справа № 216/386/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, освіта середньо-спеціальна, неповнолітніх дітей на утриманні немає, військовозобов`язаного, учасника АТО, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ОСОБА_4 30.09.2013 р. на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №51-к від 30.09.2013 р. (по стройовій частині) став проходити у цій частині (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на посаді стрільця-регулювальника у військовому званні солдата, а з 23.08.2015 р. на посаді водія у військовому званні старшого солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. з 30.09.2013 р. ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від
14.01.2015 р., затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 р., відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»
№3543-XII від 21.10.1993 р. оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 р. та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У середині вересня 2015 року ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог і умов укладеного контракту не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 21.09.2015 р. о 08.00 год. до вказаної військової частини умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився, а залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
08.11.2015 р. біля 15.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді водія у військовому званні старшого солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., ст.ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., та умов укладеного контракту про проходження військової служби у визначений час 21.09.2015 р. о 08.00 год. до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився, а залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до вказаної військової частини, правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 08.11.2015 р. біля 15.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) і заявив про себе, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений
ст.407 ч.4 КК України (в редакції Закону України №194-VIII від
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що з 30.09.2013 р. проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де займав посаду водія транспортного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення. 21.09.2015 р. з метою не відбуття в зону АТО, вирішив не з`являтися до військової частини, щоб відпочити від службових обов`язків. В період з 21.09.2015 р. по 08.11.2015 р. він знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , і лише 08.11.2015 р. прибув до військової частини п/п НОМЕР_1 . У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- заявою командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_5 від 03.11.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення, а саме: залишення солдатом ОСОБА_4 військової частини 21.09.2015 р. а.с.2;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 24.09.2015 р. № 3511, про призначення службового розслідування по факту відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_4 а.с.3;
- актом службового розслідування по факту відсутності на службі солдатів, серед яких ОСОБА_4 а.с.14-15;
- контрактом про проходження військової служби у Збройних Силах України громадянином України ОСОБА_4 від 30.09.2013 р., укладеного на три роки а.с.44-45;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2013 р. № 223, про призначення солдата ОСОБА_4 на посаду стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу а.с.54.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.4 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, брав участь в АТО, та вважає, можливим із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді арешту.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 407 ч.4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 2 (два) місяці арешту.
Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Термін відбування арешту рахувати з моменту затримання засудженого.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: