Справа № 314/1441/15-к
Провадження № 1-кп/314/137/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000287 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17 січня 2004 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3

ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 369 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 30 грудня 2004 року умовно-достроково з не відбутим строком 4 місяці 20 днів;

2) 06 лютого 2006 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців 20 днів позбавлення волі. Звільнений 20 вересня 2009 року умовно-достроково з не відбутим строком 6 місяців 18 днів;

3) 08 січня 2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3

ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

4) 18 квітня 2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3

ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по пров. Торговому в м. Вільнянськ Запорізької області, зустрівши ОСОБА_5 , якому, представившись на ім`я ОСОБА_6 , запропонував придбати побутові речі, а саме ліжко та постільну білизну, та отримавши згоду останнього, запропонував пройти до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , прибувши за вказаною адресою, шляхом обману під приводом продажу побутових речей заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 500 гривень та зник з місця злочину, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованому злочині при обставинах, викладених в обвинуваченні, не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, визнав недоцільним досліджувати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, вчинив вказаний злочин у період випробування, однак має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, виховує малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі, однак на мінімальний строк.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий 18 квітня 2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки і в період випробувального строку вчинив вказаний злочин.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно нього ст. 71 КК України і до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі заяви потерпілого, у зв`язку з повним відшкодуванням завданої злочином шкоди, суд відмовляє у задоволенні заявленого цивільного позову.

Судові витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2013 року, у вигляді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Початок відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

01.09.2015

01.09.2015