Справа № 206/1661/15-к
Провадження № 1-кп/206/119/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" серпня 2015 р.

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 00000590 від 15.01.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 07.05.2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 18.03.2014 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднаний не відбутий строк за попереднім вироком від 07.05.2009 року , і остаточно до відбування покарання призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 26.11.2012 року з Криворізької КВ № 80 Дніпропетровської області умовно- достроково на 1 рік 9 місяців 23 дні згідно постанови Дзержинського райсуду м. Кривий ріг Дніпропетровської області від 19.11.2012 року,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 , ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2014 року біля 19 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту біля кафе «АВВА» по вул. Семафорній , 23 А в Самарському районі міста Дніпропетровська , де до нього підійшов раніше йому незнайомий гр.-н ОСОБА_5 і між ними виникла сварка на грунті нікчемного приводу , в ході якої обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в безпосередній близькості з потерпілим , керуючись прямим умислом , направленим на вчинення хуліганських дій та реалізовуючи його ,грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства , що виразилось в бажанні затвердити свою перевагу над особою старшого віку , демонструючи своє зневажливе ставлення до існуючих правил , норм поведінки і моралі в суспільстві , діючи умисно , з особливою зухвалістю, керуючись нікчемним приводом ,пов*язаним з тим, що ОСОБА_5 звернувся до нього з якимось питанням ,штовхнув останнього обома руками ,потім наніс не менше двох ударів кулаками в область голови ,тулубу та удар ногою в область тулуба останньому, внаслідок чого потерпілий впав на бетонну плиту , а коли ОСОБА_5 намагався підвестись, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи діяти з хуліганських спонукань ,грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалось особливою зухвалістю ,наніс не менше одного удару ногою ОСОБА_5 по тулубу , спричинивши потерпілому своїми умисними діями синець на нижній повіці правого ока у внутрішньому куті з переходом в виличну ділянку праворуч, синець та внутрішньо - шкіряний крововилив на його тлі на спинку носу майже на всьому протязі , садно на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині , два внутрішньо - шкіряних крововиливи на грудній клітині по задній поверхні по паравертебральній лінії в проекції 2-3 остистого відростків грудних хребців ,по задній поверхні грудної клітини праворуч між паравертебральною та лопатковою лініях в проекції 4-5 ребер ,які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

В цей час громадянин ОСОБА_6 , спостерігаючи за протиправними діями ОСОБА_4 щодо потерпілого ОСОБА_5 , та намагаючись завадити останньому наносити удари потерпілому ОСОБА_5 , підійшов до обвинуваченого та відштовхнув його в бік від ОСОБА_5 Але обвинувачений ОСОБА_4 ,продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці в вечірній час, коли громадяни та мешканці будинку відпочивали, грубо порушуючи громадський порядок ,діючи з особливою зухвалістю , з мотивів явної неповаги до суспільства , умисно наніс ОСОБА_6 удар ногою по правій нозі та удар кулаком в обличчя , ігноруючи спроби сторонніх громадян - очевидців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , присікти його злочинні дії , після чого наскочив на потерпілого , поваливши його на бетонну підлогу , і в процесі хуліганських дій , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства ,діючи з особливою зухвалістю, не бажаючи спричинити ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження , не передбачивши, що потерпілий може не втримати рівновагу і в момент падіння підвернути ногу та отримати тілесні ушкодження у вигляді перелому лодижки , хоча повинен був та міг це передбачити, спричинивши своїми необережними діями закритий перелом зовнішньої лодижки правої гомілки з задовільним стоянням відламків , тобто середньої тяжкості тілесні ушкодження, що зумовили тривалий розлад здоров*я потерпілого ОСОБА_6 строком понад 3 тижні ( більш, ніж 21 день) , та продовжував наносити численні удари кулаками по голові лежачому на бетонній підлозі ОСОБА_6 ,який закривався руками від ударів обвинуваченого, після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому діянь визнав частково, посилаючись на те, що в той день він дійсно ввечері на зупинці громадського транспорту зустрів свого знайомого, з яким став спілкуватись. Рядом стояла група чоловіків старших від нього за віком,в тому числі і потерпілий ОСОБА_12 , які знаходились в стані алкогольного сп*яніння, чоловіки голосно сварились, , почали чіплятись до нього та його знайомого, пред*являти необґрунтовані претензії, вживали в розмові нецензурні слова, якими ображали його , ОСОБА_4 . Він став вимагати припинити ці образи, хтось з компанії чоловіків накинувся на нього, він став захищатись, З потерпілим ОСОБА_13 вони впали на землю в процесі штовханини, він, обвинувачений , фізично не міг наносити потерпілому удари, так як дружина ОСОБА_13 власниця кафе «АВВА» , біля якого відбувались ці події , свідок ОСОБА_14 пошкрябала йому вухо, а хтось порвав куртку .В нього теж були тілесні пошкодження після цього конфлікту і він звертався за меддопомогою в лікувальний заклад.

Вважає, що всі тілесні ушкодження він міг спричинити потерпілим лише в стані самооборони, так як мав захищатись від групи п*яних чоловіків , значно старших за нього за віком, а не із хуліганських мотивів .

В подальшому обвинувачений повністю визнав сою вину в об*ємі зміненого прокурором обвинувачення, суду пояснив, що дійсно , проаналізувавши свої вчинки , він зрозумів, що вів себе неправильно.29.11.2014 року сварка з ОСОБА_15 , який раніше йому був незнайомий, виникла по нікчемному поводу , коли ОСОБА_15 став чіплятись до них та розповідати, що в нього хтось раніше забрав телефон, а потім він побив ОСОБА_15 , а коли на допомогу Роговому вийшов ОСОБА_13 , і намагався його зупинити, вони почали штовхатись і з ним, впали разом на бетонну підлогу,при цьому його намагались зупинити свідки, але він вже тоді так розізлився, що не зміг зупинитись.

У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що протягом дня 29.11.2014 року він вживав спиртні напої, але почував себе добре. Коли повертався додому, то побачив на зупинці громадського транспорту велику компанію молодих хлопців, він підійшов до хлопців та став розповідати їм , що за два тижні до цього в нього хтось попросив мобільний телефон , щоб подзвонити, але потім забрали телефон, і він хотів пояснити, що так вчиняти не добре та попросив повернути телефон, але реакція молоді виявилась для нього абсолютно несподіваною, так як він не звинувачував їх та не ображав нецензурними словами, натомість хлопці стали бити його , учать у його побитті приймало декілька молодиків, били руками по тулубу, голові, збили з ніг, він , стоячи на колінах , намагався підвестись,але йому це не вдавалось зробити, так як хлопці продовжували його бити по різним частинам тіла. В результаті його побиття в нього були виявлені тілесні ушкодження, з приводу яких він звертався за меддопомогою до лікувального закладу. Потім він побачив, що його побиття завершилось, так як за нього заступився його давній знайомий ОСОБА_16 , якому в цей час зламали ногу, про що він,потерпілий , дізнався з часом. Потерпілий пояснив, що ні кількості нападників, ні їх облич він не бачив, не бачив також , чи знаходився серед хуліганів і обвинувачений ОСОБА_17 . Потерпілий зазначив, що якби був у тверезому стані, можливо події того дня та обличчя нападників запам*ятав би.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він в той день був на роботі у своєї дружини ОСОБА_14 - власниці кафе «АВВА» , пив чай, через деякий час бармен ОСОБА_18 звернула його увагу на скупчення людей біля кафе на зупинці громадського транспорту. Серед осіб, які були на зупинці, він побачив свого давнього приятеля ОСОБА_15 ,лежачого на бетонні підлозі, якого бив ОСОБА_17 , сидячи зверну на ньому, а рядом з ними стояла вела кількість молодих чоловіків, розуміючи, що ОСОБА_15 потрібна допомога, він , ОСОБА_13 , вийшов на вулицю і підійшов до молодиків, просив не бити ОСОБА_15 , намагався розняти ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , відштовхуючи ОСОБА_17 від ОСОБА_15 , який лежав на підлозі .Поведінка ОСОБА_17 була агресивною, його намагались зупинити навіть його ж супутники, але агресія обвинуваченого перекинулась раптово і на нього самого потерпілого ОСОБА_13 . Нікітіна посадили на лаву, він вивернувся , з нього злетіла куртка, ОСОБА_17 кинувся дратись до нього Ковері, при цьому вдаривши і його потерпілого дружину, яка намагалась заспокоїти хулігана. Обвинувачений наніс йому удар рукою в щелепу, вони тримались один за одного в той момент, коли він, потерпілий, намагався тримати хулігана, але , не втримавши рівновагу від удару в щелепу , він впав разом з обвинуваченим на бетонну підлогу , при цьому ОСОБА_17 не припинив свої дії, а лежачи, продовжував наносити удари по ньому, нанісши не менш 5-6 ударів. Хтось з присутніх крикнув : « Міліція!», і всі присутні стали тікати, ОСОБА_17 теж втік. Від падіння на підлогу він сильно забив собі потилицю, і коли прийшов в кабінет дружини, йому дали холод, щоб він приклав до потилиці, але коли вони вже вирішити піти з дружиною додому , то з*ясувалось, що він не може стати на ногу, вони викликали по мобільному телефону дітей на допомогу, з якими поїхали до лікарні, де після рентгенограми в нього діагностували злам ноги. Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що в той день він побачив , як на вулиці біля кафе на підвищених тонах розмовляють його знайомий - потерпілий ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_17 , якого він раніше не знав. Спочатку розмова йшла на підвищених тонах, але після цього почалася несподівано бійка , хто кому першим наніс удар розібратися було неможливо. Біля Ковері стояла його дружина ОСОБА_14 , вони спілкувались втрьох. Він, свідок, побачив, що несподівано ОСОБА_17 першим вдарив ОСОБА_13 , у зв*язку з чим - було не зрозуміло. Рядом стояло багато сторонніх громадян , спостерігали за скандалом. Коли почалась бійка, він ,свідок, став захищати ОСОБА_20 , щоб її не вдарили, якийсь незнайомий парубок з собакою став висловлюватись проти Ковері, але чи це був спільник ОСОБА_17 - пояснити не може. ОСОБА_17 наступав, його дії в цьому конфлікті носили активний характер. Пізніше свідок побачив, як потерпілий ОСОБА_13 впав, але що з*явилось тому причиною пояснити не міг, так як не бачив, що сталось. Весь конфлікт в його, свідка, присутності тривав 3-5 хвилин , і різко припинися, бо хтось викликав працівників міліції. Згодом він дізнався, що в ході конфлікту ОСОБА_13 зламали ногу., але за яких обставин це сталось - не знає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 29.11.2014 року в вечірній час він знаходився в приміщенні кафе, розташованого на зупинці громадського транспорту , початку конфлікту він не бачив, ОСОБА_16 - чоловік власниці кафе вийшов з кафе на вулицю, щоб заспокоїти учасників конфлікту. В його, свідка, присутності була бійка,при цьому двоє молодиків , в тому числі і ОСОБА_17 звалили ОСОБА_13 на землю. Щоб заспокоїти ОСОБА_17 , він, свідок, схопив його та посадив на лавку , намагаючись втримати його . ОСОБА_12 лежав на землі, йому допомагали підвестись якась жінка і свідок ОСОБА_21 , обличчя останнього було в крові. Потім хтось крикнув, що викликали охорону , і всі молоді люди втекли.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що працює в кафе,власником якого є приватний підприємець ОСОБА_22 . Потерпілий ОСОБА_16 - чоловік власниці кафе, обвинувачений ОСОБА_17 та потерпілий ОСОБА_15 їй теж знайомі, як відвідувачі кафе. 29.11.2014 року вона, свідок, знаходилась на робочому місці. Побачила біля кафе на зупинці велику кількість молодих хлопців, до яких підійшов ОСОБА_15 і про щось почав з ними розмовляти. Суті розмови вона не чула, побачила, що хтось із компанії молодиків штовхнув ОСОБА_15 , він впав, намагався підвестись на ноги, але його знов штовхнули, при цьому хлопці розмовляли голосно, на підвищених тонах. Біля ОСОБА_15 були троє - двоє незнайомих хлопців, один з яких з собакою, та ОСОБА_17 . Побачивши, що б*ють Рогового, вона сказала про це ОСОБА_23 , так як знала, що він і ОСОБА_15 давні знайомі .Той вийшов, щоб допомогти ОСОБА_15 та заспокоїти хлопців, але хлопці не йшли на контакт з ОСОБА_13 , казали, що самі розберуться. Не дослухавшись до слів ОСОБА_13 , ОСОБА_17 штовхнув і його, тоді вона покликала дружину ОСОБА_13 - власницю кафе ОСОБА_14 і сказала, що її чоловіка б*ють, та вибігла з приміщення кафе .Вона побачила, як ОСОБА_24 двоє молодиків,в тому числі і ОСОБА_17 , звалили на підлогу, стали його бити. Вона побачила, що саме ОСОБА_17 штовхнув ОСОБА_13 , ззаду якого був бетонний бордюр . Вона, свідок, і ОСОБА_14 , коли ОСОБА_17 штовхнув ОСОБА_13 і намагався ще його вдарить, стали розтягувати їх одне від одного , ОСОБА_17 сів зверху ОСОБА_25 , який лежав на підлозі, а другий молодик все намагався вдарити ОСОБА_25 . Хуліганські дії продовжувались близько однієї години, всі відвідувачі виходили з кафе, намагались заспокоїти молодих людей, але ті не реагували на зауваження . І тільки, коли вона нажала « тривожну кнопку» , а ОСОБА_20 закричала, що викликала наряд міліції, всі молодики втекли. На виклик з*явилась охорона та затримала ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є власницею кафе «АВВА», розташованого на зупинці громадського транспорту по вул..Семафорній, 23 А .Компанія молодих людей, які збирались на зупинці, протягом року чіплялись до перехожих, відвідувачів кафе, були випадки, коли відвідувачі скаржились на те, що хлопці під приводом термінового дзвінка брали у них мобільні телефони, а потім зникали, забираючи телефони.

29.11.2014 року вона прийшла в кафе разом з чоловіком ОСОБА_26 , і знаходилась в своєму робочому кабінеті , займалась виробничими справами. Хвилин через 15 в кабінет забігла продавець ОСОБА_18 та крикнула, що її чоловіка б*ють на вулиці. Вона вибігла на вулицю та стала між чоловіком та ОСОБА_17 , намагалась стримати агресивні дії обвинуваченого, але той в якийсь момент викрутився, відштовхнув її, свідка, та стрибнув на чоловіка , і вони удвох впали на підлогу, при цьому ОСОБА_17 продовжував бити ОСОБА_25 . В цей час , коли ОСОБА_17 звалив на підлогу її чоловіка, то хлопець на прізвисько « ОСОБА_27 » на ім.*я ОСОБА_28 ходив кругом них зі своєю собакою, не підпускаючи нікого, а третій незнайомий хлопець бив лежачого ОСОБА_25 нишком.

Потім ОСОБА_29 нажала « тривожну кнопку» і викликала охорону, вони гукнули , що викликали міліцію, і всі молодики розбіглись.

Поки надавали в приміщенні кафе чоловікові допомогу, виявилось, що він не може стати на ногу, тому вони звернулись за меддопомогою, і було з*ясовано, що в Ковері зламана нога.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , показів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , його винуватість знайшла своє підтвердження і іншими доказами .

Протоколом огляду місця події ,з якого вбачається, що вхід до літньої площадки та до самого кафе « АВВА» викладений бетонним покриттям , огорожений високим бордюром ( т.1 а.п. 15-16).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю самого потерпілого ОСОБА_5 ( т.1 а.п. 62-66), в ході якого потерпілий дуже детально і послідовно в ході досудового слідства розказав і показав, що саме ОСОБА_17 неодноразово безпричинно наносив йому удари в область обличчя та тулуба , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою , при цьому причиною такої агресивної поведінки обвинуваченого щодо нього вважає нікчемний привід - бажання потерпілого з*ясувати хто саме з молодиків напередодні викрав у нього мобільний телефон.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту,проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 ( т.1 а.п.76-74) ,останній вибіг з кафе, коли побачив, як обвинувачений ОСОБА_17 на зупинці громадського транспорту б*є його знайомого ОСОБА_30 , і коли він, ОСОБА_13 скинув ОСОБА_17 з Рогового, якого той бив,коли потерпілий лежав на підлозі, то ОСОБА_17 став безпричинно бити і його самого в обличчя та по різних частинах тіла , як руками , так і ногами , при цьому повалив його на бетонну підлогу, і при падінні потерпілий підвернув ногу, в наслідок чого вона зламалась.

Відповідно до висновків судово- медичних експертиз № 704 е та № 790 е у потерпілого ОСОБА_5 в ході його огляду були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на нижній повіці правого ока у внутрішньому куті з переходом на виличну ділянку праворуч, синець та внутрішньо - шкіряний крововилив на його тлі на спинці носа майже на всьому протязі, садна на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині , два внутрішньо - шкіряних крововиливи на грудній клітині по задній поверхні по паравертебральній лінії в проекції 2-3 остистого відростків грудних хребців,по задній поверхні грудної клітини праворуч між паравертебральною та лопатковою лініями в проекції 4-5 ребер , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, та не суперечать механізму їх утворення, на який вказав потерпілий в ході проведення з ним слідчого експерименту ( т.1 а.п. 38-39,84-85).

Висновками судово- медичних експертиз № 791 е та № 458 е про те, що у потерпілого ОСОБА_6 був виявлений закритий перелом зовнішньої лодижки правої гомілки з задовільним стоянням відламків, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості , що зумовили тривалий розлад здоров*я , строком понад 3 тижні ( більш,ніж 21 день) , і можливо утворились при обставинах, на які вказує потерпілий у слідчому експерименті (т.1 а.п.26-27, 95-96).

Аналіз всіх доказів,досліджених в судовому засіданні, , які суд вважає достовірними, допустимими і достатніми, і які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі, дають суду всі підстави вважати, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні хуліганських дій, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , які супроводжувались особливою зухвалістю , пов*язаними з опором громадян, повністю доказана і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст.296 КК України.

Також суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ст..128 КК України, тобто в спричиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 також повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Разом з тим, суд критично ставиться до показів потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що він не пам*ятає обставин скоєння злочину відносно нього , та не може вказати на коло осіб, які б могли бути причетними до його скоєння , так як ці покази потерпілого спростовуються іншими доказами , належність і допустимість яких ніким не оспорюється та не спростовується, окільки з дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту за участю самого потерпілого ОСОБА_5 ( т.1 а.п. 62-66) видно, що потерпілий дуже детально і послідовно в ході досудового слідства розказав і показав, що саме ОСОБА_17 неодноразово безпричинно наносив йому удари в область обличчя та тулуба , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою . Крім того, і сам обвинувачений ОСОБА_4 визнав в судовому засіданні свою винуватість в об*ємі зміненого прокурором обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості , особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні злочини (т.1 а.п.104,109-131), за місцем мешкання характеризується позитивно (т.1 а.п. 107), офіційно не працює, , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, переніс операцію на кишківнику , з приводу якої продовжує лікування, на утриманні має малолітню дитину.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вказує повне визнання ним своєї провини, щире каяття.

Обставиною , яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства,з обранням йому міри покарання у вигляді позбавлення волі та обмеження волі в межах санкції статті , з застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим , з застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком з обмеженнями, які передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Керуючись ст..ст. 314, 472-475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України та ст..128 КК України та призначити йому покарання :
-за ст..128 КК України у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі;
-за ч.3 ст.296 КК України - у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбування ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання , якщо він протягом іспитового строку 2 (два ) роки не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
-періодично з*являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію;
-повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:ДВД- диск , що зберігається в матеріалах кримінального провадження,
залишити при справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1