Справа № 134/1665/15-к
Провадження №11-кп/772/105/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.11.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 09.07.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня (10 класів), неодруженого, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого:

- 14.02.1991 р. Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України - 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04.11.1994 р. Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 141 КК України - 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.12.1999 р. Крижопільським районним Вінницької області судом за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206 ст. 42 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- 21.01.2004 р. Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі;

- 09.02.2004 р. Крижопільським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 23.09.2011 р. Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 395 - 1 місяць арешту;

- 01.11.2012 р. Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, 75 КК України - 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- 13.06.2013 р. Крижопільським районним судом Вінницької області іспитовий строк скасовано, направлено до Крижопільського ВЦ 113 для відбуття покарання;

- 10.07.2014 р. ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» звільнений від відбування покарання;

- 27.03.2015 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України у вигляді арешту на строк 1 місяць;

- згідно ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ,
за участю сторін кримінального провадження :

прокурора : ОСОБА_9

обвинуваченого : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_8
В с т а н о в и в :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.11.2015 року, просила скасувати вирок з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, постановити новий вирок, призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.11.2015 року, просили скасувати вказаний вирок та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати у зв`язку із недоведеністю вини обвинуваченого у інкримінованому йому правопорушенні .

Вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.11.2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 368 грн. 28 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Як убачається з вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення наступного .

06.07.2015 року близько 23 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи спільно з господарем домоволодіння, якому допоміг принести води в будинок, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , підійшов до останнього та, схопивши його двома руками за шию, почав здушувати, перекриваючи доступ кисню до легень.

Від вказаних дій ОСОБА_10 повалився на землю. Після цього, ОСОБА_7 заломавши руки ОСОБА_10 назад, своїми коліньми притискаючи їх до спини, руками дістав гаманця, який знаходився в задній кишені штанів ОСОБА_10 , в якому знаходилися гроші в сумі 118 грн. різними купюрами. Поклавши гаманець до своєї кишені, ОСОБА_7 звівся на ноги та наніс удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_10 , запитуючи де останній зберігає ще гроші, на що у відповідь почув, що всі гроші зберігаються в банку «АВАЛЬ». Коли ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_7 принести платіжну картку банку та повідомити код доступу (пін код), погодився ОСОБА_7 перестав наносити удари по тулубу ОСОБА_10 та відпустив його.Зайшовши до будинку ОСОБА_10 , зачинив за собою двері на замок. ОСОБА_7 зрозумівши, що ОСОБА_10 зачинився в будинку, наніс декілька ударів по дверях та з місця події зник у невідомому напрямку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 085 від 09.07.2015 року у ОСОБА_10 виявлено: садно в потиличній ділянці, волосяної частини голови, на границі з тім`яними ділянками; синці за правою та лівою вушними раковинами з переходом на задні поверхні вушних раковин; забій м`яких тканин обличчя, численні синці на обличчі в ділянці обох орбіт, на верхніх та нижніх повіках, з переходом у виличні ділянки; садно в ділянці нижнє-щелепного суглобу з ліва; синці по тильних поверхнях обох кістей.

Вказані ушкодження утворились внаслідок дії тупого-твердого предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних властивостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, до яких належать як кулак дорослої людини, так і взута нога дорослої людини, або ж інші предмети, що мають подібні властивості.

Синці та садна мають незначні, скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню на підставі ст. 414, ч.1 ст.438 КПК України через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку суду, в порушення вимог ст.65 КК України , а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, не дотримався вимог даних норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, а саме не в повній мірі врахував ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, те що ОСОБА_7 був неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив злочин через незначний проміжок часу після звільнення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи винного, застосувавши насильство до потерпілого , який є особою похилого віку та через свій вік та стан здоров`я не зміг чинити йому активного опору.

Прокурор вважає, що особа засудженого ОСОБА_7 та обставини вчинення ним злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпечність та неможливість його виправлення і перевиховання протягом строку призначеного судом покарання, так як призначене судом покарання є несправедливим внаслідок його м`якості.

Обвинувачений ОСОБА_7 мотивував вимоги апеляційної скарги тим, що з потерпілим ОСОБА_10 він знайомий не був, злочин відносно нього не вчиняв, оскільки на час вчинення злочину знаходився вдома, під час допиту в Крижопільському РВ УМВС України у Вінницькій області відносно нього вчинявся фізичний тиск, а також заперечував правомірність та законність проведених слідчих дій, вважає, що вони проведені з порушеннями.

Крім того, вказав, що вважає безпідставною відмову в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_11 , яка може підтвердити, коли він пішов додому, при цьому наполягав, що покази потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 не відповідають дійсності, є неправдивими.

Захисник ОСОБА_8 вважає , що вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.11.2015 року підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом не взято до уваги те, що потерпілий ОСОБА_10 вказував, що особа, яка його побила була одягнена у військову форму та представилась родичем відомого письменника ОСОБА_13 , що був родом із с. Заболотне, а його підзахисний ОСОБА_7 вказував, що був одягнутий у білу футболку та спортивні штани і ніяким родичем ОСОБА_14 не являвся. Крім того, судом було відхилено клопотання ОСОБА_7 про допит його співмешканки ОСОБА_11 , яка могла підтвердити той факт о котрій годині він пішов від неї та в чому був одягнений. Зазначене ставить під сумнів винність ОСОБА_7 ..

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційні скарги, в задоволені скарги прокурора відмовити, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 з наступних підстав

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно - є обґрунтованими, ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також, що судове слідство проведене неповно, необ`єктивно та упереджено - є безпідставними.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_7 , суд обґрунтовано послався на покази потерплого ОСОБА_10 , свідків, інші докази.

Так, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_7 , як односельця він не знав. В ніч з 6 на 7 липня 2015 року близько 23 год. біля церкви с. Заболотне зустрів ОСОБА_7 , який попросив цигарку, однак він йому відмовив , так як не палив. При цьому сам йшов додому, а ОСОБА_7 за ним (на вигляд здавалось, що він був п`яним, оскільки по дорозі хитався та присідав). Прийшовши додому взяв відро та пішов до криниці, щоб позбутися ОСОБА_7 , так як той ходив за ним. Біля криниці ОСОБА_7 нав`язав свої послуги, а саме: витягнув відро з криниці та поніс його до хати . Зрозуміши, що ОСОБА_7 не полишить його, запропонував йому кілька гривень, за те що приніс води, при цьому доставав гаманець, однак зі слів ОСОБА_7 зрозумів, що той хоче горілки. Потерпілий ввімкнув світло на ганку, однак ОСОБА_7 вимкнув світло і почав душити його ззаду за шию, коли він присів на землю, ОСОБА_7 забрав з кишені потерпілого гаманець з грішми, при цьому бив по голові, обличчі. Зрозумівши, що ОСОБА_7 хоче ще грошей, він сказав, що гроші в банку «Аваль». Під приводом видачі банківської картки йому вдалося зайти до хати та закрити двері, а ОСОБА_7 ще трохи пошумів, та згодом пішов в невідомому напрямку. На другий день він розповів сусіду ОСОБА_15 про те, що його побив та пограбував невідомий чоловік. Впізнав ОСОБА_7 з поміж інших осіб, як особу, що його пограбувала, з фотосвітлин, які були надані в міліції, а згодом і на очній ставці з ОСОБА_7 (як по обличчю так і по голосу).

Покази потерпілого ОСОБА_10 узгоджуються з показами свідків.

Зокрема свідок ОСОБА_12 пояснила під час судового розгляду , що вона проживає поряд з потерпілим ОСОБА_10 і 06.07.2015 року близько 23 год., вийшовши на вулицю, поблизу криниці побачила односельця ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_10 , яких освітлював ліхтар. Даних осіб вона також впізнала по голосу.

Крім того, свідок пояснювала, що ОСОБА_7 йшов з відром в сторону будинку ОСОБА_10 та говорив потерпілому : «Дай я занесу відро, а ти йди вперед, бо я не знаю куди йти». Через кілька днів їй стало відомо, що ОСОБА_10 побили та забрали гроші.

Свідок ОСОБА_15 пояснював, що 08 липня 2015 року йому від ОСОБА_10 стало відомо, що останнього побив невідомий чоловік, який забрав гаманець, в якому знаходились кошти в сумі 100 грн. .

Свідок ОСОБА_16 пояснював , що в 2015 році він був присутнім в якості понятого під час пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 фотознімків, по яких останній по фотознімку під номером 3 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка з застосуванням сили та спричиненням тілесних ушкоджень 6 липня 2015 року

заволоділа його гаманцем з грішми.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими доказами, а саме:
- висновком експерта № 085 від 09.07.2015 року , згідно якого у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців та саднен, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 51 52 ) .

-протоколом огляду місця події ( з фототаблицями) від 9.07.2015 року,згідно якого оглянуто домогосподарство ОСОБА_10 , де було здійснено грабіж ( а.с. 44-49).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка з застосуванням сили та спричиненням тілесних ушкоджень 6 липня 2015 року заволоділа його гаманцем з грошима ( а.с. 54) .

Належним чином оцінивши докази з точки зору належності , допустимості, достовірності, об`єктивно з`ясувавши обставини, які ними підтверджені , суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо намагання обвинуваченим ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності та ухвалив обґрунтоване, вмотивоване рішення щодо наявності підстав для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що на досудовому слідстві він давав пізнавальні покази під тиском працівників міліції, апеляційним судом до уваги не беруться, так як не підтверджені належним чином.

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 на те, що на висновки суду впливають пояснення потерпілого ОСОБА_10 про те, що особа, яка його побила була одягнена у військову форму та представилась родичем відомого письменника ОСОБА_13 , що був родом із с. Заболотне, а його підзахисний ОСОБА_7 вказував, що був одягнутий у білу футболку та спортивні штани і ніяким родичем ОСОБА_14 не являвся є безпідставним, оскільки рішення суду ґрунтується на сукупності зібраних доказів, зокрема потерпілий послідовно давав покази щодо скоєного відносно нього кримінального правопорушення, та впізнав обвинуваченого впоміж інших осіб, яку особу, яка його пограбувала по фотознімках, які були надані в міліції, а згодом і на очній ставці з ОСОБА_7 ( як по обличчю так і по голосу).

Суд апеляційної інстанції не приймає посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на свідка ОСОБА_11 , як на доказ його невинуватості, оскільки остання , яка є співмешканкою обвинуваченого є зацікавленою особою в подальшій долі обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного , те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, що підтверджується вимогою ІЦ ( а.с. 8-9), негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, наявність обставин, що відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання , вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння відносно особи похилого віку, рецидив злочину, відсутність обставин , що відповідно ст.66 України пом`якшують покарання та вірно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфікується його діяння.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.

Вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.11.2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, засудженим , який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Згідно ч.4 ст.352 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції, набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4