Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1079/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 року колегія суддів Подільського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 000117, яке надійшло з Прокуратури міста Києва з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Меркін Геташе, Мартунівського району, республіки Вірменія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_8 , 2010 р.н., доньку ОСОБА_9 , 2012 р.н., працюючого економістом в КМП «КОТА», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
25.01.2016 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 27.02.2016 року.

Прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду та заявив клопотання щодо продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту ще на 60 діб.

Захисник вважав неможливим призначення справи до судового розгляду та просив повернути обвинувальний акт прокурору з причин того, що прокурором, в порушення п 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувачення ОСОБА_7 , від якого йому захищатись в суді, не сформульоване, що порушує його право на захист, що є грубим порушенням права особи на захист від конкретного обвинувачення.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає, що клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору підлягає задоволенню, оскільки колегія суддів вбачає порушення вимог ст. 291 КПК України при складанні та врученні обвинувального акту та його додатків, що перешкоджає призначенню справи до розгляду, виходячи з наступного.

Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього, які є невід`ємною частиною.

Зокрема, у цій статті передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Пункт 3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти таке рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як встановила колегія суддів не всі вимоги закону під час складання та вручення обвинувального акту дотримано.

Зокрема, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні анкетні відомості всіх потерпілих (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а саме серед потерпілих у обвинувальному акті визнано ОСОБА_10 . Разом із тим жодних анкетних даних даного потерпілого у обвинувальному акті не вказано.

Також, колегія суддів прийшла до висновку, що обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які орган досудового слідства вважає встановленим та не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону. Зокрема, зі змісту даного обвинувального акту видно, що у ньому зазначені обставини лише ті, які були встановлені в ході досудового розслідування, жодних даних про те, що ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні ним злочинів, немає.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Таким чином, безумовною є вимога про те, щоб обвинувачення та його формулювання повинно бути викладене настільки конкретно, в тому числі з відображенням часу, місця , обставин, мотивів вчинення діяння, щоб це забезпечило право на захист.

В даному випадку, орган досудового розслідування цього не виконав, що перешкоджає призначити справу до розгляду.

Крім того, в порушення вимог п 7 ч 2 ст 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням саме обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки кримінальні правопорушення вчинялись групою осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , наявність чи відсутність заявленого цивільного позову потерпілими та в якому розмірі, при цьому, колегія суддів, звертає увагу, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що всі потерпілі визнані цивільними позивачами, разом із тим, їх цивільні позови не вручені обвинуваченому, оскільки відсутня розписка про таке вручення.

Крім того, в порушення вимог п 8 ч 2 ст 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні відомості про розмір витрат на залучення експерта по справі.

В порушення вимог п 9 ч 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не затверджено прокурором.

Порушено вимоги п.3 ч 4 ст. 291 КПК України, який передбачає, що до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.

Колегія суддів вважає, що ця вимога закону належним чином не виконана, оскільки до обвинувального акту долучена копія розписки обвинуваченого про вручення йому копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, що не може бути визнано належно оформленим.

У зв`язку з цим прокурору необхідно, виготовити належним чином копію обвинувального акту, під розписку особисто вручити підозрюваному та захиснику і вказані оригінали розписок долучити до обвинувального акту.

Відповідно до положень ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Згідно зі ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Однак, у реєстрі матеріалів досудового розслідування неповно відображений перелік всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, оскільки із обвинувального акту слідує, що в ході досудового розслідування були прийняті й інші процесуальні рішення, які не зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що суперечить вимогам ст. 109 КПК України.

Стаття 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

За таких обставин вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених порушень.

Крім того, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання прокурора щодо продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту ще на 60 діб немає, оскільки строк дії Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 30.12.2015 року згідно якої ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, закінчується 27.02.2016 року включно.

Колегія суддів вважає, що до 27.02.2016 року прокурор має реальну можливість усунути недоліки обвинувального акту та у разі наявності підстав звернутися до суду з новим обвинувальним актом, під час розгляду якого і буде вирішено питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, ст.395 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України - повернути прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту до 27.02.2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

СуддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3