Справа№751/7876/15-к
Провадження №1-кс/751/1517/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Чернігів 13 серпня 2015 року

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши скаргу ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -

Встановив:

Скаржники звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність начальника відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, мотивуючи наступним.

29.07.2015 року ними було подано заяву від 28.07.2015 року про внесення відомостей до ЄРДР у вигляді повідомлення про злочин, передбачений ст. 371, ст. 375 КК України та початок розслідування до прокуратури Чернігівської області

Суть заяви полягала в тому, що ОСОБА_7 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було затримано 23.06.2013 року о 10.10 год. Підстава затримання - ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 від 19.06.2015 р.

Відповідно до ч.І ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа, не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Термін для доставки ОСОБА_7 ,як підозрюваного до слідчого судді, зазначений в ч.І ст. 191 КПК України, сплинув о 22.10 год 24.06.2015 р..

ОСОБА_5 був фактично доставлений до Новозаводського районного у м. Чернігові суду о 10.29 год. 25.06.2015 р., про що свідчить час початку судового засідання , відповідно до журналу судового засідання.

Тобто, права ОСОБА_5 були грубо порушені, його було незаконно затримано понад 12 годин без рішення суду про обрання запобіжного заходу про тримання під вартою.

Більше того, в постанові про продовження строку досудового розслідування заступник прокурора області старший радник юстиції ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_5 було затримано 22.06.2015 року та 23.06.2015 року йому пред`явлено підозру.

Тобто, фактично ОСОБА_5 був незаконно позбавлений волі до винесення рішення слідчим суддею про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть не 12 год. 19 хв., а майже на добу більше.

Таке порушення закону в процедурі затримання ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 191 КПК України, на думку скаржників одночасно є і порушенням норм міжнародного права.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою, інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинили особи, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.5 ст.12 КПК України затримання особи, здійснене з порушенням порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Завідомо незаконні кримінально-процесуальне затримання, привід, арешт і тримання під вартою, вчинені працівниками органів дізнання, слідчими та прокурорами, а так само винесення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку про позбавлення волі є злочинами проти правосуддя, передбаченими відповідно ст. ст. 371 і 375 при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Судові та правоохоронні органи мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 12 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

В зв`язку з цим підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 посилаючись на ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 214 КПК України звернулися до прокуратури Чернігівської області з заявою , в якій просили невідкладно внести в ЄРДР відповідні відомості про вчинення злочину,

передбаченого ст.ст. 371, 375 КК України ; вимагати від посадових чи службових осіб надання пояснень щодо допущених порушень ; притягнути винних осіб до передбаченої законом відповідальності; повідомити ОСОБА_5 та його захисника про результати розгляду даної заяви.

Відповідно до ч.І ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реестру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч.4. ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Станом на 10.08.2015 року заява підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 не була прийнята та зареєстрована, а дані про злочин в ЄРДР не внесені.

07.08.2015 року Прокуратура Чернігівської області надала відповідь вих. №17-22-15 про відсутність підстав для внесення даних в ЄРДР, посилаючись на суб`єктивну думку про відсутність в скарзі даних, які б свідчили про вчинення злочину.

Скаржники вважають, що такі висновки можна робити виключно після внесення відомостей про злочин в ЄРДР та проведення розслідування з приводу даних, що містяться в заяві.

Тому вони просять зобов`язати начальника відділу прокуратури області ОСОБА_3 невідкладно внести в ЄРДР відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 371, 375 КК України на підставі їх заяви, поданої 29.07.2015 року.

В судовому засіданні скаржники скаргу підтримали , просили задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги ,оскільки слідчий діяв в межах закону .

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий, затримуючи ОСОБА_5 і доставляючи до суду, з метою обрання останньому міри запобіжного заходу, виконував ухвалу слідчого судді від 19 .06.2015 року, тобто, діяв в межах чинного законодавства. .

Під час розгляду скарги ОСОБА_5 і адвоката ОСОБА_6 слідчим ОСОБА_3 , і в суді, не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення

У разі , якщо такі порушення будуть виявлені , то відповідно до ст. 26 ЗУ України «Про покуратуру» прокурор має право вимагати від посадових чи службових осіб надання пояснень , а також усунення причин і умов, що їм сприяли.

Крім того, під час постановлення судового рішення відносно конкретних осіб , суд зобов`язаний буде порахувати час знаходження винної особи під вартою і зарахувати цей час йому в строк відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, -

Ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий cуддя ОСОБА_1