Зборівський районний суд Тернопільської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа №1-4/2010

30 березня 2010 року

Зборівський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого суду судді Снігурського В. В.

при секретарі Куриляк О. Г.

з участю: прокурора Гулкевича Ю. Д.

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженеця міста Свердловськ, Росія, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України,росіянин, ІНФОРМАЦІЯ_3,одружений, працює інженером - будівельником ТОВ «Гранд Монтаж» м. Вінниця, раніше не судимий,-

обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

підсудний ОСОБА_1 23 серпня 2009 року, близько 21 години, керуючи автомобілем НОМЕР_1 і рухаючись із швидкістю 80 км/год. автодорогою сполученням «Львів -Тернопіль» в напрямку міста Тернополя, на 100 км.+500 метрів, поблизу повороту на село Вільшанка Зборівського району Тернопільської області, не вибрав безпечної швидкості, перевищуючи швидкість 70 км/год, дозволену на даній ділянці дороги, в темну пору доби, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та зупинити його у межах видимості дороги, будучи засліпленим світлом фар невстановленого слідством транспортного засобу, не вжив заходів щодо зупинки керованого ним автомобіля не змінюючи смуги руху, не увімкнув аварійної сигналізації, а продовжував рух по проїзній частині дороги, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки СНЕRY АМULET, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався по своїй смузі руху в напрямку міста Львова. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1;12.2;12.9 «б»; 19.3. Правил дорожнього руху України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля ВАЗ 21011, ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла правої стегнової кістки ,відкритого перелому кісток лівого передпліччя, ани лівого передпліччяхадна обличчя, кінцівок, шоку легкого ступеня, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та надав показання про те, що 23 серпня 2009 року він разом із своєю дружиною ОСОБА_3 були в м. Львові у приватних справах. В другій половині дня виїхали з м. Львова в напрямку м. Тернополя. Він керував автомобілем, дружина сиділа на сидінні поряд та спостерігала за дорогою. Інших пасажирів та багажу в автомобілі не було. Погода того дня була сонячною, опадів не було, видимість була нормальною, асфальтне покриття дороги було сухим. За м. Золочів стемніло і він їхав із включеним світлом фар. Дорога була з двома смугами в одному напрямку, він їхав з швидкістю біля 80 км/год. Раптово на зустрічній смузі руху зявився автомобіль в якого було включене яскраве дальнє світло фар, яке його засліпило і він дещо зменьшив швидкість свого автомобіля, однак продовжував ним керувати. Що відбувалося в подальшому не памятає. Памятає, що згодом опинився в лікарні, де йому надавали м медичну допомогу у звязку з отриманими в дорожній пригоді травмами. На даний час він розуміє, що в дорожньо-транспортній пригоді в результаті якої він та його дружина отримали тілесні ушкодження, винен він, оскільки не справився з керуванням свого автомобіля та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом.

Підсудний надав заяву, згідно якої просить звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку з дієвим каяттям, так як він відшкодував потерпілій збитки, допомагав їй при лікуванні, вона не має до нього будь яких претензій, вони живуть спільно однією сімєю.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечував та не оспорював. Тому, докази зібрані в ході досудового слідства не досліджувалися під час судового розгляду на підставі ст.299 КПК України.

Аналізуючи в сукупності фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, оскільки своїми діями він порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п.12.1;12.2;12.9 «б»; 19.3. Правил дорожнього руху України, згідно яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; водієві перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки, що обмежують швидкість руху; у разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Підходячи до кваліфікації дій підсудного, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Однак, суд приймає до уваги те, що підсудний вперше вчинив злочин неумисний злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 будь яких претензій до ОСОБА_1 не має, просить звільнити її чоловіка від кримінальної відповідальності в звязку з дієвим каяттям.

ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с.145); на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 149,151); по місцю проживання та роботи характеризується позитивно (а.с.146,147), в результаті даної дорожньо транспортної пригоди отримав важкі травми (а.с.116-119).

За таких обставин суд приходить до переконання, що його каяття щире та дієве і є достатні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України у звязку з дієвим каяттям.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 7-1, ст.7-2, ст.248 КПК України, ст.45 КК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України в звязку з дієвим каяттям.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України закрити.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_1 - підписку про невиїзд з постійного місця проживання, скасувати після набрання постановою законної сили.

Речові докази по справі автомобілі, що знаходяться на штраф майданчику Зборівського РВ УМВСУ, після вступу постанови в законну силу повернути володільцям: автомобіль НОМЕР_3 ОСОБА_1, а автомобіль СНЕRY АМULET, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом 7 діб.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_5