Справа №: 705/1354/14-к
1-кп/705/11/16
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу

25 січня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001782 від 12.10.2013, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 4, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 4, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 187 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування 13.10.2013 був обраний запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого був продовжений ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2015 на 60 днів та закінчується 26.01.2016.

У зв`язку із закінченням дії ухвали суду, якою продовжено строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставив на обговорення питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів. Послався на те, що на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, залишаються і не зменшилися, а саме: незаконного впливу на свідків, потерпілу, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, тяжкість вчинених злочинів, вважав, що тільки тримання під вартою є тим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти тримання його під вартою та просив змінити запобіжний захід щодо нього на інший домашній арешт, про що подав письмове клопотання. Посилається на те, що на цей час прокурором у суді не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що обвинувачення є обґрунтованим, просив врахувати процесуальну поведінку його та інших учасників судового провадження, його тривале тримання під вартою, що на цей час є невиправданим.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходив з таких мотивів.
ОСОБА_7 , який раніше судимий за вчинення злочину проти статевої свободи особи, проти власності, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 4, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 187 КК України, які за ступенем тяжкості належать до особливо тяжких злочинів та є тяжким злочином. Продовжений строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 26.01.2016, однак завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо, оскільки не досліджені докази, про які заявили сторони.
У обвинуваченого є постійне місце проживання в м. Умані, за яким він зареєстрований і проживав разом із матір`ю та батьком, за місцем проживання скарг на нього не надходило. На обліку в лікаря психіатра чи лікаря нарколога не перебуває. Постійна робота чи інші джерела доходів в обвинуваченого відсутні.

Суд вважає, що на теперішній час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ухилення від суду. Наявність інших ризиків на теперішній час прокурор у судовому засіданні не довів.

Суд враховує те, що обвинувачений тримається під вартою з 13.10.2013. Судовий розгляд завершити до 26.01.2016 не можливо, оскільки ще не досліджені всі письмові докази, зібрані на стадії досудового розслідування, не допитана одна потерпіла та свідки, заявлені стороною обвинувачення. Сторона обвинувачення за час судового розгляду не забезпечила явку всіх свідків, які були нею заявлені, і які не з`являються в судові засідання на виклики суду.

Достатнього обґрунтування того, що інший запобіжний захід, менш суворий ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеному вище ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого прокурором не надано.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1-5 цієї частини. Тримання під вартою є найбільш суворим, винятковим запобіжним заходом, який, згідно зі ст. 183 КПК України застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та майновий стан, неможливість завершення судового розгляду в найближчий час з причин, які не залежать від обвинуваченого, суд вважає недоцільним продовжувати строк тримання обвинуваченого під вартою. Суд дійшов висновку про можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт (ст. 181 КПК України), який є достатнім заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та обов`язків, покладених на нього судом.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 177, 181, 194, ч. 5 ст. 202, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт на строк два місяці, заборонивши ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків, пов`язаних з його викликом до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 строком на два місяці такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Умані Черкаської області без дозволу суду;

- утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали з 25 січня 2016 року до 25 березня 2016 року.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язки, які покладені на обвинуваченого, вважаються скасованими, якщо строк дії запобіжного заходу не буде продовжений судом.

Обвинуваченого ОСОБА_7 негайно доставити до зазначеного в ухвалі місця проживання і звільнити з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику Черкаського слідчого ізолятора УДПтС України в Черкаській області. Копію ухвали направити до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області для виконання.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3