Справа № 368/552/15-к
провадження № 1-кп/368/36/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлик кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000567 від 07.08.2014 р. щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На адресу Кагарлицького районного суду Київської області 30 листопада 2015 року надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено наступне:
На протязі майже року тримання під вартою та восьми місяців судового слідства він вказує на свою невинуватість та вимагає від сторони обвинувачення та суду дати належних та обгрунтованих підстав, з урахуванням критеріїв достовірності чи недостовірності, подальшого тримання під вартою, що ігнорується судом.
Але з урахування практики Європейського суду з прав людини в справі «Шалімов проти України» наголошується, питання чиє тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Він має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та цивільну дружину. Тобто має міцні соціальні зв`язки. Має сестру ОСОБА_7 .
Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обгрунтованої підозри перестає бути підставою позбавлення свободи і суворі органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого підтримав подане клопотання обвинуваченого.
Прокурор заперечувала проти поданого клопотання обвинуваченого, оскільки підстав для задоволення заяви обвинувачення не має.
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, думку захисника, вивчивши заяву, приходить до наступного висновку.
В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000567 від 07.08.2014 р. щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який під час судового розгляду був необдноразово продовжений.
Зокрема, обвинуваченому ОСОБА_5 24 січня 2015 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.10.2015 року обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 17 грудня 2015 року включно.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілого. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд по правам людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 183 КПК України, ч.1 Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого, суд бере до уваги те, що: обставини, котрі слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний момент не змінились, ризики, визначені статтею 177 КПК України не відпали.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальногоправопорушення, яке є тяжким, за вчинення якого санкцією ч. 3 ст. 186 КК України, передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Враховуючи мету та підстави у звязку з чим застосовується запобіжний захід згідно ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить врахувати, що на його утриманні знаходиться дитина, при цьому він до взяття його під варту не проживав та не працював, тому суду не зрозуміло на якому утриманні обвинуваченого знаходиться його малолітня дитина. Щодо його цивільної дружини, то в судовому засіданні дана особа говорила, що останнім часом вони разом не проживали.
Щодо постійного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , то такого висновку зробити не можливо, оскільки обвивачений ОСОБА_5 до взяття під вартою в АДРЕСА_1 майже не появлявся. В м. Боровари постійного місця проживання у обвинуваченого ОСОБА_5 не має.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, при тому, що його було умовно достроково звільнено від відбуття покарання. Має не знятті та не погашенні судимості.
Характеризується обвинувачений ОСОБА_5 негативно
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим та у зв`язку з вище викладеним та з урахуванням норм діючого законодавства, суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики на теперішній час не відпали, підстав для скасування, зміни обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш мякий відсутні.
З урахуванням наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 буде намагатися перешкодити встановленню істини у справі, зокрема, шляхом впливу на потерпілого, або продовжити в подальшому злочинну діяльність, суд вважає, що відсутні достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні письмового клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1