06.07.2015
Справа № 642/5188/15-к
Провадження № 1-кп/642/462/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Валківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Даний обвинувальний акт надійшов до Ленінського районного суду м. Харкова з прокуратури Ленінського району м. Харкова в порядку ст.283 КПК України.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 і обвинувачений ОСОБА_4 ..

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав, що справу необхідно призначити до розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти призначення справи до розгляду заперечував. Він пояснив, що зі справою він не був належним чином ознайомлений, досудове розслідування проведене без адвоката, документи у справі він підписував під тиском.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.301 ч.3 КК України незаконне виготовлення з метою збуту, переміщення з метою збуту і збут предметів порнографічного характеру, вчинені щодо відеопродукції та за попередньою змовою групою осіб по епізодам 28 листопада 2014 р. і 02 грудня 2014 р..

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього.

Зокрема, у п.5 ч.2 ст. 291 КПК України зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону. Зокрема, зі змісту даного обвинувального акту вбачається, що у ньому зазначені обставини лише ті, які були встановлені в ході досудового розслідування. Дані про те, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 301 ч.1 КК України відсутні.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, згідно ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам визначеним ст.291 КПК України.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абромян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ( див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінські про Австрії» №9783/82, п.79).

Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пеліси та Сассі проти Франції, п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Таким чином, загально прийнятою є вимога про те, що обвинувачення та його формулювання повинно бути викладене настільки конкретно, в тому числі з відображенням часу, місця, обставин, мотивів вчинення діяння, щоб це забезпечило право особи на захист.

Згідно ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не містить формулювання обвинувачення згідно зазначених положень КПК України, а містить лише підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.301 ч.3 КК України. Зі змісту даного обвинувального акту видно, що у ньому зазначені обставини лише ті, які були встановлені в ході досудового розслідування у якості підозрюваного.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам пп.3,5 ч.2 ст. 291 КПК України, а тому постановляє ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому не заявлялося.

Керуючись ст.ст.291, 314 315 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Повернути прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст. 301 ч.3 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого був обраний 10.06.2015 р. у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1