Справа № 591/4699/15-к
Провадження № 1-кп/591/454/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001305 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 10.11.2015 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений, захисник.
Згідно з ч.2 ст.314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду

Тому, суд вислухавши думку учасників процесу, вважає за можливе провести підготовче судове засідання.

На виконання вимог ч.3 ст.315 КПК України, оскільки учасниками процесу не заявлено клопотань, то суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого будь якого запобіжного заходу.

Прокурором заявлено клопотання про виклик в судове засідання обвинуваченого, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , яке задоволено судом.

Захисником обвинуваченого надано суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в ході досудового розслідування допущено істотні порушення прав людини внаслідок проведення процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування, порушення право на захист, права на перехресний допит.

Обвинувачений вимоги захисника підтримав.

Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечував.

При вирішенні клопотання захисника суд виходить з наступного.

Положеннями ст.291, 314 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, які надають суду право повернути обвинувальний акт прокурору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Порушення процесуального порядку збирання доказів, порушення права на захист не віднесено до підстав повернення обвинувального акту.

Застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК України, під час підготовчого судового засідання є передчасним та суперечить ст. 89 КПК України. Статтею 89 КПК України передбачено випадки визнання доказів недопустимими: 1) суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення; 2) у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, результати аналізу наведених норм свідчать про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже, і застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК України, не здійснюється до початку судового розгляду.

Незабезпечення права на захист не може бути оцінено суддею як невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України (п.5 Інформаційного листа ВССУ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні»).

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу (ч.2 ст.303 КПК України).

Судом встановлено, що 21.04.2015 року захисником направлено слідчому клопотання про витребування документів, також 05.06.2015 року подано заяву про проведення одночасного допиту зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Слідчим розглянуто вказані клопотання, зокрема, за наслідками розгляду клопотання від 21.04.2015 року винесено постанову про відмову в його задоволенні.

Доказів отримання стороною захисту даної постави прокурором суду не надано, тому захисником подано скаргу з дотриманням визначеного ч.1 ст.304 КПК України процесуального строку на оскарження постанови.

Надаючи правову оцінку постанові слідчого від 25.04.2015 року суд виходить з наступного.

За своєю правовою суттю клопотання сторони захисту стосувалося проведення не слідчих дій (ст.ст.223-245 КПК України), а процесуальної дії витребування документів (ст.93 КПК України).

В силу ч.3 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Тобто, сторона захисту наділена правами самостійного витребування необхідних документів, суду не надано доказів неможливості отримання відомостей захисником, відмови державного органу надати запитувану інформацію.

Тому, підстави для скасування постанови слідчого відсутні, отже скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

За наслідками розгляду заяви захисника від 05.06.2015 року слідчим 11.06.2015 року надано письмову відповідь про відмову у проведенні одночасного допиту.

На підставі ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, слідчим порушено вимоги КПК України, відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про проведення слідчої дії (ст.224 КПК України) не винесено вмотивованої постанови.

Крім того, суду не надано доказів, що обвинуваченому забезпечено можливість поставити запитання свідкам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що свідчить про незаконність прийнятого 11.06.2015 року рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника від 05.06.2015 року.
Однак, така бездіяльність слідчого (не прийняття процесуального рішення, відмова у проведенні слідчої дії) могла бути предметом оскарження до слідчого судді, розгляд такої скарги в підготовчому судовому засіданні виключається в розумінні ч.2 ст.303 КПК України.

Процесуальним законом не передбачено можливості повернення обвинувального акта з підстав встановлення в ході підготовчого судового засідання протиправності прийнятих слідчим процесуальних рішень, які було вчинено під час досудового розслідування.

Вище викладені обставини спростовують позицію захисника, тому клопотання про повернення обвинувального акта не підлягає задоволенню.

Суд, з`ясувавши думку всіх учасників провадження, враховуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам визначеним законом, не вбачаючи перешкод, визначених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України для призначення судового розгляду, вважає за необхідне проводити його у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0001305 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відбудеться 08 грудня 2015 року о 13год. 15хв., з викликом учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1