Справа №589/3667/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/654/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї або фальсифікація, незаконне видалення чи зміна її маркування, або незаконне виготовлення бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0001207 від 11 липня 2015 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

обвинувачений у вчинені кримінальних правопорушень з призначенням покарання: - за ст. 263-1 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; - за ст. 263 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 1780 грн. 02 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 порушується питання про скасування вироку суду в частині засудження за ст. 263 1 КК України із закриттям провадження.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 в кінці листопада 2010 року, в своєму гаражі за адресою АДРЕСА_1 незаконно виготовив вогнепальну зброю, а саме револьвер по типу семизарядних нарізних револьверів. Після цього, ОСОБА_7 наприкінці листопада 2010 року, з метою перевірки придатності револьвера до стрільби, відлив 2 саморобні кулі та картеч в кількості 5 штук, після чого з`єднав їх з будівельними патронами, промислового виробництва, після чого здійснив 3 постріли.

Крім цього, ОСОБА_7 , після виготовлення револьверу, почав останнього без передбаченого законом дозволу зберігати в своєму гаражі по АДРЕСА_1 та періодично в кінці листопада 2010 2012 років виходив з гаражу на подвір`я для здійснення декількох пострілів, тобто без передбаченого законом дозволу носив при собі вогнепальну зброю.

11 липня 2015 року працівниками міліції у гаражі ОСОБА_7 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено револьвер.

В апеляційній скарзі прокурор на обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, злочин ОСОБА_7 було вчинено у 2010 році, тоді як ст. 263-1 КК України, за якою було кваліфіковано дії обвинуваченого в частині незаконного виготовлення вогнепальної зброї, була включена до КК України лише 5 липня 2012 року, тобто після вчинення злочину. На час вчинення кримінального правопорушення дії обвинуваченого повністю охоплювалися ст. 263 КК України в редакції від 15 квітня 2008 року. Судом було безпідставно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ст. 263-1 КК України.

Просить дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та характеризуючи особи данні. Вирок суду змінити, скасувавши його в частині засудження за ст. 263-1 К із закриттям провадження. В іншій частині вирок залишити без міни.

В доповненнях та змінах до апеляційної скарги прокурор вказує на виключення із вироку суду посилання на ст. 70 ч.1 КК України, а в іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 яка підтримала змінену апеляційну скаргу і відмовилась підтримувати вимоги щодо дослідження доказів у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 який незаперечував проти задоволення апеляційної скарги перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 ч. 1 КК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду щодо незаконного виготовлення, зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 за обставин встановлених судом підтверджуються сукупністю зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів і в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді, відповідно до ст. 409 ч. 2 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає згідно ст. 413 ч. 1 п. 2 КПК України у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочинні дії ОСОБА_7 мали місце у 2010 році і згідно вироку суду покарання було призначено за сукупністю злочинів передбачених ст.ст. 263, 263-1 КК України.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визнаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

З 5 квітня 2001 року і до 5 липня 2012 року, до моменту доповнення КК України ст. 263-1 та виключення зі ст. 263 КК України слів: «виготовлення, ремонт», стаття 263 ч. 1 КК України передбачала кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Тобто, на час вчинення ОСОБА_7 кримінально караного діяння, воно повністю охоплювалося диспозицією ст. 263 КК України.

Розглядаючи справу в порядку ст. 349 КПК України суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув та безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 263 -1 КК України.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, і вирок суду першої інстанції змінити, кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ст. 263 ч. 1 КК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції в порядку ст. 404 ч. 2 КПК України вправі вийти за межі вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

З вироку суду вбачається, що при призначенні покарання окремо за ст.ст. 263, 263-1 КК України суд призначив остаточно покарання за ст. 70 ч. 1 КК України, тобто за сукупністю злочинів.

Оскільки судом першої інстанції було допущено порушення КПК України та безпідставно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст. 263-1 КК України з призначенням покарання , яка підлягає виключеню, тому є безпідставним застосування ст. 70 ч. 1 КК України при призначенні покарання, на що вказував прокурор в зміненій апеляційній скарзі.

При призначенні покарання за ст. 263 ч. 1 КК України, колегія суддів погоджується з розміром і видом призначеним судом першої інстанції тому що суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, та з урахував дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а тому колегія суддів вважає, що воно є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ст.ст. 70 ч. 1, 263 -1 ч. 1 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції у виді позбавлення волі на 3 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4