У Х В А Л А

10.09.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Ужгородського УМВС України в Закарпатській області щодо не внесення відомостей до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Ужгородського УМВС України в Закарпатській області щодо не внесення відомостей до ЄРДР

Розглянувши дану скаргу та додані до неї матеріали приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а саме оскаржив бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

З даної норми випливає, що при оскарженні бездіяльності слідчого чи прокурора обчислення строку починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Крім цього, Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Статтею 58 КПК України передбачено, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В матеріалах справи відсутня заява про звернення до прокуратури з заявою про злочин, що позбавляє суд встановити, коли саме особа звернулася до прокуратури, хто саме звернувся з такою завою. До скарги взагалі жодного документу скаржником додано не було.

Також відсутність заяви, про яку вказує скаржник позбавляє можливості встановити, чи були допущені порушення працівниками прокуратури, щодо порядку внесення відомостей про злочин до ЄРДР, а також чи не порушено скаржником строк звернення до суду з вищевказаною скаргою.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що подану скаргу слід повернути скаржнику на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність СВ Ужгородського УМВС України в Закарпатській області щодо не внесення відомостей до ЄРДР - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1