печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., при секретарі Солона А.А., за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого в особливо важливих справах Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України Топалова В.З., розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України Топалова В.З. про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України Топалов Вадим Захарійович за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України Лавренюком М. 25 листопада 2013 вніс до Печерського районного суду м. Києва наведене вище клопотання.

Клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0000219 внесене 28.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 410, ч. 2 ст. 423 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника Управління матеріальних ресурсів - начальника відділу матеріального забезпечення та планування Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України полковник ОСОБА_3, у 2012-2013 роках, будучи військовою службовою особою, діючи з корисливих мотивів, під час децентралізованих закупівель продуктів харчування для військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України організував протиправний механізм заволодіння бюджетними коштами шляхом використання реквізитів та розрахункових рахунків суб'єкта підприємницької діяльності.

Бюджетні кошти на підставі укладених у військових частинах за вказівкою ОСОБА_3 договорів, перераховувалися на банківський рахунок ФОП «ОСОБА_4.», після чого знімалися готівкою ОСОБА_4 та частина із цих коштів передавалася (в межах 20% від суми, що надійшла з військових частин на розрахунковий рахунок ФОП «ОСОБА_4.») ОСОБА_3

Таким чином, всього протягом 2011-2013 років вказаним способом ОСОБА_3 і ОСОБА_4, діючи у співучасті, заволоділи іншим військовим майном - державними грошовими коштами на загальну суму понад 400 000,00 грн.

Крім того слідством встановлено, що ОСОБА_3 постійно обіймаючи посаду заступника начальника Управління матеріальних ресурсів - начальника відділу матеріального забезпечення та планування Адміністрації Держспецтрансслужби, тобто будучи військовою службовою особою, яка займає відповідальне становище, у період з 19 квітня 2013 року по 14 травня 2013 року, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби організував укладання між військовими частинами Т0120, Т0710, Т0210, Т0320, Т0500, що входять до складу Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України з ТОВ «Чернігівський м'ясний двір» договорів на придбання м'яса яловичини за завищеними цінами на загальну суму 547786 грн.

04 вересня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 4 ст. 368 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 за участю захисників, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, тобто у сприянні ОСОБА_3 в заволодінні бюджетними грошовими коштами, дав свідчення, які викривають ОСОБА_3 у вчиненні ним цього злочину та підтвердив, що починаючи з 2011 року він неодноразово перераховував, набуті протиправним шляхом грошові кошти на розрахункові рахунки, які йому надавав ОСОБА_3, а також на свій власний картковий рахунок, банківську картку якого він передав ОСОБА_3, повідомивши код доступу до рахунку. Крім того, неодноразово мали місце факти передачі ним, здобутих злочинним шляхом грошових коштів ОСОБА_3 готівкою.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, оскільки необхідність арешту майна підозрюваного ОСОБА_3, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410, ч. 4 ст. 368 КК України, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходи зумовить неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 р. фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя заслухавши пояснення сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

В судовому засіданні слідчим не доведено та не надано належних документів під час розгляду клопотання, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, так як Інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах клопотання за 04.06.2013 року, відповідно до якої на праві приватної власності дана квартира була зареєстрована за ПАТ «Домобудівний комбінат №4», а Договір купівлі - продажу даної квартири датований 26.01.2012 року, тому слідчий суддя позбавлений можливості достеменно встановити, кому на час розгляду клопотання належить вищезазначена квартира, тому з метою не порушення прав інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України 2012 р., слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України Топалова В.З. про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Т. Г. Ільєва