печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: підозрюваної ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000902, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання стороною кримінального провадження вказано, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000902 від 15.05.2015, яке виділено із кримінального провадження номер 0000020 за фактами зловживання владою або службовим становищем під час затримання учасників масових акцій протесту, що відбувалися у місті Києві протягом січня-лютого 2014 року, притягнення їх до кримінальної відповідальності та обрання запобіжного находу у вигляді тримання під вартою за ч.1 ст.364, ч.1 ст. 371, ч.2 ст.372, ч.3 ст.365, ч.2 ст.375 КК України.

У кримінальному провадженні 16.07.2015 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України постановлення завідомо неправосудної ухвали, що вчинено в особистих інтересах.

В клопотанні прокурор посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000179 за ч. 2 ст. 294 КК України слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7 затримав ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні масових заворушень по АДРЕСА_1 , хоча був затриманий на АДРЕСА_2 , де будь-яких масових заворушень не відбувалось. У подальшому слідчий ОСОБА_7 за погодженням із процесуальним керівником старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 всупереч вимогам ч. 1 ст. 276 КПК України, склав повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України. Після цього старший слідчий Деснянського РУ ГУМВС України у місті Києві ОСОБА_10 за погодженням із процесуальним керівником прокурором прокуратури Деснянського району міста Києва ОСОБА_11 склав та направив до Деснянського районного суду міста Києва клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22.01.2014 слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_3 розглянувши вказане клопотання, яке підтримали і просили задовольнити прокурор ОСОБА_11 та слідчий ОСОБА_10 , задовольнила його, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 22.01.2014 ОСОБА_8 незаконно утримувався під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 до 03.02.2014, а в подальшому ухвалою Апеляційного суду м. Києва йому було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

За наслідками розслідування кримінального провадження № 0000769 від 22.01.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, старшим прокурором першого відділу управління процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 прийнято рішення від 31.05.2014 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України. Відтак, органом досудового розслідування достовірно встановлено непричетність указаної особи до інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

В результаті злочинних дій, як вказує прокурор у поданні, пов`язаних з незаконним затриманням та притягненням завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, а також незаконним обранням найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановленням суддею завідомо неправосудної ухвали, вказаними службовими особами та, зокрема, слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_3 завдано істотну шкоду у вигляді порушення законних прав, свобод та інтересів громадянина ОСОБА_8 , а також дискредитації та підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України.

В клопотанні прокурором викладені обставини у сукупності, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.

17.08.2015 заступником Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 8 (восьми) місяців, тобто до 02.11.2015, у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

Прокурор у клопотанні вказує, що з метою забезпечення виконання процесуальних рішень підозрюваною ОСОБА_3 , а також з метою запобігти можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином необхідно застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Як на підстави необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 , будучи суддею, вчинила тяжкий злочин, пов`язаний із використанням наданих їй законом повноважень.

З огляду на викладене, у слідства є підстави вважати, що, продовжуючи займати посаду судді в Деснянському районному суді міста Києва, ОСОБА_3 буде незаконними способами впливати на свідків із числа працівників органів внутрішніх справ, районних прокуратур міста Києва, показання яких мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вона, як слідчий суддя, розглядає клопотання та кримінальні провадження, які надходять до Деснянського районного суду міста Києва із Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві, прокуратури Деснянського району міста Києва від працівників, які мають статус підозрюваних та свідків у вказаному кримінальному провадженні. ОСОБА_3 , обіймаючи посаду судді Деснянського районного суду міста Києва, має широке коло знайомств серед працівників правоохоронних органів та судових органів, органів державної влади, зв`язки з якими може використовувати для створення перешкод досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та протиправного перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчиненню інкримінованого їй кримінального правопорушення сприяв той факт, що вона вчинила злочин саме із використанням службових повноважень, що зафіксовано у повідомленні про підозру.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурор, посилаючись на те, що виникла необхідність застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання просив задовольнити клопотання, застосувати вказаний запобіжний захід та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання й просив задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на безпідставність та недоведеність підозри.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 16.07.2015 судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у матеріалах, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення дія встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять докази, надані сторонами кримінального провадження, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення даних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 за інкримінованою статтею, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що в кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність утриманців; репутацію підозрюваної, майновий стан тощо, а відтак вважає доцільним застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведеності її вини за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчиненні правопорушення, зокрема, місце та спосіб його вчинення, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваної передбачений ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке є найменш суворим видом запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 02.11.2015 включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений час;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1