Провадження № 1-кп/756/267/16
У Х В А Л А
29 січня 2016 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , проводячи в приміщенні суду підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лагодехи, Республіки Грузії, грузина, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, такого, що має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.12.2010, вироком Котовського районного суду м. Одеси, за ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі із конфіскацією майна,
що обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кожен,
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 25 січня 2016 року.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання, про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, вважаючи при цьому, що з врахуванням характеру протиправної поведінки обвинуваченого, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити йому у вчиненні нового злочину або забезпечити його явку в судове засідання, виконання ним інших процесуальних обов`язків.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Впливати на потерпілих, свідків не збирається.

Заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали провадження в межах, достатніх для вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд вважає доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, виходячи з такого.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.01.2016 року включно.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_5 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає на час розгляду цього питання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що в судовому засіданні на час його розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я. Також суду не надано ґрунтовних доказів того, що обвинувачений має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з під варти.

Також, матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_9 , враховуючи спосіб вчинення злочину, що йому інкримінуються, за який, відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання до шести років позбавлення волі його наслідки, соціальну небезпеку, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; (ризик перешкоджання здійсненню правосуддя). Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд, на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою. Бере при цьому суд до уваги і попередню протиправну поведінку обвинуваченого, який належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Також при цьому суд враховує, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.)

Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її наслідки та перебіг, суспільно-небезпечну обстановку в державі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

У той же час, аналізуючи все, вказане вище у своїй сукупності, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, особу та сімейне положення обвинуваченого ВЕЛИЧКА, суд вважає на цей час необхідним визначати розмір застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 182, 199, 314 317, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такому, що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 31.03.2016 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_10 , заставу в розмірі 25 (двадцяти п`яти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 34 450 гривень (депозитний рахунок Оболонського районного суду міста Києва №5411; ; Банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019).

ОСОБА_11 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом 5 днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , в разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із АДРЕСА_2 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Броварське УП ГУ НП у Київській обл.) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що у разі невиконання ними покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наступне судове засідання призначити на 11 год. 30 хв. 23 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12