Справа № 206/2760/15-к
Провадження № 1-кп/206/182/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" серпня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001992 від 11.11.2014 року за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Суми, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 05.03.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до 80 годин громадських робіт;

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

представник потерпілого - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , не являючись суб`єктом господарювання, 05 серпня 2014 року, приблизно о 14год., більш точний час в ході слідства встановити не виявилось можливим, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, і реалізуючи його, повторно, діючи із корисливих мотивів, знаходячись на перехресті вулиць Молодогвардійська та Масивна у м. Дніпропетровську, зустрівся з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , під приводом надання послуг з ремонту автомобіля, а саме: заміни двигуна SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, д/з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , не маючи відповідної кваліфікації, належного технічного устаткування, а також відповідного приміщення для здійснення ремонтних робіт, достовірно знаючи, що здійснити професійний ремонт не в змозі, з метою особистого збагачення, зобов`язався здійснити його ремонт, хоча в дійсності намірів на це не мав. З цією метою ОСОБА_3 попрохав потерпілого передати йому зазначений автомобіль начебто з метою перевірки його технічного стану та для визначитися розміру оплати наданих послуг.

У свою чергу, ОСОБА_5 , який перебував у невіданні щодо злочинних намірів ОСОБА_3 , не сумніваючись в його порядності та сумлінності у той же день та час, передав ОСОБА_3 SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, д/з НОМЕР_1 , ключі від нього, а також оригінал свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу. Після чого потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за усною домовленістю між собою, визначились, що грошова сума для проведення ремонтних робіт зазначеного автомобіля передаватиметься ОСОБА_3 не у повному обсязі, а частинами, які зазначить особисто останній.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, не маючи в дійсності наміру проведення ремонту зазначеного автомобіля, отримав від потерпілого ОСОБА_5 SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, д/з НОМЕР_1 , оригінал свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу та ключі від нього, завіривши при цьому ОСОБА_5 , що виконає обіцяне за два тижня, тобто до 19 серпня 2014 року, після чого поставив зазначений автомобіль нібито для проведення ремонту двигуна на станцію технічного обслуговування ТОВ «АІС Автоцентр Дніпро», розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 20, з яким він жодних трудових, або фінансово-господарських відносин не мав.

Окрім того, приблизно в середині серпня 2014 року, у денний час, більш точний час та дату в ході слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру виконувати обіцяне, повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості, вказавши, що для проведення ремонтних робіт необхідна грошова сума 9 500 гривень, на що ОСОБА_5 , сприймаючи слова ОСОБА_3 як реальні, і, не підозрюючи про його злочинні наміри, знаходячись на території станції технічного обслуговування ТОВ «АІС Автоцентр Дніпро» розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 20, передав ОСОБА_3 грошову суму 9 500 гривень.

Окрім того, приблизно в кінці серпня 2014 року, у денний час, більш точний час та дату в ході слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру виконувати обіцяне, повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості, вказавши, що для проведення ремонтних робіт недостатньо коштів та необхідна грошова сума 1 300 гривень, на що ОСОБА_5 , сприймаючи слова ОСОБА_3 як реальні, і, не підозрюючи про його злочинні наміри, знаходячись біля магазину «Центральний», розташованого в с. Олександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, більш точної адреси в ході слідства встановити не виявилось можливим, передав ОСОБА_3 грошову суму 1 300 гривень.

30.08.2014 року о 12.46 год., ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру виконувати обіцяне, повідомив потерпілому ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості, вказавши, що для проведення ремонтних робіт недостатньо коштів та необхідно перерахувати на картковий рахунок НОМЕР_2 грошову суму 2 000 гривень, на що ОСОБА_5 , сприймаючи слова ОСОБА_3 як реальні, і, не підозрюючи про його злочинні наміри, перерахував на даний картковий рахунок грошову суму 2 000 гривень.

У вересні місяці 2014 року, більш точний час та дату в ході слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру виконувати обіцяне, повідомив потерпілому ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості, вказавши, що для проведення ремонтних робіт недостатньо коштів та необхідна грошова сума 2 000 гривень, на що ОСОБА_5 , сприймаючи слова ОСОБА_3 як реальні, і, не підозрюючи про його злочинні наміри, знаходячись біля будинку № 8 по вул. Технікумівська, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, передав ОСОБА_3 грошову суму 2 000 гривень.

У вересні місяці 2014 року, більш точний час та дату в ході слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру виконувати обіцяне, повідомив потерпілому ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості, вказавши, що для проведення ремонтних робіт недостатньо коштів та необхідна грошова сума 600 гривень, на що ОСОБА_5 , сприймаючи слова ОСОБА_3 як реальні, і, не підозрюючи про його злочинні наміри, знаходячись біля будинку № 8 по вул. Технікумівська, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, передав ОСОБА_3 грошову суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи із корисливих спонукань, в дійсності не маючи наміру виконувати обіцяне та повертати отримані від потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти, шляхом обману заволодів чужим майном, належним потерпілому ОСОБА_5 , завдавши тим самим йому майнову шкоду на загальну суму 15 400 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив усі фактичні обставини викладені у вчановчий частині вироку, та суду показав що 05 серпня 2014 року, приблизно о 14год., він знаходячись на перехресті вулиць Молодогвардійська та Масивна у м. Дніпропетровську, зустрівся з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , запропонував надання послуг з ремонту автомобіля, а саме: заміни двигуна SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, який належить ОСОБА_5 . Вони за усною домовленістю між собою, визначились, що грошова сума для проведення ремонтних робіт зазначеного автомобіля передаватиметься йому не у повному обсязі, а частинами, які він зазначить. Ремонтні роботи він пообіцяв виконати до 19 серпня 2014 року, після чого поставив зазначений автомобіль ніби для проведення ремонту двигуна на станцію технічного обслуговування ТОВ «АІС Автоцентр Дніпро», яка розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 20. Взагалі він отримав від потерпілого ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 15400грн., які витратив на власні потреби. Автомобіль SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, д/з НОМЕР_1 , повернув потерпілому ОСОБА_5 , без частин запчастин, які входять до складу двигуна. Матеріальну шкоду відшкодував потерпілому у розмірі 15060грн.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , підтвердив усі фактичні обставини викладені у вчановчий частині вироку, та суду показав, що у серпні місяці 2014 року, його із ОСОБА_3 , познайомив зять. ОСОБА_3 , запевнив, що відремонтує двигун належного йому автомобіля на протязі двох тижнів. На протязі часу з серпня місяця по вересень місяць він частинами передав ОСОБА_3 , грошові кошти у розмірі 15400грн. Коли зрозумів, що ОСОБА_3 , не виконує взяті на себе зобов"язання, забрав автомобіль, але двигун був розібраний та в ньому не вистачало деталей. Тому він забрав автомобіль за допомогою евакуатора. Цивільний позов просив залишити без розгляду.

Крім вищезазначених показів обвинуваченого, потерпілого, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

Протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення кримінальне правопорушення від 10.11.2014 року (т.1, а.п 3).

Протоколом огляду автомобіля SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, д/з НОМЕР_1 , із фототаблицею до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , та потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.п. 18-28).

Розпискою ОСОБА_3 , про отримання від ОСОБА_5 , автомобіля автомобіля SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, д/з НОМЕР_1 , технічного паспорта на автомобіль та грошових коштів у розмірі 15400грн., від 29.10.2014 року (т.1 а.п.129, 130).

Протоколом огляду квитанції, про перерахування грошових коштів на картковий рахунок (т.1 а.п. 131-134).

Розпискою про отримання грошових коштів ОСОБА_5 , у розмірі 15060грн., від ОСОБА_3 (т.1 а.п.135).

Характеристикою ТОВ "АІС Автоцентр Дніпро", згідно якої ОСОБА_3 , првцював на данному підприємстві розташованому за адресою: м.Дніпропетровськ вул.Н.Перемоги, 20 в період часу з 22.01.2013 року по 30.08.2013рік (т.1 а.п.196).

Отже, досліджені в сукупності всі здобуті у провадженні докази дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив умисні дії що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

У відповідності до ст. 128 КПК України потерпілим ОСОБА_5 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В судовому засіданні потерпілий просив залишити цивільний позов без розгляду.

Сторони кримінального провадження не заперечували проти залишення цивільного позову без розгляду.

Отже, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - без розгляду відповідно до ст.129 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.194). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.1 а.п.191, 192), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України та покладенням на нього обов"язків згідно з ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої служби.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1