Справа № 368/1502/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1135/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 15.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 15 » жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

представника Кагарлицької

виправної колонії ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 26 серпня 2015 року, якою ОСОБА_8 невідбуту частину строку основного покарання 3 роки 3 місяці 15 днів у виді позбавлення волі замінено на 3 роки 3 місяці 15 днів обмеження волі,

в с т а н о в и л а:
До Кагарлицького районного суду надійшло спільне подання Кагарлицької виправної колонії №115 та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання засудженому ОСОБА_8 більш м`яким, обґрунтоване тим, що ОСОБА_9 станом на 10.08.2015р. відбув 1/3 строку покарання, вину визнав повністю, розкаюється у скоєному, став на шлях виправлення, працевлаштований, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, за добросовісне відношення до праці та громадських доручень та зразкову поведінку має 5 заохочень, мав 1 стягнення «попередження», яке зняте у встановленому законом порядку.

26.08.2015р. ухвалою Кагарлицького районного суду подання задоволено, засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину строку основного покарання 3 роки 3 місяці 15 днів позбавлення волі більш м`яким на 3 роки 3 місяці 15 днів обмеження волі.

Мотивуючи своє рішення суд послався на те, що засуджений станом на 10.08.2015р відбув 1/3 частину покарання, став на шлях виправлення, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме на обмеження волі, що відповідатиме меті виправлення засудженого. Крім того суд врахував обставини відбуття покарання та наявність заподіяної злочином шкоди, яка не відшкодована, у зв`язку з чим відмовив у клопотанні засудженого та Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» про заміну невідбутої частини покарання на виправні роботи.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини строку основного покарання 3 роки 3 місяці 15 днів у виді позбавлення волі на виправні роботи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки вважає що наявність невідшкодованої шкоди, завданої злочином не може бути визначальною підставою для відмови в задоволенні його клопотання та дана обставина не входить до вичерпного переліку обтяжуючих обставин, визначеного ст. 67 КК України. Крім того, апелянт вказав на те, що судом І інстанції не враховано те, що розмір відрахувань гарантованих ПВКФ «Фіалка» значно більший ніж нарахування зарплати в колонії, а також те, що крім офіційних утримань із заробітної плати в Кагарлицькій ВК, він в добровільному порядку відшкодовує збитки та надавав грошову допомогу своїм малолітнім дітям.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, пояснення засудженого ОСОБА_8 , який просив замінити йому позбавлення волі на виправні роботи, а в разі відмови залишити рішення суду про заміну позбавлення волі на обмеження волі без зміни, пояснення представника колонії ОСОБА_7 , який підтримав думку ОСОБА_8 , перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги засудженого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 1.08.2013р. ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. 10.12.2013р. вироком Апеляційного суду Рівненської області скасовано вказаний вирок в частині призначеного покарання та ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Строк покарання рахується з 10.12.2013р.

Зі спільного подання Кагарлицької виправної колонії №115 та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що ставилося питання про заміну невідбутої частини основного покарання засудженому ОСОБА_8 більш м`яким без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як вбачається з ухвали Кагарлицького районного суду від 26.08.2015р., суд І інстанції, врахувавши, що ОСОБА_9 станом на 10.08.2015р. відбув 1/3 частину призначеного покарання, став на шлях виправлення, дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо нього ст. 82 КК України і обґрунтовано замінив покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Доводи апеляційної скарги про заміну позбавлення волі на виправні роботи, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Рішення суду про відмову у заміні позбавлення волі на виправні роботи прийняте з врахуванням всіх обставин відбуття покарання, наведених в ухвалі, і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент узгодження подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким невідбуте покарання засудженого ОСОБА_9 складало 3 роки 3 місяці 15 днів.

За таких обставин, невідбуте покарання у виді позбавлення волі не може бути замінено на виправні роботи, оскільки невідбуте покарання засудженого складає на строк понад два роки.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 26 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Судді