Справа № 1-1213/2010 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Святошинський районний суд міста Києва в складі: головуючого - судді Почупайло A.B.

при секретарі Доля К.В.

за участю прокурора Тимчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в с. Кулажинці, Гребінківського району, Полтавської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 (приміщення для проживання робітників), зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 (п/б) , не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 14 вересня 2010 року приблизно в 19.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля квартири АДРЕСА_1, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2

Так, ОСОБА_1 14 вересня 2010 року, приблизно в 19.30 годин, знаходячись біля квартири АДРЕСА_1, побачив спортивний велосипед «Arimut», що належить ОСОБА_3, який вирішив викрасти.

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1, продовжуючи знаходитись біля вказаної квартири, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав спортивний велосипед „Arimut", ціною 1350 гривень який належить ОСОБА_3

З викраденим чужим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік, проте в подальшому був затриманий працівниками міліції та викрадене в нього було вилучено.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся, дав суду показання, які повністю відповідають встановленим обставинам, підтвердив суду обставини скоєння ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету скоєння злочину.

Оскільки підсудний ОСОБА_1, свою вину в скоєному визнав повністю та не оспорює фактичні обставини справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз'яснивши їм положення ч. З ст. 299 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями підсудного ОСОБА_1, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, дослідивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він таємно викрав чуже майно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_1, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем тимчасового проживання, на час скоєння злочину був зайнятий суспільно-корисною працею, на час розгляду справи судом не працює, раніше не судимий, його відношення до скоєного, обставиною, що обтяжує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 67 КК України суд визнає скоєння злочину особою що перебуває в стані алкогольного сп'яніння, обставиною що пом'якшує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання.

Речові докази по справі: спортивний велосипед „АгітиС, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4, суд вважає за необхідне залишити у ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, відповідно до ст. 76 КК України, зобов'язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов'язки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: спортивний велосипед „АгітЩ", переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4, залишити в ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб, з моменту його проголошення.

Суддя: