Справа № 192/491/16-к
Провадження № 1-кп/192/49/16
Ухвала

"16" лютого 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт Солоне, угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000043, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.311 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2016 року з Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000043, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.311 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник вважали, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню судом.

Суд ознайомившись з угодою про визнання винуватості та вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження вважає, що слід відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, а обвинувальний акт провернути прокурору, з таких підстав.

Як вбачається з узгодженого сторонами угоди покарання, сторони погоджуються, на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 311 КК у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Також сторонами узгоджено, що на обвинуваченого повинні бути покладені обов`язки передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Але суд зазначає, що згідно ст. 76 КК України дані обов`язки на особу звільнену від покарання покладаються лише судом і вони не можуть бути предметом угоди між підозрюваним (обвинуваченим) та прокурором.

Крім того, з пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення вбачається, що він обвинувачується в придбані у невідомої особи, прекурсору, з метою використання для виготовлення наркотичних засобів.

Одним з завданням Національної поліції, згідно із Законом України про «Національну поліцію», є протидія злочинності.

Статтею 2 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, таку функцію прокуратури, як нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Але маючи відомості про вчинення злочину невідомою особою під час збуту ОСОБА_3 прекурсорів, прокурором не передбачено умовами угоди співробітництво, обвинуваченого з органами Національної поліції в частині викриття особи, яка незаконно збула йому прекурсор.

Більш того з наданих суду матеріалів кримінального провадження №0000043, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 року вбачається, що ні слідчим, ні прокурором взагалі не прийнято рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про виявлений злочин.

У зв`язку з чим у відповідність до п.п. 1, 2, ч. 7 ст. 474 КПК в затверджені угоди слід відмовити.

Оскільки під час досудового розслідування слід провести певні процесуальні дії, які ще не проведені, тому суд приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000043 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.311 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000043, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 року та обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1