Пр-ня по справі № 1кп/521/321/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)31.08.2009 року апеляційним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, у скоєні злочину передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 31.08.2009 року засуджений апеляційним судом Одеської області за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років. З 20.11.2009 року відбуває покарання в Одеській виправній колонії управління ДПтСУ в Одеській області № 51, яка розташована за адресою м. Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, б. 9-а.

Засуджений ОСОБА_4 ознайомлений з режимом утримання в Одеській виправній колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№51), до праці не залучався у зв`язку з небажанням працювати на виробництві, систематично порушував режим утримання, за що неодноразово піддавався накладенню стягнень з боку адміністрації Одеської виправної колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№51). Має діючих 17 стягнень, які є злісним порушенням режиму утримання. Поміщувався в дисциплінарний ізолятор та переводився до приміщення камерного типу установи на протязі року.

Так 26.11.2014 року під час обходу житлових приміщень молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 , який є працівником установи було виявлено засудженого ОСОБА_4 за палінням у невстановленому місці.

26.11.2014 року постановою начальника установи засудженого ОСОБА_4 за систематичне порушення режиму утримання переведено до ДІЗО терміном на 15 діб.

03.12.2014 року приблизно о 07 годині 25 хвилин засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в ДІЗО порушив режим відбування покарання, а саме не виконав команду «підйом» мотивуючи це своїм особистим переконанням та не бажанням взагалі підкорюватись будь-яким вимогам адміністрації. Використовуючи нецензурну лайку, висловлював погрози стосовно працівника ОСОБА_5 , який є представником установи.

09.12.2014 року начальником установи засудженому ОСОБА_4 було оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді - догани.

09.12.2014 року приблизно о 07 годині 00 хвилин засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в умовах ДІЗО порушив режим відбування покарання, а саме не виконав команду «підйом» та відмовився здавати білизну працівнику адміністрації прапорщику ОСОБА_6 , який є працівником установи.

11.12.2014 року засуджений ОСОБА_4 за умови порушення відбування покарань був поміщений до ПКТ на підставі постанови начальника установи.

Крім того, 25.12.2014 року приблизно о 16 годині 45 хвилин засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в ПКТ порушив режим відбування покарання, а саме пошкодив державне майно мотивуючи це своїм особистим переконанням та не бажанням взагалі підкорюватись будь-яким вимогам адміністрації. Використовуючи нецензурну лайку, висловлював погрози стосовно працівника установи.

17.06.2015 року засуджений ОСОБА_4 у житловій зоні був затриманий з порушенням форменого одягу. На зауваження оперуповноваженого ОВ ОВК №51 ОСОБА_7 , погрожував і висловлювався нецензурною лайкою на адресу останнього.

17.06.2015 року за порушення умов знаходження в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 постановою начальника установи був переведений до ПКТ строком на 1 місяць.

Крім того, 07.07.2015 року приблизно о 16 годині 15 хвилин засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в умовах ПКТ установи порушив режим відбування покарання, а саме не приступив до прибирання камери згідно затвердженого начальником установи графіку чергування, при цьому був забезпечений необхідним інвентарем (віник, ганчірка, відро з теплою водою, швабра). Виконати законну вимогу представника адміністрації засуджений ОСОБА_4 категорично відмовився. Останньому зроблено зауваження та попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань та повторно поставлено вимогу приступити до прибирання приміщення камери № 1 ПКТ, однак засуджений ОСОБА_4 діючи умисно, до прибирання не приступив, з метою вчинення непокори адміністрації місць позбавлення волі, відкрито і неодноразово відмовлявся виконати вказану вимогу, в тому числі в демонстративній, грубій та нетактовній формі, в присутності інших працівників чергового наряду. Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив вимоги ст. ст. 107, 118 п.5, 134, 135 Кримінально - виконавчого кодексу України.

09.07.2015 року заступником начальника установи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , засудженому ОСОБА_4 було оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді - догани.

Крім того, 13.07.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в умовах ПКТ установи порушив режим відбування покарання, а саме не приступив до прибирання камери згідно затвердженого начальником установи графіку чергування, при цьому був забезпечений необхідним інвентарем (віник, ганчірка, відро з теплою водою, швабра). Виконати законну вимогу представника адміністрації засуджений категорично відмовився. Після вказаних дій засудженому ОСОБА_4 було зроблено зауваження та попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань та повторне поставлено вимогу приступити до прибирання приміщення камери №1 ПКТ, однак засуджений ОСОБА_4 діючи умисно, до прибирання не приступив, з метою вчинення непокори адміністрації місць позбавлення волі, відкрито і неодноразово відмовлявся виконати вказану вимогу, в тому числі в демонстративній, грубій та нетактовній формі, в присутності інших працівників чергового наряду. Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив вимоги ст. ст.107, 118 п.5, 134, 135 Кримінально - виконавчого кодексу України.

13.07.2015 року начальником установи засудженому ОСОБА_4 було оголошено дисциплінарне стягнення у виді-суворої догани.

17.07.2015 року начальником установи засудженому ОСОБА_4 за порушення локалізації було оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді переведення в умови ДІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що обставини злочину, який йому інкримінується він повністю розуміє. Всі порушення які він допускав під час відбуття покарання, дійсно мали місце. Вчиняв він їх в зв`язку з незгодою з вказаними правилами відбуття покарання, а також в зв`язку з тим, що він втомився відбувати покарання. В теперішній час він усвідомлює всі наслідки які спричиненні його діями, та просить суд суворо його не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, за кваліфікуючими ознаками: злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу та переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, визнання своєї вини, а також стан здоров`я обвинуваченого, який страждає рядом хронічних захворювань.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є суспільно небезпечним, оскільки посягає на встановлений порядок відбуття покарання та як наслідок може підірвати авторитет співробітників пенітенціарної служби.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 до засудження апеляційним судом Одеської області до кримінальної відповідальності не притягувався. Фактично заарештований був у досить молодому віці 18 років. Станом на день постановлення вироку відбув повністю призначений строк покарання. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Будь-якої спеціальності не має, оскільки середню спеціальну освіту не отримував. Особисте життя влаштувати не міг, оскільки фактично все доросле життя знаходиться в місцях позбавлення волі. В судовому засіданні об`єктивно повідомити причину скоєння умисного злочину, обвинувачений не зміг.
Суд вважає, що відсутність належної освіти, належного виховання, а також тривалість знаходження обвинуваченого під вартою в умовах ізоляції і як наслідок відсутність спілкування з особами з стійкими соціальними зв`язками, які не є засудженими, привели останнього до скоєння злочину проти правосуддя.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, керується принципом верховенство права у кримінальному провадженні який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /Steven Willcox/ та Скотт Херфорд /Scott Hurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи викладені фактичні обставини, обставину, яка обтяжує покарання, а також декілька обставин які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 69 КК України, вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за злочин передбачений ст. 391 КК України не зв`язаного з позбавлення волі, однак обов`язково з триманням засудженого в умовах ізоляції - у вигляді арешту.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 до винесення вироку по суті на протязі більше семи років відбував покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам злочину, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

При ухвалені вироку, суд враховує вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, та вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки у обвинуваченого строк попереднього ув`язнення загалом складає 4 місяці 5 днів, суд вважає, за необхідне призначити покарання обвинуваченому з урахуванням відбутого строку. Після зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, засуджений ОСОБА_4 вважається таким, що відбув покарання повністю, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне звільнити засудженого ОСОБА_4 з під варти, в порядку встановленому Законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 , винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 21.08.2015 року по 21.09.2015 року та з 06.11.2015 року по 11.02.2016 року, тобто з моменту переведення до слідчого ізолятора для проведення слідчих дій та в подальшому для участі в судових засіданнях та по день постановлення вироку суду.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_4 таким, що відбував покарання за вказаним вироком повністю.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: