Справа № 743/1211/15-к
Провадження №1-кс/743/120/15
У Х В А Л А
14 вересня 2015 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 ,

старшого прокурора прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_4 ,
слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 30 травня 2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 5 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2015 року до слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана скарга представника потерплої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 , в якій ставиться вказується, що постанова слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 30.05.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000067 від 05.12.2012 року за фактом смерті ОСОБА_7 , на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. є неправильною та підлягає скасуванню, так як висновки слідства не відповідають обставинам справи та доказам, а саме ОСОБА_8 , в порушення п.п. 12.1-12.3 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху за умов темної пори доби, слизького стану дороги та наявності колії, при виникненні небезпеки виявлення на дорозі пішохода не гальмував, а подаючи звуковий сигнал, продовжував рух та збив ОСОБА_7 , тіло якого, з причин великої швидкості, було відкинуто ударом авто на узбіччя, а саме авто з`їхало в кювет. Вказує, що на порушення п.4.4 та п. 4.14 «ґ» Правил дорожнього руху з боку Бороліса помилково посилаються експерти у висновках та слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, так як вони не стосуються вказаної дорожньої ситуації. В даному випадку, оскільки місце ДТП поза межами населеного пункту повинен застосовуватись п. 4.3 ПДР. У зв`язку з чим, водій ОСОБА_9 повинен був передбачити можливість руху пішохода по проїзній частині, врахувати, що рухається колією з ожеледдю. Крім того, вважає, що неповнота досудового розслідування полягає і втому, що слідчим не перевірено доводів потерпілої з приводу телефонних розмов з чоловіком безпосередньо перед ДТП, що спростовує версію ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_7 лежав на проїзній частині під час наїзду на нього.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав свої вимоги, просив постанову слідчого скасувати. Також просив визнати незаконною бездіяльність слідчого щодо не направлення копії постанови ОСОБА_6 на протязі 3 місяців, визнати порушення розумних строків досудового розслідування. В обґрунтування вказує, що досудове розслідування ведеться упереджено, з порушенням строків, факти перекручуються, слідство намагається відповідальність в порушенні ПДР покласти на померлого. Вказує на некомпетентність слідчого та експертів, які проводили експертизу, на не знання ними Правил дорожнього руху, бо п. 4.4 ПДР стосується дії пішохода в населеному пункті. Поза населеним пунктом пішохід має дотримуватись п.4.3 ПДР. Вказує на сумнівність показів свідків ОСОБА_10 , які є родичами ОСОБА_9 . Вказує, що враховуючи стан дорожнього покриття, наявність на ньому снігових наметів, враховуючи те, що вказане ДТП відбулось поза межами населеного пункту, то померлий ОСОБА_11 не порушував п. 4.3 ПДР, та фактично, як «кролік був загнаний в пастку». Навпаки, ОСОБА_9 не врахував дорожню обстановку, тобто порушив п. 12.2, 12.3 ПДР та позбавив життя батька 3 дітей. Припускає, що ОСОБА_9 був в стані сп`яніння та впевнений, що швидкість була набагато більша 70 км./год.. Наголошує на тому, що з показів свідків ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_9 «сигналив», а ОСОБА_11 налякався цього, що, а не середньої ступеню алкогольне сп`яніння, стало причиною того, що ОСОБА_11 опинився на дорозі в лежачому стані.

Старший прокурор прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_4 та слідчий СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 вважали постанову законною, а доводи скарги необґрунтованими, оскільки висновком експерта від 19.05.2015 р. в черговий раз підтверджено, що ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути ДТП, що останній рухаючись на автомобілі зі швидкістю 70 км. на год., не перевищував допустиму швидкість 74 км./год., що померлий ОСОБА_7 порушував вимоги п.4.4, 4.12 «ґ» Правил дорожнього руху. Також вказується, що за даними оператора мобільного зв`язку померлий не виходив на зв`язок з дружиною з 22-00 год. по 23-00 год. 4 грудня 2012 р.

Вислухавши представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 , старшого прокурора прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_4 , слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 , дослідивши доводи скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що 04.12.2012 року до Ріпкинського РВ УМВС надійшло повідомлення про смерть невстановленого чоловіка на автодорозі Любеч-Славутич і за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000067.

За наслідками досудового розслідування було встановлено, що близько 22 години 40 хвилин 04.12.2012 року, на проїздній частині автодороги Славутич-Любеч між с.Редьківка та с.Губичі, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Міцубісі д.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпілий помер на місці.

Постановою слідчого СВ Ріпкинського УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 30 травня 2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 5 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий виходив з того, що:

- пішоход ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, лежав на проїжджій частині автодороги, порушивши вимоги п.4.14г ПДР України і його дії знаходяться в причинному зв`язку із ДТП;

- швидкість руху 70 км./год. перебуває в діапазоні максимально допустимої безпечної швидкості по умовам видимості елементів дороги в напряму руху 62,2-74 км./год.;

- водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості, в тому числі і шляхом екстренного гальмування, уникнути наїзду на пішохода і з технічної точки зору в його діях не вбачається невідповідності вимогам п.п. 12.3 ПДР.

Згідно зі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 304 КПК скарги на рішення слідчого можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження: дата прийняття оскаржуваної постанови - 30 травня 2015 року, дата отримання її копії ОСОБА_6 08.09.2015 р., а скарга на постанову слідчому судді надійшла по пошті 11.09.2015 р..

Таким чином, строки визначені ст.. 304 КПК України при поданні скарги не порушені.

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається у формі постанови.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

- зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

- мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Виходячи з правового аналізу даних норм у взаємозв`язку з приписами ст. 284 КПК України, можна прийти до висновку, що рішення слідчого у формі постанови про закриття кримінального провадження можливе після дослідження ним всіх обставин, оцінки ним кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та з відображенням в постанові результатів такої оцінки доказів.

Даючи оцінку даній постанові слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (з змінами та доповненнями).

Розділом 4 Правил дорожнього руху унормовані обов`язки та права пішохода.

Зокрема,

- п. 4.3 цих Правил передбачає, що за межами населених пунктів пішоходи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини, повинні йти назустріч руху транспортних засобів;

- п 4.4 цих Правил передбачає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху;

- п. 4.14 «ґ» цих Правил передбачає, що пішоходам забороняється затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

На думку представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 , померлий ОСОБА_7 рухаючись поза межами населеного пункту повинен був керуватись п. 4.3 Правил дорожнього руху, а не п.4.4 та п. 4.14 «ґ», як вказують експерти у висновках та слідчий в постанові про закриття кримінального провадження.

В той же час, в оскаржуваній постанові не дана оцінка вказаній позиції представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 , що свідчить про неповноту в дослідженні слідчим обставин кримінального провадження.

Крім того, поверхово проведено слідчим виконання ухвали слідчого судді Ріпкинського районного суду ОСОБА_12 від 21.03.2013 р. № 743/326/13-к в частині встановлення місця знаходження одягу і взуття ОСОБА_7 та в частині призначення трасологічної експертизи, з метою визначення, чи маються на них механічні пошкодження і сліди транспортного засобу. Так, в постанові про закриття кримінального провадження слідчий виклавши показання потерпілої ОСОБА_6 вказав, що одяг загиблого з приміщення моргу не забирався та місце перебування його не відоме, скоріш за все одяг знищили, так як забирали тіло в іншому одязі, не дав їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності. Крім того, в постанові відсутні мотиви з яких слідчий не призначив судову-трасологічну експертизу.

Також в постанові про закриття кримінального провадження належним не наведено підстав відсутності сумнівів у достовірності показань ОСОБА_13 та ОСОБА_13 , оскільки останні перебувають в родинних відносинах з ОСОБА_9 та є особами заінтересованими у результатах досудового розслідування.

Слідчим не виконанні вимоги ухвали слідчого судді Ріпкинського районного суду ОСОБА_12 від 21.03.2013 р. № 743/326/13-к в частині призначення автотехнічної експертизи з питання про те, чи в робочому стані знаходились зовнішні освітлювальні прилади автомобіля в момент ДТП, або неможливості проведення даної експертизи.

Слід звернути увагу на те, що при судово-токсикологічній експертизі корві від трупа виявлений етанол в концентрації 2,2 г/л, що стосовно до живої людини відноситься до середнього ступеню алкогольного сп`яніння.

В даному випадку не перевірено чи міг ОСОБА_7 , перебуваючи в даному стані, заснути на дорозі.

Позиції адвоката ОСОБА_3 щодо того, що ОСОБА_7 почувши сигнал від автомобіля впасти на землю не дана належна оцінка в постанові про закриття провадженн.

На даний час можливість проведення зазначених слідчих дій та отримання нових доказів по справі не вичерпана.

Таким чином, постанова слідчого СВ Ріпкинського УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 30 травня 2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 5 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення є передчасною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, а матеріали даного провадження повертаються до СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області для проведення слідчим всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, для оцінки ним кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ріпкинського УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 від 30 травня 2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 5 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 5 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України повернути Ріпкинському РВ УМВС України для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14