У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю прокурора ОСОБА_4.,
захисника ОСОБА_5,
при секретарі ОСОБА_6.,
розглянула в судовому засіданні 19 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0001784 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця смт. Першотравневого Донецької області,

мешканця м. Запоріжжя, такого, що не має судимості,

виправдано за ч. 3 ст. 368 КК України за недоведеністю його винуватості у вчиненні злочину.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року вирок суду першої інстанції скасовано, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції від 07 квітня 2011 року), та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки, та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_7 12 рангу державного службовця.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він будучи службовою особою, що займає відповідальне становище, обіймаючи посаду головного державного інспектора з охорони праці відділу організації державного нагляду та управління охороною праці територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Запорізькій області, 17 травня 2013 року одержав від ОСОБА_8 хабар у розмірі 3 500 грн за проведення реєстрації та видачу свідоцтва про реєстрацію технологічного транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки «Caterpillar 428С», власником якого є ОСОБА_9

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що матеріалами кримінального провадження його винуватість у вчиненні злочину не доведена, мала місце провокація хабаря, докази фальсифіковано, а тому вони є недопустимими. Вважає, що він не є службовою особою, а також особою, що займає відповідальне становище, Просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України за не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України (в редакції від 07 квітня 2011 року) службовими особами у ст. 368 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

З матеріалів провадження убачається, що відповідно до Положення про відділ організації державного нагляду та управління охороною праці, затвердженого наказом територіального управління Держгіпромнагляду у Запорізькій області №557 від 30 грудня 2011 року, цей відділ є структурним підрозділом територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Запорізькій області. Серед основних напрямків діяльності відділу є реєстрація та облік технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Наказом начальника Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Запорізькій області від 09 квітня 2012 року ОСОБА_7 призначено на посаду головного державного інспектора з охорони праці відділу організації державного нагляду та управління охороною праці. Зі змісту посадової інструкції ОСОБА_7 убачається, що він як головний державний інспектор з охорони праці зазначеного відділу є посадовою особою територіального управління та організовує виконання покладених на нього обов'язків з обліку та реєстрацієї технологічних транспортних засобів.

Крім того, відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України, ОСОБА_7, обіймаючи посаду, яка віднесено до шостої категорії посад державних службовців, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в одержанні хабара за виконання вищезазначених посадових обов'язків ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених апеляційним судом доказах, яким дана належна оцінка.

Зокрема, цей висновок підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 щодо обставин вчинення цього злочину, які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, а також показаннями ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, даними, які містяться у протоколі огляду про вилучення з ніші робочого столу ОСОБА_7 помічених грошових коштів у розмірі 3 500 грн., у протоколі про результати аудіо і відео контролю особи, відповідно до якого зафіксовано факт передачі та одержання ОСОБА_7 грошових коштів, у висновку експерта про наявність люмінофору на тампоні, яким робився змив з лівої руки ОСОБА_7, та іншими доказами.

Твердження у касаційній скарзі засудженого про те, що мала місце провокація хабара, перевірялися судом і не знайшли підтвердження.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України кваліфіковано правильно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.

Даних, які би свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, та є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, його касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3