Справа № 439/1070/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/883/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року,-
за участю прокурора : - ОСОБА_7

обвинуваченого : - ОСОБА_6

потерпілого : - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень.

По кримінальному провадженню вирішено питання матеріальної та майнової шкоди і стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 1920 грн. 26 коп. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_6 15 червня 2015 року близько 19.50 години, знаходячись в с. Боратин Бродівського району, неподалік господарства ОСОБА_8 , на ґрунті особистих неприязних відносин вступив у конфлікт із ОСОБА_8 , під час якого умисно наніс декілька ударів рукою в обличчя та голову остатньому. Від отриманих ударів ОСОБА_8 впав на землю, а коли піднявся, ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, завдав ще два удари рукою в обличчя ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив потерпілому синці на повіках правого та лівого очей; садно в правій тім`яній ділянці; внутрішній крововилив на спинці носа, які згідно висновку експерта №101/2015 від 16.06.2015 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з даним вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Мотивує це тим, що судове слідство проведено неповно та однобічно. Судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 , яка ствердила, що ОСОБА_8 перший наніс йому удар стільчиком по голові і перший його ображав, не враховано, що потерпілий ОСОБА_8 раніше судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, та його негативну характеристику з місця проживання. Крім цього зазначає, що потерпілий звернувся в лікарню лише через три дні після конфлікту. Також зазначає, що суд не оцінив об`єктивно надані ним пояснення, що потерпілий є конфліктною особою, постійно шукає причини для конфлікту, а також неправильно вирішив цивільні позови, стягнувши з нього надто велику суму шкоди.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснивши, що винним себе визнає в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, однак не згідний в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, виступ потерпілого ОСОБА_8 , який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, суду пояснив, що він пасе корову, коли до нього почав кричати ОСОБА_8 і сварився через те, що він пас корову поблизу його господарства, згодом підбіг до нього і вдарив його стільчиком по голові. З метою самозахисту він його теж вдарив кулаком в обличчя декілька разів.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 , . у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість стверджена наступними доказами, яким суд першої інстанції надав віри та вказав у вироку суду, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 15.06.2015 року він звернув увагу своєму сусідові ОСОБА_6 на те, що він пасе корову поблизу його господарства. Внаслідок цього між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 умисно наніс декілька ударів йому рукою в обличчя та голову, від яких він впав на землю, а коли піднявся, то ОСОБА_6 продовжував завдавати удари рукою в обличчя;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 ;

- поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 ;

- висновком експерта №101/2015 від 16.06.2015 року стверджено, що у громадянина ОСОБА_8 виявлені синці на повіках правого та лівого очей, садно на правій тім`яній ділянці; внутрішкірний крововилив на спинці носа, що утворились від дії тупих предметів, можливо 15.06.2015 року, як вказує освідуємий, відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, при розгляді справи апеляційним судом обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину, разом з тим не згідний сплачувати суми спричиненої шкоди.

В своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї апелянт теж зазначає, що він не згідний із сумами шкоди стягнутої судом з нього на користь потерпілого, вважає, що сума матеріальної шкоди в розмірі 1920 грн. 26 коп., та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. є завищена, не підтверджена об`єктивними даними у справі.

Оцінюючи ці доводи апелянта, колегія суддів вважає, що такі є безпідставними, оскільки суд першої інстанції виходячи із обсягу страждань, яких зазнав потерпілий правильно задовольнив частково цивільний позов потерпілого на суму 5000 грн. моральної шкоди та 1920 грн. 26 коп. матеріальної шкоди, хоча такий заявлявся ним на суму 10000 грн., і правильно вирішив цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 1920 грн. 26 коп., який підтверджений наданими потерпілим квитанціями, що судом досліджувались.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена повністю і його дії зазначеною статтею кримінального кодексу кваліфіковано правильно, як спричинення умисно легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, вперше притягується до відповідальності.

З врахуванням вищенаведених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, судом першої інстанції вірно обрано обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті кримінального закону, у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень., оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, і відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року, є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченим в цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4