Справа № 305/1470/15-к
Провадження по справі 1-кп/305/241/15
УХВАЛА
04.12.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про продовження строків тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000547, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000547 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 152 КК України та відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 12.06.2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці - з 12.06.2015 року по 10.08.2015 року.

Востаннє дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 продовжено ухвалою суду від 06.10.2015 року на два місяці, тобто по 04 грудня 2015 року.

У судовому засіданні, прокурор прокуратури Рахівського району ОСОБА_3 просить продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Підставою продовження строку запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 152 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлює, що за вчинене може бути засуджений до реальної міри покарання, тому буде ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків. З наведених підстав просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Також просить продовжити домашній арешт у відношенні ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його з-під варти, обравши більш м`який запобіжний захід, оскільки у нього незадовільний стан стан здоров`я, він потребує стаціонарного лікування через травму, триману під час служби в зоні АТО .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК УКраїни, тримання під вартою є вийнятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На думку суду, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно змінити раніше обраний запобіжний захід на більш м`який через наступне.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово, притягався до кримінальної відповідальності, однак, призначене йому покарання відбув у повному обсязі. Він має визначене місце проживання. Твердження прокурора про можливий вплив обвинуваченого на свідків також не може бути взяте до уваги, оскільки стан здоров`я ОСОБА_4 не доводить такої його можливості, окрім того, ОСОБА_4 потребує амбулаторного лікавання, з застосуванням медикаментів зазначених у медичній довідці. Поряд з цим, враховуючи те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, і, згідно проктики Європейського суду з прав людини, повинен застосовуватися як запобіжний захід у виключних випадках, тобто коли особа дійсно несе загрозу для оточуючих, а також те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд не вправі класти в основу свого рішення тяжкість інкримінованого особі діяння саму по собі, враховуючи існуючий у правосудді принцип презумпції невинуватості особи, суд приходить до переконання, що, у даному випадку, у відношенні ОСОБА_4 достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки буде запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, який є достатньо суворим по своїй суті.

Таким чином з положень ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, а також те, що тривале тримання під вартою є несумісним з принципом захисту, закріпленого в ст. 5 п. 1 Конвенції, суд вважає можливим змінити запобіжний захід, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , з тримання під вартою на домашній арешт та заборонити йому залишати житло у певний період доби.

Щодо продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провдження, обраних під час досудового розслідування вважається продовженим. Отже, аналізуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку що винесення окремого процесуального документу (ухвали) щодо продовження дії домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 є зайвим, оскільки у ході підготовчого судового засідання клопотань про зміну, скасування чи обрання іншого запобіжного заходу не надходило, тобто дія такого вважається продовженою на час судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд -
УХВАЛИВ:

Змінити раніше обраний у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, тобто по 03 лютого 2016 року, включно, звільнивши його з-під варти негайно, в залі суду.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не відлучатися від населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; прибувати по першому виклику до суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту передати на виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .