Справа № 466/8304/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/977/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року колегія cуддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова про відмову в задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, уродженця с.Новопавлівка Маловисківського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 28.11.2012 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року, було відмовлено в задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_8 .
На дану ухвалу, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.
В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова, якою відмовлено в задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_8 .
В обґрунтування покликається на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, а саме на те, що суд не прийняв до уваги той факт, що він довів своє виправлення сумлінною працею та поведінкою за час перебування в Личаківській виправній колонії №30, що лягло в основу спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно нього. Крім того звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно поставив під сумнів рішення адміністрації Личаківської ВК №30 та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Також звертає на те, що згідно ст.. 89 КК України всі його попередні судимості є погашені. Крім того, вказує на те, що власник підприємства на яке він мав би працевлаштуватися добре обізнаний з його кримінальним минулим та повністю йому довіряє.

Заслухавши доповідача, захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання Личаківської виправної колонії № 30, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що наведені обставини в поданні є недостатніми для висновку про те, що засуджений став на шлях виправлення а також матеріали подання в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк.

Вимоги чинного КК України (ч.3 ст. 82 КК України) вказують на те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_8 , затвердженої 15.09.2015 року в.о. заступника начальника Личаківської ВК №30, останній за час відбування покарання в установі порушень вимог режиму утримання не допускав. Адміністрацією установи два рази заохочувався.

Вину у вчиненому визнав повністю, працевлаштований на будівельній дільниці, до праці відноситься добре, приймає участь у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, на добровільних засадах без оплати праці залучається до робіт з покращення комунально-побутових умов відділення. 26.03.2015 року комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.ст.100, 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Твердження захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення - не обумовлена достатніми підставами, оскільки матеріали подання в своїй сукупності не свідчать про виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 , якою відмовлено в задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4