Справа №1-376/10 04.11.2010 04.11.2010 04.11.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-686 / 2010 р. Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1.
Категорія: ч. 2 ст. 367 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справ апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Маркової Т.О.

суддів: Кателіна В.П., Пісного І.М.

прокурора: Осипенко О.М.

при секретарі: Березняку В.В.

виправданого: ОСОБА_3,

04 листопада 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією заступника Миколаївського міжрайонного природоохоронного прокурора, який приймав участь у розгляді справи, на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює головним механіком ТОВ «Вторметпівдень», не судимий, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4,

- виправданий за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Як зазначено у вироку, органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Працюючи з вересня 2005 року на посаді головного механіка АТЗТ «МОП «Втормет», ОСОБА_3 виявив бажання бути призначеним на вакантну посаду головного інженера і написав заяву на ім'я директора підприємства з проханням про прийняття його на зазначену посаду за сумісництвом. Відповідно до наказу генерального директора АТЗТ «МОП «Втормет» ОСОБА_4 від 02.03.2007 року № 13к/14, ОСОБА_3 призначено на посаду головного інженера вказаного товариства зі службовими обов'язками відповідно посадової інструкції головного інженера, до якої входило додержання вимог природоохоронного законодавства, на території АТЗТ, основним видом діяльності якого є заготівля і переробка брухту і відходів чорних та кольорових металів, на відкритому ґрунті, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений.

Являючись службовою особою, відповідальною за додержання на підприємстві вимог природоохоронного законодавства, в період з березня по червень 2007 року самоусунувся від керівництва, не здійснював належних заходів з ліквідації сміттєзвалищ на земельних ділянках, несумлінно поставився до здійснення контролю за дотриманням вимог природоохоронних та санітарних органів, не вжив будь-яких заходів з ліквідації розміщених на території підприємства побутових та промислових відходів на відкритому ґрунті, що спричинило псування земель через їх засмічення.

В період з 01.06.2007 до 05.06.2007 року працівниками державної екологічної інспекції в Миколаївській області в АТЗТ «МОП «Втормет» проведено перевірку з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, в ході якої були виявлені вказані сміттєзвалища. За результатами зазначеної перевірки керівництву підприємства внесено припис про усунення порушень природоохоронного законодавства, після чого, підприємством зазначені сміттєзвалища ліквідовані. За розрахунками внаслідок несумлінного виконання ОСОБА_3 своїх службових обов'язків загальний розмір шкоди від забруднення земель відходами склав 159 463 грн. 03 коп.

Дослідивши всі докази по справі, посилаючись на пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, критично оцінивши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_10 відносно призначення на посаду головним інженером ОСОБА_3, працюючого на цій посаді (з 02.03.2007 року по листопад 2007 року), суд першої інстанції дав оцінку їм, і зробив висновок про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, постановивши відносно нього виправдувальний вирок.

В апеляції заступник Миколаївського міжрайонного транспортного прокурора, який приймав участь у розгляді справи, просить вирок скасувати, справу направити на судовий розгляд. В доповнені до апеляції прокурор просить постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_3 у скоєному злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, посилаючись на його незаконність і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що ОСОБА_3 призначено на посаду головного інженера підприємства 2 березня 2007 року згідно наказу №13к/4 генерального директора АТЗТ «МОП Втормет» і посилання суду на те, що він знаходився на вказаній посаді формально, отримуючи заробітну плату тільки за посадою головного механіка, є необґрунтованим, оскільки з наказом про призначення підсудний був ознайомлений і приступив до фактичного виконання обов'язків головного інженера підприємства.

Також апелянт посилаючись на показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вказав, що ОСОБА_3 працював головним інженером підприємства і в своїх заявах про надання відпусток на ім'я генерального директора підприємства зазначав свою посаду, як головного інженера. За період своєї роботи на посаді головного інженера підприємства ОСОБА_3 мав реальну можливість виконати належним чином свої службові обов'язки в частині керівництва розробки заходів по запобіганню шкідливого впливу виробництва на навколишнє природне середовище, однак не вжив заходів з ліквідації розміщених на території підприємства побутових та промислових відходів на відкритому ґрунті, що спричинило псування земель через їх засмічення та збитки. Тільки після перевірки керівництва підприємства, внесення припису про усунення порушень природоохоронного законодавства, ОСОБА_3 зазначені сміттєзвалища були ліквідовані.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який в судовому засіданні змінив свої вимоги і просив скасувати вирок суду, а справу направити міжрайонному природоохоронному прокуророві для проведення додаткового досудового слідства з метою визначення фактичного періоду утворення засмічення та вияснення обставин призначення підсудного у відповідності до вимогу закону на посаду головного інженера і встановлення строків перебування на цій посаді, пояснення виправданого ОСОБА_3, який вважає вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції задоволенню не підлягають.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за вказаними у вироку обставинами, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, яким надана належна правова оцінка.

Відповідно до ст. 274 КПК України розгляд справи судом проводиться тільки щодо підсудного і тільки в межах предявленого йому обвинувачення.

Згідно ст. 67 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази для суду не мають наперед встановленої сили.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на зібраних і ретельно досліджених судом першої інстанції наявних у справі доказах.

Зокрема вони підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які показали, що засмічення території відбувалося з 2006 року, тобто до складання ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 01-05 червня 2007 року в якому вказано, що розміщення сміття на вище зазначеній території відбувалося з 2006 року. Про це також свідчить оглянута та досліджена в судовому засіданні «Вагова книга міжцехових переміщень металобрухту за період вересня по грудень 2006 року. «Приймально-передавальні акти за період вересня по грудень 2006 року, які свідчать про переміщення металобрухту з Морського порту м. Миколаєва до базового цеху Заводський АТЗТ «МОП Втермет», і з яких вбачається, що сміттєзвалище знаходилося на підприємстві ще до часу призначення ОСОБА_3 на посаду по сумісництву головного інженера підприємства. Також в акті зазначено, що в 2003 році держу правлінням екоресурсів в Миколаївській області була здійснена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства на підприємстві, за результатами перевірки було надано відповідний припис щодо усунення виявлених правопорушень природоохоронного законодавства, який до на період складання ОСОБА_4 підприємством не виконаний. Це вказує на те, що засмічення території відбувалося ще з вказаного періоду, а не протягом березня-квітня 2007 року.

Згідно ст.. 275 КПК України, розгляд справи проводиться тільки відносно підсудного і тільки в межах предявленого йому обвинуваченню. Висновок суду про наявність вини ґрунтується на доказах добутих під час досудового чи судового слідства і при розгляді справи по суті суд повинен вирішувати питання щодо доведеності або недоведеності обвинувачення.

Досудовим слідством ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у службовій недбалості, тобто неналежному виконанню службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно до вимог ст. 367 КК України, неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків передбачає їх виконання неналежним чином через несумлінне ставлення до них за умови, що особа повинна була і могла їх виконувати належним чином.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зробив висновок, що досудовим слідством і під час судового слідства не встановлено, що засмічення земельної ділянки сталося в період фіктивного перебування підсудного на посаді головного інженера підприємства (з 02.03. 2007 року по 01.06.2007 року), тобто коли підсудний повинен був і міг виконувати свої службові обовязки, як посадова особа відповідно до посадової інструкції, правильно і зробив висновок про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, постановивши відносно нього виправдувальний вирок.

Доводи апелянта в тому, що ОСОБА_3 відповідно до вимог закону був призначений на посаду головного інженера за сумісництвом з посадою головного механіка, і був ознайомлений зі своїми функціональними обовязками, до яких входило додержання вимог природоохоронного законодавства, і мав реальну можливість виконувати свої службові обовязки в частині керівництва розробки заходів по запобіганню шкідливого впливу виробництва на навколишнє середовище є передчасними. В ході досудового і судового слідства чітко встановлено, що засмічення території АЗТ «МОП» «Втормет» відповідно ОСОБА_4 перевірки здійснювалося набагато раніше, тобто задовго до його призначення на посаду головного інженера, а не протягом трьох місяців за час перебування підсудного на зазначеній посаді, а тому причинний зв'язок між зазначеними діяннями та наслідками відсутній, що означає відсутність обєктивної сторони злочину. Крім того, як встановлено по справі, припис Державної екологічної інспекції в Миколаївській області про усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, норм екологічної та радіаційної безпеки підприємством був виконаний протягом одного місяця з часу його складання.

Таким чином, висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу злочину, який йому інкримінували органи досудового слідства є обґрунтованим.

Також колегією суддів не встановлено процесуальних порушень при збиранні, досліджені та оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду щодо виправдання ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу злочину.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію заступника Миколаївського природоохоронного прокурора залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2010 року відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Головуючий:

Судді: