Єдиний унікальний номер 234/1612/16-к
Номер провадження 11-сс/775/88/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Донецької області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04 лютого 2016 року, якою у кримінальному провадженні №0000642 продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 2583 ч.1, 260 ч.2, 263 ч.1 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

строком до 3 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000642.

20 листопада 2015 року у даному кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

28 січня 2016 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 2583 ч.1, 260 ч.2, 263 ч.1 КК України.

03 лютого 2016 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 5 місяців до 4 квітня 2016 року.

04 лютого 2016 року слідчий суддя Краматорського міського суду Донецької області у даному кримінальному провадженні продовжив строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 3 квітня 2016 року.

З ухвалою не погодився захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , та оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність судового рішення, просила оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що слідчий суддя в супереч вимог кримінального процесуального законодавства не врахував, що клопотання подане з пропуском строків, прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків, існування терористичної організації ДНР законом не визначено. Висновки слідчого судді про неможливість застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід суперечить вимогам КПК України. В оскаржуваній ухвалі зазначено, що про підозру ОСОБА_8 повідомлено 28 лютого 2016 року, яке ще не настало, а тому він тримається під вартою без повідомлення про підозру.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін, з таких підстав.

Виходячи зі змісту ст.177 ч.2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені ст.177 ч.1 КПК України.

Відповідно до змісту ч.ч.3, 5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що подальше тримання під вартою підозрюваного виправдовують такі обставини: заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя правильно виходив з того, що Безверхньому у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 2583 ч.1, 260 ч.2, 263 ч.1 КК України.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, на що вказує витяг з кримінального провадження (а.с.8,9) та копією повідомлення про нову підозру від 28 січня 2016 року (а.с.27-33).

Доводи апелянта, про зазначення слідчим суддею дати повідомлення про підозру 28 лютого 2016 року, є явною опискою і не вказують на відсутність підстав для застосування запобіжного заходу передбачених ст.177 ч.2 КПК України.

Не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства і доводи апелянта про неможливість кваліфікувати дії підозрюваного за ст.2583 КК України, через відсутність постанови Верховної Ради України про визнання ДНР терористичною організацією.

Так, згідно змісту ч.1 ст.24 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» № 638-IV від 20 березня 2003 року, організація відповідальна за вчинення терористичного акту визнається терористичною за рішенням суду.

Таким чином, для кваліфікації дій підозрюваного органами досудового розслідування за ст.2583 КК України, не потрібно будь-якого законодавчого акту про визнання ДНР терористичною організацією.

Не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції й доводи апелянта про відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, та про можливість застосувати до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя обґрунтовано врахував характер злочинів, у вчиненні яких підозрюється Безверхній, пов`язаних із можливістю в`їзду на тимчасово окуповану територію України, що вказує на його можливість переховуватись від органів досудового слідства та суду. Зазначені ризики мали місце під час застосування запобіжного заходу і на даний час не зменшились.

Крім того, законним є висновок слідчого судді про неможливість застосувати до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це прямо передбачено ч.5 ст.176 КПК України.

Не залишились поза увагою слідчого судді і обставини, що перешкоджають закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 . Так, для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій.

Щодо стосується доводів захисника про тривале тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та про неодноразове продовження цих строків, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони також не вказують на порушення діючого законодавства.

З матеріалів судової справи вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000642 продовжено до 5 травня 2016 року (а.с.25-26).

Станом на час прийняття оскаржуваного судового рішення сукупний строк тримання під вартою ОСОБА_6 не перевищував 3 місяців.

Як передбачено ч.3 ст.197 КПК України, у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати 12 місяців.

Крім того, як зазначає ЄСПЛ у рішенні по справі «Шалімов проти України» від 4 березня 2010 року: П.50 «питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, неможна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватись в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших, справу «Лабіта проти Італії»).

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми права, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

У задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04 лютого 2016 року, якою у кримінальному провадженні №0000642 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 2583 ч.1, 260 ч.2, 263 ч.1КК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: