Справа № 442/5707/15-к
Провадження № 1-кс/442/1159/2015
У Х В А Л А

04 вересня 2015 року Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , -
в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із заявою про відвід слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001613 від 31.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у провадженні старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №001613, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2015 року. Цього ж дня, 31.07.2015 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.2 ст.191 КК України. Без проведення жодної слідчої дії, окрім оголошення про підозру, старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області вирішив, що зібрані під час такого короткого строку досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, а відтак, приготувався до завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Отримавши лише 06.08.2015 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, по якому, на її думку, є чинною ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2014 року про закриття кримінального провадження, нею на адресу слідчого та прокурора подано клопотання про закриття даного кримінального провадження з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.284 КК України. Однак, на її адресу 19.08.2015 року надійшла постанова старшого слідчого ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0001971, внесеного до ЄРДР 26.08.2013 року, про відмову у задоволенні даного клопотання. Вказане клопотання, на думку слідчого, не підлягає до задоволення, оскільки в ході розслідування зазначеного кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що підтверджують її вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Докази даної вини, як зазначає слідчий, у повному обсязі наведено у повідомленні про підозру від 31.07.2015 року. Однак, їй 31.07.2015 року жодної підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, по кримінальному провадженні за №0001971 не повідомлялось. По вказаному кримінальному провадженні її процесуальний статус взагалі не визначено. Тому, вважає, що задовольняти чи відмовляти їй у задоволенні такого клопотання слідчий не вправі, враховуючи ще й те, що в ЄРДР взагалі відсутнє кримінальне провадження, відкрите за даним фактом. Крім цього, зазначає, що по інкримінованому їй епізоду в межах розгляду кримінального провадження за №0001971 таке 06.10.2014 року закрито ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Також вважає, що резолютивна частина винесеної слідчим постанови від 10.08.2015 року взагалі не відповідає нормам процесуального законодавства.

Отже, на її думку, факт винесення постанови по кримінальному провадженню, якого де-юре не існує, факт винесення юридично неграмотної постанови, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та поверхневість і поспіх проведення досудового слідства свідчать про наявність беззаперечних підстав вважати про неупередженість слідчого у розслідуванні даного кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву та пояснила, що слідчому ОСОБА_4 не довіряє, оскільки вважає, що потерпілий ОСОБА_5 впливає на кожного слідчого СВ Дрогобицького МВ.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала, викладене у заяві про відвід слідчого, та доповнила, що в даному випадку упередженість слідчого полягає саме у винесенні останнім постанови по кримінальному провадженню, якого фактично не існує та поверхневому проведенні досудового розслідування. Зазначила, що по епізоду вчинення кримінального правопорушення, на який вказує слідчий ОСОБА_4 , ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області закрито провадження. Вважає, що слідчий по суті розслідує обставини по тому самому епізоду, що є неправильним. Крім цього, слідчий ОСОБА_4 намагався повідомити ОСОБА_3 про підозру у кримінальному провадженні, про яке їм взагалі нічого невідомо. Тому вважає, що такі дії слідчого є упередженими та просить відвести його від участі у кримінальному провадженні.

Слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_3 , пояснивши, що жодного упередженого ставлення до останньої з його сторони, як слідчого у даному кримінальному провадженні, не існує, а також немає будь-якої зацікавленості. 31.07.2015 року він викликав ОСОБА_3 для вручення їй повідомлення про підозру, однак, вона подала заяву, в якій просила відкласти вказану процесуальну дію до 06.08.2015 року. На прохання самої ж ОСОБА_3 , лише 06.08.2015 року було вручено їй повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, в межах кримінального провадження №0001613 від 31.07.2015 року. Матеріали по даному кримінальному провадженні були виділені із кримінального провадження №0001971 від 26.08.2013 року, в якому було проведено ряд слідчих дій і зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального порушення. Тому звинувачувати у поверхневості чи поспіху проведення досудового розслідування немає підстав. Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши заяву про відвід, дослідивши надані письмові докази із вказаного приводу, приходжу до наступного висновку.

Обставини, що виключають участь слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, викладені у ст. 77 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується письмовими доказами, кримінальне провадження №0001613 внесено 31.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. З витягу з даного кримінального провадження вбачається, що таке внесено на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень; правова кваліфікація ч.2 ст.191 КК України; особа, яку повідомлено про підозру: ОСОБА_3 ; слідчий ОСОБА_4 .

З повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 31.07.2015 року вбачається, що старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування №0001613 від 31.07.2015 року, та встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України, повідомив ОСОБА_3 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. ОСОБА_3 06.08.2015 року підписалася про те, що про підозру їй повідомлено, копія письмового повідомлення про підозру та пам?ятка про процесуальні права та обов?язки вручені, права підозрюваного оголошені та роз?яснені.

Згідно з ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 06.10.2014 року, ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв?язку з закінченням строків давності; кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001971 від 26.08.2013 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України, закрито.

Відтак, беручи до уваги викладене, вважаю, що вищенаведені заявником та її захисником обставини, не відносяться до таких, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_4 та свідчили б про наявність підстав для його відводу, що визначені положеннями ст. 77 КПК України.

Одночасно вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 303 КПК України, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування особою, яка вважає, що останніми порушуються вимоги норм КПК України.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 77, 81, 309 КПК України, слідча суддя, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 укримінальному провадженні №0001613, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1