АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року відмовлено у розгляді клопотання ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про повернення коштів в рамках кримінального провадження № 00964 від 27 грудня 2014 року.
Слідчий суддя, обґрунтувавши своє рішення тим, що заявник розуміє дане звернення до суду не як скаргу в порядку ст. 303 КПК України, а як клопотання в порядку ст.169 КПК України, за відсутністю прямої норми, яка передбачає можливість звернення сторони кримінального провадження до суду із клопотанням в порядку ст. 169 КПК України, відмовив у розгляді даного клопотання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_7 повернути кошти в розмірі 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) доларів США ОСОБА_6 , які були вилучені під час обшуку 3 серпня 2015 року з сейфу № НОМЕР_1 , який знаходиться у відділенні № 31 ПАТ «Діамантбанк», що розташоване за адресою м. Київ, вул. Тимошенко, 21.
В обґрунтування своїх вимог апелянт, з посиланням на ч.1, 3, 4 ст.21 КПК України, зазначає, що ним подано клопотання за ст. 169 КПК України, а не скарга за ст. 303 КПК України, так як згідно КПК така процесуальна особа, як свідок, не має право подавати скарги за ст. 303 КПК України.
При цьому апелянт наголошує, що суд не дав можливості власнику вилучених коштів ОСОБА_6 повернути свої кошти, які були незаконно вилучені 3 серпня 2015 року.
Крім того, ОСОБА_5 висловлює думку, що Подільський районний суд 31 липня 2015 року, постановляючи ухвалу про дозвіл на проведення обшуку в помешканні та особистому сейфі ОСОБА_6 , допустив незаконність, так як особа, відносно якої брався дозвіл, була свідком. Після цього відбувся ряд незаконних процесуальних дій відносно ОСОБА_6 та її майна, але у неї немає іншого способу для відновлення своїх прав, крім звернення до суду, проте, суд першої інстанції ухвалою від 22 жовтня 2015 року позбавив ОСОБА_6 можливості відновити свої права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, 31 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві про проведення обшуку в сейфі № НОМЕР_1 , який орендується ОСОБА_6 , у відділенні № 31 ПАТ «Діамантбанк» по вул.. Тимошенка, 21, в м. Києві (ас. 9-11).

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що будь-яких даних про скасування ухвали матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність даної ухвали є безпідставними.

На виконання зазначеної ухвали 3 серпня 2015 року проведено обшук, в ході якого в сейфі № НОМЕР_1 у відділенні № 31 ПАТ «Діамантбанк» по вул.. Тимошенка, 21, в м. Києві, вилучені грошові кошті в сумі 16500 доларів США (ас. 12-16).

Відповідно до матеріалів судового провадження 20 жовтня 2015 року адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.. 169 КПК України, в якому просив суд зобов`язати слідчого повернути кошти в розмірі 16500 доларів США ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ОСОБА_6 , як власник вилученого майна, має право звернення до суду. Також адвокат зазначив, що він звертався з письмовим запитом до слідчого з вимогою надати відповідь про процесуальне положення ОСОБА_6 та про процесуальне положення вилучених коштів, проте відповідь на запит не отримав (ас. 2-4).

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що ним подано клопотання в порядку ст. 169 КПК України, а тому слідчий суддя повинен був розглянути його клопотання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ст.. 169 КПК України передбачені виключні порядок та підстави припинення тимчасового вилучення майна, а саме тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Разом з тим, на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, може бути оскаржена до суду саме в порядку ст.. 303 КПК України, в т.ч. володільцем тимчасово вилученого майна, на що обґрунтовано послався слідчий суддя в ухвалі.
За таких обставин апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, якою відмовлено у розгляді клопотання ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про повернення коштів, в рамках кримінального провадження № 00964 від 27 грудня 2014 року, - залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

____________________________ ____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3