Провадження № 1-кп/344/512/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , уродженця с. Нова Скоморохи Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

27 серпня 2015 року близько 13.30 години ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався проїзною частиною по вул. Крихівецька в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради у напрямку смт Богородчани.

Під час руху водій ОСОБА_4 проігнорував дорожній знак 1.33 «Діти» та, не зменшуючи швидкість, продовжив рух прямо. В цей час по регульованому пішохідному переході, позначеному дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», на зелене світло світлофору з права на ліво відносно напрямку руху згаданого автомобіля на велосипед марки «GT Aualanche-Spiritus» почала перетинати проїзну частину дороги неповнолітня ОСОБА_5 ..

При наближенні до регульованого пішохідного переходу ОСОБА_4 проявив неуважність, проігнорував світлофор, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не надав дорогу велосипедисту, своєчасно не вжив заходів для зменшення руху аж до зупинки автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_6 .

При цьому водій ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.7., відповідно до якого водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності; п. 2.3. б), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; п. 12.1., в якому зазначено, що під ж час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої неповнолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці із зміщенням відломків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив суду, що він дійсно проявив неуважність, проігнорував світлофор, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не надав дорогу, своєчасно не вжив заходів для зменшення руху аж до зупинки автомобіля та здійснив наїзд на потерпілу, котрій спричинив тілесні ушкодження. Розкаюється у вчиненому, просить врахувати що він надав першу медичну допомогу потерпілій, крім того завдана шкода потерпілій відшкодована, просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають, просять обвинуваченого суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, думку потерпілої та її законного представника, які просять обвинуваченого суворо не карати.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст. 286 ч. 1 КК України у виді штрафу.

Зважаючи на особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, думку потерпілої та її законного представника, які просять обвинуваченого суворо не карати, поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, добровільне відшкодування ним шкоди, суд вважає за можливе при призначенні покарання не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (р/р №0002, код ЗКПО: 37952250, МФО 836014, код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження» банк отримувач ГУДКСУ в Івано-Франківській області 1657 (одну тисячу шістсот п`ятдесят сім) гривень 26 (двадцять шість) копійок витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_3 , який зберігається в ОСОБА_4 вважати повернутим ОСОБА_4 .

Речовий доказ велосипед марки «GT Aualanche-Spiritus», який зберігається в ОСОБА_8 - вважати повернутим за належністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1