28.01.2015
Справа №642/31/15к
Провадження № 1/кс/642/252/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , громадянина ОСОБА_4 , який подав клопотання про скасування арешту, розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:
26 січня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 з проханням скасувати повністю арешт належного йому на праві приватної власності домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2015 р., посилаючись та не, що арешт був накладений без його повідомлення, а також без його участі у розгляді питання про накладання арешту. У кримінальному провадженні №00033737, по якому відповідно до вказаної ухвали було накладено арешт, він не є підозрюваним чи обвинуваченим, а тому у відповідності до ст.. 170 ч.1 КПК України арешт накладено незаконно і підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 у клопотанні зазначив про те, що 01.12.2014 р. між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики на суму 9000 гр. і ним була передана ОСОБА_6 зазначена сума грошей. 10.12.2014 р. в забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_6 за цим договором позики та за будь яким іншим договором, який буде укладено у майбутньому між ОСОБА_6 на ФО-П ОСОБА_7 був укладений договір управління майном. При цьому ОСОБА_6 передала ОСОБА_7 правовстановлюючі документи на належні їй будинок та земельну ділянку. У подальшому 10.12.2014 р. між ним та ОСОБА_6 було укладено ще два договори позики на суму 450000 гр. та 10000 гр.. ОСОБА_6 вказані кошти отримала. 18.12.2014 він знов зустрівся з ОСОБА_6 з приводу сплати процентів, але вона повідомила, що у неї грошей немає і попросила позичити їй ще 50000 гр., але він враховуючи такі обставини відмовився надати їй ці 50000 гр..

У подальшому у зв`язку з невиконанням ОСОБА_6 перед ним зобов`язань за договорами позики, ОСОБА_7 на його вимогу як вигодонабувачем за договором управління майном, було звернуто стягнення на майно, що є предметом договору управління, а саме на належні ОСОБА_6 житловий будинок та земельну ділянку і 25.12.2014 р. згідно договору купівлі продажу вказане майно було продане йому ОСОБА_7 на підставі договору управління майном та нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 ..

Таким чином викладене у повному обсязі спростовує свідчення ОСОБА_6 , які викладені у протоколі її допиту і доводять відсутність ознак кримінальних діянь, а лише свідчать про наявність цивільно правових відносин.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав і дав пояснення аналогічні викладеним у клопотання обставинам.

Слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 за викликом у судове засідання не з`явився, а тому суд, керуючись ч.1 ст. 172 КПК України, вважає можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи №642/31/15-к, провадження №1кс/642/11/15, яке знаходилося в провадженні судді ОСОБА_9 , суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

6 січня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 з клопотанням про арешт майна, будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 190 ч.2 КК України, про що свідчать матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003437 від 30.12.2014.

Із клопотання слідчого вбачається, що група осіб шахрайським шляхом для оформлення кредиту заволоділа документами на належні ОСОБА_6 , 1936 року народження, житловий будинок і земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого вони разом із ОСОБА_6 у нотаріуса підписали якісь документи, які саме вона не знає. Оригінали документів вони забрали і до теперішнього часу не повернули, і що для всебічного дослідження всіх обставин справи та отримання доказів необхідно накласти арешт на вказаний будинок.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 06 січня 2015 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено, зокрема, на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого і перебуває у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з викладених обставин, суд вважає, що арешт накладено необґрунтовано і підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_4 не являється підозрюваним чи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або відповідачем за цивільним позовом на суму вартості домоволодіння

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати повністю арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 06.01.2015 р. на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1