В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008923 від 19 червня 2015 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростова-на-Дону, Російської Федерації, громадянина російської Федерації, росіянина, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Жмеринка, Вінницької області, українки, громадянки України, не одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Сумгаіт, республіки Азербайджан, громадянки України, українки, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 30 липня 2015 року між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 30 липня 2015 року між ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладених угод.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просили суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначили, що в повній мірі розуміють наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладання та затвердження даних угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважала за необхідне угоди затвердити.

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні вказаних угод були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з вказаними угодами, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 10 червня 2015 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , вступили між собою в злочинну змову з метою вчинення шахрайських дій шляхом обману осіб похилого віку, а саме заволодіння грошовими коштами під приводом проведення вигаданої акції щодо виграшу побутової техніки.

З метою реалізації свого заздалегідь розробленого плану та введення потерпілих в оману, вказані особи підготували предмети для вчинення кримінального правопорушення у вигляді не діючих дисконтних карток та паперових конвертів з кольоровими логотипами «Акція», які містили нарізані папірці, при цьому заздалегідь розподіливши злочинні ролі.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 19 червня 2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин знаходилися біля ТЦ «Дарниця» по пр. Миру 2/3 в м.Києві, де помітили пенсіонерку ОСОБА_4 1948 року народження, у якої вирішили незаконно заволодіти грошовими коштами шляхом обману.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , діючи групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , виконуючи відведену їй роль щодо пошуку осіб похилого віку, підійшла до ОСОБА_4 , якій повідомила про проведення акції, надавши не діючу картку знижок мереж відомих магазинів, запевнивши останню про можливість виграти побутову техніку.

Діючи за заздалегідь розробленим планом злочинних дій, ОСОБА_7 вказала ОСОБА_4 підійти до ОСОБА_8 , яка стояла поруч, з метою перевірки акційної картки на виграш. В свою чергу, ОСОБА_8 імітуючи дзвінок по мобільному телефону продиктувала номер картки та заздалегідь неправдиво повідомила ОСОБА_4 про те, що її картка дійсно виграшна.

В цей час, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль учасника цієї ж акції, підійшов до останньої та в присутності ОСОБА_4 пред`явив заздалегідь заготовлену для вчинення шахрайських дій акційну картку, яка зі слів ОСОБА_8 виявилася також виграшною.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою введення потерпілої в оману, роз`яснили їй умови проведення акції у випадку двох переможців, а саме щодо необхідності підтвердження своєї платоспроможності в сумі 5000 грн. за подальше отримання предмету виграшу в одному з магазинів мережі побутової техніки «Ельдорадо» в м. Києві.

ОСОБА_4 , виходячи з довіри до останніх і помилкової впевненості в правильності та добросовісності їх дій, погодилася на запропоновані умови надати грошові кошти в розмірі 5000 грн. та, оскільки не мала вказаної суми при собі, направилась спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за місцем свого проживання до буд. АДРЕСА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 почали чекати на потерпілу ОСОБА_4 неподалік від будинку з метою заволодіння її грошовими коштами в сумі 5000 грн., а саме для здійснення підміни конверту з грошима ОСОБА_4 , шляхом відволікання її уваги, на акційний конверт з папірцями.

Однак, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 довести свій злочинний умисел до кінця та заволодіти шляхом обману грошима 5000 грн., що належать ОСОБА_4 , не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки остання за місцем мешкання усвідомила злочинний характер дій вказаних осіб та викликала працівників міліції. В результаті чого, 19 червня 2015 року об 11 годині 45 хвилин за адресою: м. Київ, пр. Возз`єднання 2/1, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були затримані співробітниками міліції.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинили незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, якщо особи не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штрафу кожному окремо в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови кожної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченим узгодженої міри покарання.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо кожного окремо не обиралися.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені на проведення експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 солідарно.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 липня 2015 року між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008923 від 19 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1700 (тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008923 від 19 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1700 (тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 липня 2015 року між ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008923 від 19 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1700 (тисяча сімсот) гривень на користь держави.

На підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави у рівних частках з кожного належить стягнути витрати пов`язані з залученням експерта у загальній сумі 491 грн. 04 коп., по 163 грн. 68 коп. з кожного.
Речові докази у кримінальному провадженні, які відповідно до квитанції №0011023 від 20 липня 2015 року передані до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження.
Суддя: