною шизофренією із наростаючим дефектом особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із суворим наглядом.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , оскільки його хвороба параноїчна шизофренія не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Захисник, законний представник обвинуваченого клопотання прокурора підтримали і зазначили, що матеріалами кримінального провадження підтверджується вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у стані неосудності, у зв`язку з чим просили клопотання задовольнити.
Розгляд вказаного клопотання за згодою учасників процесу суд проводить без участі ОСОБА_8 , що відповідає вимогам ч.1 ст. 512 КК України, оскільки характер розладу психічної діяльності особи перешкоджає участі особи у судових засіданнях.
Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, захисника та представника обвинуваченого, які думку прокурора підтримали, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 629 від 19.08.2015 року на даний час ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням параноїчною шизофренією із наростаючим дефектом особистості, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_8 також страждав хронічним психічним захворюванням параноїчною шизофренією із наростаючим дефектом особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із суворим наглядом.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Частиною 5 статті 94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих йому дій він також перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Таким чином, в діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що підтверджується відповідними доказами по кримінальному провадженні. Зазначені дії вчинені ОСОБА_8 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання та на даний час не видужав, що є підставою для застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим закладом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000296 від 17.05.2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Речові докази: дерев`яні сколи з речовиною бурого кольору схожі на кров, частки грунту, кухонний ніж знищити; футболку та штани повернути ОСОБА_8 ; відеокасету Панасонік «Міні» ДВ зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити попередній - поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення, через цей суд.

Головуючий: