Справа № 11-494/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 19.05.2010
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2010 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орла А.І.

суддів Рудніченко О.М., Матюшко М.П.

з участю прокурора Брагіна І.С.

захисника ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2010 року, якою саранова ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у звязку із закінченням строків давності та провадження по справі закрито. Цивільний позов потерпілого залишено без розгляду.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

В постанові суду зазначено, що 25.08.2006 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_5 керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись в межах населеного пункту по вул. Леніна в с. Петропавловська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, в районі будинку № 60 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3-б, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, своєчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого під час руху заднім ходом не обрав для власного автомобіля крайнє праве положення на проїзній частині дороги, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_2. Внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді численних забоїв, саден тулуба і кінцівок, багато уламкового перелому середньої третини правої ключиці, перелому 3-4 ребер праворуч.

Обґрунтовуючи свій висновок про необхідність закриття справи та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, суд в постанові зазначив, що ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, свою вину визнав повністю, розкаявся, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, з часу вчинення злочину пройшло більше трьох років, перебіг строків давності не переривався, за місцем проживання та роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно.

На дану постанову суду представником потерпілого ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подана апеляція, в якій він просить постанову суду скасувати та справу направити на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи апеляцію, представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 зазначає, що судом допущена однобічність та неповнота попереднього та судового слідства, поскільки відбулося лише одне судове засідання і яке не були викликані та допитані свідки. Крім цього, в апеляції зазначено, що судом не вирішено питання про відшкодування заявленого цивільного позову та не вирішена оцінка дій попереднього слідства.

В запереченнях на апеляцію ОСОБА_5 просить апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без змін, вважаючи при цьому, що суд прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю доповідача, представника потерпілого ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3, який просить постанову суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд, захисника ОСОБА_1, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляцію безпідставною, думку прокурора, який вважає апеляцію безпідставною та не обґрунтованою, а постанову суду законною та обґрунтованою і просить постанову суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 11-1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у звязку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Дана кримінальна справа надійшла до суду з обвинувальним висновком. ОСОБА_5 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі, минуло три роки.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, крім інших більш мяких покарань, передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років.

Виходячи з вимог ст. 11-1 КПК України та ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, закривши провадження по справі.

Колегія суддів знаходить безпідставними та необґрунтованими посилання в апеляції на те, що судом допущена однобічність та неповнота досудового слідства. Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи, суд належним чином дослідив всі обставини справи, дав їм належну оцінку, визнавши ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, при якому потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Твердження в апеляції про те, що судом не викликалися та не допитувалися свідки по справі, які б могли довести обставини залишення ОСОБА_5 потерпілого в небезпеці, колегія суддів знаходить безпідставними. У відповідності до ст. 275 КПК України, розгляд справи проводиться тільки відносно підсудного і тільки в межах предявленого обвинувачення.

Органами досудового слідства ОСОБА_5 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і саме по цьому обвинуваченні суд розглядав справу. Обвинувачення у залишенні потерпілого в небезпеці, органами досудового слідства ОСОБА_5 не предявлялося. Крім того, ні прокурором, ні потерпілим чи його представником суду не заявлялося клопотання про направлення справи на додаткове розслідування з мотивів необхідності предявлення обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 135 КК України. Суд проводив розгляд справи у відповідності до вимог ст. 275 КПК України в межах предявленого обвинувачення.

Безпідставним та необґрунтованим знаходить колегія суддів доводи апеляції про те, що судом не вирішено питання відшкодування цивільного позову. У відповідності до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд в залежності від доведеності цивільного позову, задовольняє його повністю, частково чи відмовляє в задоволенні. Зазначена норма закону передбачає вирішення судом цивільного позову в кримінальному процесі лише при постановленні обвинувального вироку.

Необґрунтованим та безпідставним знаходить колегія суддів і посилання в апеляції на те, що судом не дана оцінка діям досудового слідства, яке тривало більше трьох років. В даному випадку дії органів досудового слідства не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_5. Перевірка тривалості строків розслідування кримінальної справи не входить до компетенції суду.

Поскільки постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція представника потерпілого ОСОБА_2 є безпідставною, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2010 року щодо ОСОБА_5, без змін.

С У Д Д І :