Справа № 152/292/16-к
23 лютого 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
захисника потерпілого
ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою від 18.02.2016 року, на 23.02.2016 року.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 25.12.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України; 12.02.2016 року сторони кримінального провадження повідомлені про закінчення досудового розслідування та ознайомлені з його матеріалами; обвинуваченому ОСОБА_4 обрано ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду, що підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, немає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України і підстав для його повернення немає, що підстав для затвердження або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, визначеному ст.ст.468-475 КПК України, немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання не заперечував щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , що діє відповідно до угоди від 29.10.2015 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3777/10 від 23.10.2008 року, посвідчення адвоката та зареєстрований в Єдиному реєстрі адвокатів України, під час підготовчого судового засідання не заперечував щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , що діє відповідно до договору від 12.02.2016 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №472 від 24.11.2005 року та зареєстрований в Єдиному реєстрі адвокатів України, в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлялися належним чином.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , захисник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не заперечують щодо розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні без участі потерпілих, зсилаючись на можливість вирішення питання про проведення судового розгляду в цьому кримінальному провадженні без потерпілих.
З`ясувавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання у відсутності потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , оскільки з`ясування підстав можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду можливе без їх участі, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, заявлені клопотання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків:
- підстав для затвердження або відмови в затвердженні угод у даному кримінальному провадженні та для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає;
- підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України, немає;
- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, тому підстав для його повернення прокуророві немає;
- означене кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.ст.32, 33 КПК України;
- слід призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.
З вказаних мотивів, з метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне:
- призначити судовий розгляд кримінального провадження на 03.03.2016 року о 13 годині в залі судових засідань №3 Шаргородського районного суду;
- здійснювати судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, виходячи з вимог ч.2 ст.27 КПК України, та одноособово, виходячи з вимог ч.1 ст.31 КПК України;
- визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, наступним прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого, потерпілі, захисник потерпілого;
- здійснити виклик в судовий розгляд для допиту в якості свідків за клопотанням прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , враховуючи, що з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказані особи допитувалася в якості свідків на стадії досудового розслідування, прокурором зазначено адресу місця проживання цих осіб.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строків тримання під домашнім арештом обвинуваченому ОСОБА_4 ще на два місяці. При цьому, прокурор зсилається на те, що підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту слідчим суддею Шаргородського районного суду Вінницької області 25.12.2015 року включно до 24.12.2016 року стали наступні: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитися від досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також, прокурор ОСОБА_3 вважає, що ці ризики не зменшилися і актуальні на сьогодні, що дає підстави вважати, що в подальшому, після закінчення строку перебування під домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню.
Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, спростувань підстав необхідності продовження запобіжного заходу не мають.
Захисник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не заперечував щодо задоволення заявленого прокурором клопотання.
Вислухавши клопотання прокурора ОСОБА_3 , думки учасників підготовчого судового провадження: захисника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , суд прийшов до наступних висновків.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема, на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року строком на 60 днів, починаючи з 25.12.2015 року до 24.02.2016 року включно.
Підставами для обрання запобіжного заходу слідчий суддя зазначив наявність ризиків, встановлених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зсилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, будучи в стані алкогольного сп`яніння, а також, що останній двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим наявні ризики, що ОСОБА_4 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , який є тяжким, згідно із ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення від 3 до 8 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення…».
З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При цьому, суд враховує, що заявлені в ухвалі про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 ризики не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого під домашнім арештом, а підстави для обрання останньому альтернативних запобіжних заходів замість тримання під домашнім арештом - відсутні.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.3 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покладено на обвинуваченого обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді, суду у визначений час; не залишати місце проживання в будинку АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Частиною 6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні поряд із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року, не заявлялося, тому, після закінчення строку, встановленого означеною ухвалою, вона в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Керуючись ст.ст.27, 31, 177, 178, 181, 194, 199, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, суд
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик в судове засідання свідків задовольнити і викликати для допиту в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , згідно з адресами, зазначеними прокурором.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Обраний ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вважати продовженим строком на два місяці, починаючи з 24.02.2016 року до 24.04.2016 року за адресою постійного місця проживання АДРЕСА_2 .
Ухвалу про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання останнього до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого Шаргородському ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області негайно поставити обвинуваченого ОСОБА_4 на облік і повідомити про це прокурора та Шаргородський районний суд.
Роз`яснити, що працівники органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області з метою контролю за поведінкою ОСОБА_4 , мають право протягом строку, на який до нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з`являтися в його житло, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1