Справа №1/1408/59/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.12 року Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі судового засідання Канюковій В.О., з участю прокурора Лук»яненко І.С., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальну справу по звинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

-26.09.1980 року Ленінградським районним судом м.Києва за ст.141 ч.2 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-11.01.1983 року Черняховським районним судом Житомирської області за ст.142 ч.2 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна;

-02.01.1990 року Конотопським районним судом Сумської області за ст.215-3 ч.3 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

-29.04.1998 року Васильківським районним судом Київської області за ст.142 ч.2 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі;

-22.01.1999 року Ірпінським міським судом Київської області за ст.129-1, 43 КК України до 10 (десяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. 07.11.2006 року вирок переглянуто Білоцерківським міським судом Київської області і постановою суду згідно ст.82 КК України не відбутий термін 2 (два) роки 6 (шість) місяців 9 (дев»ять) днів замінено на обмеження волі в залік з 07.11.2006 року по 29.11.2006 року;

- 17.12.2008 року Ірпінським міським судом Київської області за ст.390 ч.1, ст.71 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, звільнений 13.04.2009 року по відбуттю терміна покарання;

-28.09.2010 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ст.190 ч.2, ст.15 ч.1, ст.70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.81 КК України по постанові Уманського міського районного суду Черкаської області від 22.03.2012 року звільнений умовно-достроково на 10 (десять) місяців 6 (шість) днів, судимості не погашені,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.186 ч.2, та ст. 289 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання згідно з постановою Уманського міського районного суду Черкаської області від 22.03.2012 року на 10 місяців і 6 днів, протягом не відбутої частини покарання, вчинив нові злочини при слідуючих обставинах.

26 травня 2012 року приблизно біля 22 години 40 хвилин, підсудний ОСОБА_2, переслідуючи корисливу мету та прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров»я потерпілого, імітуючи наявність у нього колючо-ріжучого предмета, приставив до тулубу потерпілого ОСОБА_3 поліетиленовий пакет з предметами особистої гігієни, у вигляді бритвиного-станка, зубної щітки та зубної пасти, які потерпілий вважав ножем, та шляхом усних погроз, змусив потерпілого залишити і віддати йому свій автомобіль НОМЕР_1, заволодівши яким, приїхав ним до себе додому в с.Озерна, Звенигородського району Черкаської області, де і був затриманий працівниками міліції 28.05.2012 року.

Спричинивши тим самим потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 11 186 грн. 36 коп., які йому повністю відшкодовано в ході досудового слідства шляхом вилучення та повернення вказаного автомобіля.

Він же, підсудний ОСОБА_2, після того, як потерпілий ОСОБА_3 виконав його вимогу та віддав свій автомобіль, і став виходити з цього автомобіля, та намагався забрати звідти належний йому, потерпілому мобільний телефон марки «Сіменс А 55», переслідуючи корисливу мету і прямий умисел на відкрите заволодіння чужого майна та без застосування насильства, наказав потерпілому ОСОБА_3 залишити йому цей мобільний телефон, та зняти з пальця срібний перстень, заволодівши якими, розпорядився викраденим на свій розсуд.

Тим самим підсудний ОСОБА_2 спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 34 грн., з яких 20 грн. було відшкодовано в ході досудового слідства.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинені вказаних дій визнав частково, а саме в тому, що заволодів належними речами потерпілого і його автомобілем без застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров»я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, щиро кається у своїх діях.

В даних суду свідченнях підсудний ОСОБА_2 пояснив суду, що в той день, як ним був вчинений вказаний злочин, він вранці приїхав у місто Первомайськ Миколаївської області до свого дядька. Не заставши його вдома, вирішив взяти таксі і поїхати назад додому в с.Озерне Черкаської області.

Поблизу того місця, де проживає його дядько, він помітив на стоянці таксі, куди й підійшов. Це був автомобіль марки ВАЗ-21063, темно-синього кольору під управлінням потерпілого ОСОБА_3

В цей момент у нього виникла думка якимось чином заволодіти вказаним транспортним засобом щоб самому ним поїхати додому. Однак він сказав потерпілому, що хоче поїхати в Одесу і пообіцяв йому заплатити за це 100 доларів США, на що останній погодився.

Щоб у потерпілого не виникло підозри щодо його намірів, він попросив його заїхати спочатку в в с. Кумарі Первомайського району, де він зробив вигляд що шукає якусь циганку. Звідти вони поїхали в напрямку смт. Криве Озеро.

Дізнавшись, що у водія немає грошей, він вирішив продати свій мобільний телефон, щоб на ці кошти придбати бензин, так як у нього теж не було достатньо грошей для цього.

Біля Кривого Озера, він взяв зі свого поліетиленового пакету чорного кольору зарядний пристрій і продав його разом з своїм мобільним телефоном за 300 грн., в придорожньому кафе і на 200 грн., купив бензин яким заправив таксі. Той пакет з якого він брав зарядний пристрій, ввесь час знаходився на задньому сидінні. В ньому також були бритвенний пристрій з довгою ручкою, зубна щітка та зубна паста. Потерпілий бачив коли він брав з цього пакету зарядний пристрій і коли він ставив цей пакет на місце.

З Кривого Озера вони поїхали по трасі Київ-Одеса в напрямку м.Одеси. Коли пересікли трасу Кіровоград-Платонове, він попросив потерпілого повернути на ліворуч, під тим приводом, що він хоче в одному із ближніх сіл забрати свою тещу. Проїхавши по цій трасі кілометрів 10, потерпілий на його прохання звернув праворуч і вони заїхали в село Краснівка, де він раніше ніколи не був. Він весь час сидів поруч з потерпілим на передньому сидінні. Коли вони заїхали в село, то він попросив потерпілого зупинитись, де він вирішив поговорити щодо своїх намірів, щоб той злякався.

Там він вийшов з автомобіля і відійшов, а через декілька хвилин повернувся назад, і сів на своє місце. Потерпілий з автомобіля не виходив.

Потім він сказав потерпілому, що йому потрібен його автомобіль. При цьому в нього нічого не було в руках.

Пакет в цей момент був на задньому сидінні, і він в руки його не брав так, як це стверджує потерпілий.

При цьому він сказав потерпілому, що якщо він не вийде по хорошому то вийде по поганому, на що потерпілий погодився. Йому він пообіцяв що поверне автомобіль через дві години і взяв з нього слово, що той подзвонить в міліцію, якщо автомобіль у вказаний час не буде повернутий.

На його прохання потерпілий сказав, що документи на автомобіль знаходяться під сонцезахисним пристроєм. Там дійсно були документи на автомобіль, його права і здається «страховка».

Виходячи з автомобіля потерпілий попросив дозволу взяти свій мобільний телефон, який знаходився між сидіннями , але він не дозволив, пославшись на те, що потерпілий може подзвонити в міліцію. Крім цього, він попросив потерпілого віддати йому срібний перстень, який останній зняв з пальця.

Залишивши потерпілого в цьому селі, він поїхав додому в с.Озерна Черкаської області.

Приблизно через кілометрів 40 від місця злочину, він викинув шашку «Таксі» в кювет, рацію викинув раніше, а перстень та свій хрестик з ланцюжком обміняв у одного із водіїв на автозаправці в обмін на 6 літрів бензину.

Коли він приїхав додому в с. Озерна Черкаської області, то сказав своїй співмешканці ОСОБА_4 що цей автомобіль він взяв в борг в оренду. В цей же момент його затримали працівники міліції та вилучили у нього вказаний автомобіль та мобільний телефон.

Крім часткового визнання свої вини самим підсудним ОСОБА_2, його вина у вчиненні вказаних дій повністю встановлена в судовому засіданні і підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що він являється власником автомобіля марки ВАЗ №2106 темно-синього кольору, державний знак НОМЕР_2, 1985 року випуску, який використовує як «Таксі», працюючи таксистом в «приватному таксопарку» в м.Первомайськ.

При собі він мав рацію по якій підтримував зв»язок з таксопарком. На його автомобіль було встановлено зйомний знак «Таксі».

26 травня 2012 року близько 20 години він перебуваючи у вказаному автомобілі на вулиці Готвальда міста Первомайська Миколаївської області, чекав пасажирів. Там до нього підійшов раніше не знайомий йому підсудний ОСОБА_2, на прохання якого він погодився відвезти останнього спочатку в село Кумарі Первомайського району, а потім в місто Одесу, за що підсудний пообіцяв заплатити йому 100 грн.

Коли вони приїхали в село Кумарі, то там ОСОБА_2 став розшукувати якусь жінку по кличці «Рута», але не знайшов. Після чого вони поїхали в напрямку міста Одеси.

При собі у підсудного був поліетиленовий пакет темного кольору, на дні якого щось знаходилось.

Коли підсудний дізнався, що у нього немає грошей на бензин, то біля смт.Криве Озеро сам заправив його автомобіль. Йому він сказав, що продав свій мобільний телефон щоб розрахуватись за бензин, так як у нього були тільки долари, але на них не хотіли продавати бензин.

Коли підсудний виходив до заправки, то з свого пакету, який знаходився на задньому сидінні, взяв зарядний пристрій до мобільного телефону. Що було ще в пакеті він не знає.

По дорозі на Одесу, він на прохання підсудного звернув ліворуч на трасу Кіровоград-Платонове, по якій вони поїхали в сторону Кіровограда, де, як сказав ОСОБА_2, він в одному із сіл мав забрати свою тещу. Весь цей час підсудний сидів поруч з ним на передньому пасажирському сидінні. По вказівці підсудного вони звернули праворуч і заїхали в село Краснівку, Врадіївського району Миколаївської області, де через метрів 500 зупинилися на прохання підсудного, який взяв з собою свій пакет, та вийшов з автомобіля. Він же з автомобіля не виходив. На вулиці в той час було темно, тому він не бачив що там робив ОСОБА_2. Через декілька хвилин, підсудний повернувся і сів поруч на своє місце на передньому сидінні. Потім підсудний ОСОБА_2 сказав, що у нього є до нього серйозна розмова. Коли він запитав у ОСОБА_2 що той хоче, то ОСОБА_2 відповів, що йому потрібен його автомобіль. У відповідь на його заперечення, підсудний приставив йому до тулуба справа твердий гострий предмет, який як він почув по характерному шелесту знаходився в поліетиленовому пакеті, і при цьому підсудний пригрозив, що якщо він не віддасть свій автомобіль по хорошому, то забере його по поганому. Припускаючи, що в пакеті знаходиться ніж або інший колото-ріжучий предмет, він дуже злякався і відчуваючи загрозу для свого життя, погодився віддати ОСОБА_2 автомобіль, і коли хотів з нього вийти, ОСОБА_2 забрав від нього вказаний предмет. Після цього, він на запитання ОСОБА_2 сказав, що документи на автомобіль знаходиться під сонцезахисним козирком. Там же були його водійське посвідчення та страховка на автомобіль.

В момент коли він став виходити з автомобіля, і хотів забрати свій телефон, який знаходився між сидіннями, ОСОБА_2 не дозволив йому це зробити і залишив цей телефон собі. Потім він на вимогу ОСОБА_2 віддав йому свою рацію, яка висіла у нього на грудях та зняв з пальця срібний перстень.

Вказані предмети він віддав після того, як ОСОБА_2 сховав той предмет який приставляв до нього, так як боявся, що підсудний в разі відмови, знову застосує цю зброю.

Підсудний ОСОБА_2 сказав потерпілому ОСОБА_3, що поверне йому автомобіль через години дві.

Серед документів в багажнику автомобіля знаходився спеціальний знак для «Таксистів» .

Після затримання підсудного з»ясувалося, що рація і його посвідчення зникли.

Спеціальний знак «Таксі» був знайдений в кюветі біля села Перчаново, Кіровоградської області.

Свої позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди з підсудного ОСОБА_2 він підтримує.

Свідок ОСОБА_5 в даних суду свідченнях пояснив суду, що він зі своєю хворою дружиною проживає у власному будинку в с.Краснівка, Врадіївського району. Вданому селі крім нього проживає ще одна сім»я, інші будинки пустують.

Восени 2012 року близько першої години 30 хвилин, його розбудив і покликав молодий чоловік, який сказав, що він на таксі підвозив якогось чоловіка який біля цього села, погрожуючи йому ножем, заволодів його легковим автомобілем «Таксі», і попросив у нього дозволу зателефонувати про це в міліцію. Так, як у нього не було ні мобільного, ні стаціонарного телефону, то він порядив останньому піти до сусіда ОСОБА_6.

Ці ж обставини підтверджуються:

- свідченнями даними на досудовому слідстві свідком ОСОБА_4, з яких вбачається, що починаючи з травня місяця 2012 року, вона являється співмешканкою підсудного ОСОБА_2 26 травня 2012 року вранці підсудний ОСОБА_2 почав кудись квапитися, на її запитання куди він зібрався, останній відповів, що йому «нада», і відтоді вона його не бачила. 28 травня 2012 року близько 15.00 год., коли вона поверталася додому, то в цей час біля неї зупинився не відомий їй раніше автомобіль марки ВАЗ2106, темно-синього кольору, і за кермом якого сидів ОСОБА_2, який їй сказав, щоб вона сіла в автомобіль. Прийнявши запрошення, вона сіла і почала запитувати підсудного де він взяв це авто, на що останній їй нічого не пояснив, лише відповів, що купив. Потім між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2 почав її заспокоювати. Коли він її підвіз до їхнього мешкання, то відразу ж з»явилися працівники міліції , і від яких вона дізналася, що підсудний ОСОБА_2 викрав цей автомобіль (а.с.16);

- Протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_2 від 28.05.2012 року з якого вбачається, що працівники міліції вилучили в останнього автомобіль марки ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Сіменс-А 55» (а.с.14);

- Протоколом огляду місця події від 30.05.2012 року згідно якого потерпілий ОСОБА_3 добровільно видав шашку «Таксі» (а.с.40);

- Висновком товарознавчої експертизи №93 від 07.06.2012 року згідно якого вартість мобільного телефону «Сіменс А 55» становить 20 грн. (а.с.31-36);

- Висновком товарознавчої експертизи №14 від 14.06.2012 року згідно якої вартість автомобіля марки ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_3, кузов ХТА21060 F 1255155, станом на 26.05.2012 року становить 11 186 грн. 36 коп. (а.с.84-86);

- Протоколом ВООП від 30.05.2012 року згідно якого потерпілий ОСОБА_3 розповів та показав як саме відносно нього був вчинений злочин (а.с.48-51).

Дослідивши вказані докази, суд вважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_2 в відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, і кваліфікує ці його дії по ч.2 ст. 186 КК України , а також його вину в незаконному заволодінні транспортним засобом поєднаного з погрозою застосування насильства що є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, і кваліфікує ці його дії за ч.3 ст.289 КК України.

Суд вважає, що доводи підсудного про те, що він не приставляв до потерпілого свій поліетиленовий пакет, де знаходилися його речі - бритвений станок, зубна щітка та зубна паста, та не погрожував ним як ножем, чи іншою зброєю, є надуманими, і повністю спростовуються як свідченнями самого потерпілого, свідка ОСОБА_5, якому потерпілий розповів про застосування підсудним до нього ножа, при заволодінні його автомобілем.

Сам же підсудний підтвердив, що у нього при собі дійсно був поліетиленовий пакет з зазначеними речами, які при їх дотику до тулубу потерпілого могли ним сприйматися ним як колючо-ріжуча холодна зброя.

Суд також вважає, що при вказаних обставинах, є сумнівним те, що потерпілий міг погодитися віддати підсудному свій автомобіль без застосування названих предметів.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує, як помякшуючими відповідальність обставинами його щире каяття.

Обтяжуючими відповідальність обставин суд враховує те, що підсудний вчинив злочин в період умовно дострокового звільнення, та рецидив злочину .

Враховуючи викладене, обставини справи, особу підсудного ОСОБА_2, його судимості в минулому, та небажання стати на шлях виправлення, ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів, вказані помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, суд вважає доцільним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, та частково приєднати до цього покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Розглядаючи позов ОСОБА_3 про стягнення 1440(одну тисячу чотириста сорок) грн. з підсудного ОСОБА_2 в рахунок погашення матеріальної шкоди та 5000 (п»ять тисяч) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, вважає, що вони підлягають повному задоволенню.

Розглядаючи клопотання НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області про судові витрати пов»язані з проведенням товарознавчої експертизи в сумі 382 (триста вісімдесят дві) грн. 20 коп. суд вважає, що вони підлягають повному задоволенню, оскільки підтверджуються відповідним розрахунком.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним по ст.ст.186 ч.2 та 289 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

-по ст.186 ч.2 КК України - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-по ст.289 ч.3 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією належного засудженому всього майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією належного засудженому всього майна.

Згідно ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Ірпінського районного суду Київської області від 17.12.2008 року, і остаточно визначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з конфіскацією належного засудженому всього майна.

Обрану відносно нього міру запобіжного заходу залишити туж саму-тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 зарахувати з 28.05.2012 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 1440(одну тисячу чотириста сорок) грн., в рахунок погашення матеріальної шкоди та 5000 (п»ять тисяч) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області судові витрати пов»язані з проведенням товарознавчої експертизи в сумі 382 (триста вісімдесят дві) грн. 20 коп.

Речові докази по справі: шашку з написом «Таксі», мобільний телефон марки «Сіменс А 55», які передано на відповідальне зберігання у Врадіївський РВ УМВС України в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_3 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Врадіївського районного суду М.Т.Висоцький