Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-41/2010 Головуючий у 1 інстанції: Чирський Г.М.
Категорія ст.ст. 191 ч.1, 191 ч.3 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
У Х В А Л А

іменем України

19 січня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого-судді Михайлюка М.І.

суддів ГеммиЮ.М, Жили І.Е.

з участю прокурора Литвиненка 0.0. засудженої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2009 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1, 30.01. і968 року народження, уродженка с. Софіївка Новотроїцького району Херсонської області, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, заміжня, не працююча, що мешкає у с. Сиваське, вул. Бєлінського, 35 Новотроїцького району Херсонської області раніше не судима;

засуджена за ст. 191 ч.3 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із зберіганням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 2 роки.

На підставі ст.сгг.75, 76 КК України її звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обовязків: не виїзжати за межи України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про місця проживання роботи та навчання; періодично зявлятися для реєстрації кримінально-виконавчу інспекцію, да запобіжного заходу - підписка про невиїзд.

Вироком суду ОСОБА_1 визнана винною та засуджена за те, що вона, займаючи посаду продавця в ТОВ Науково-виробничий центр Пошук ЛТД (далі ТОВ НВЦ "Пошук), розташованому за адресою: м. Нова Каховка, вул. Паризької комуни 3/50, будучи згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 11.05.2009 року матеріально-відповідальною особою, у віданні якої перебували грошові під час здійснення торгівлі пивом та продуктами харчування у кіоску, розташованому у м. Нова Каховка, вул. М. Буніна, 44, у період часу з 11.05.2009 року по 05.06.2009 року, виконуючи свої функціональні обовязки під час реалізації пива та з харчування, знаходячись у зазначеному кіоску, використовуючи свої повноваження по зберіганню грошових коштів, керуючись корисливими мотивами і метою заволодіння чужим майном, у порушення договору про повну матеріальну відповідальність не передала частину отриманих грошових коштів у розмірі 1816 грн., що знаходилились у її віданні, до каси ТОВ НВЦ Пошук і привласнила їх, розпорядившись у подальшому на власний розсуд, чим заподіла матеріальну шкоду зазначеному підприємству на вказану суму.

Вона же. на тому же місці, у період часу з 06.06.2009 року по 15.06.2009 року при виконанні зазначених функціональних обовязків, після отримання грошових коштів від покупців, використовуючи свої повноваження по зберіганню грошових коштів, керуючись корисливими мотивами й метою заволодіння чужим майном, у порушення договору про повну матеріальну відповідальність не передала частину отриманих грошових коштів у розмірі 1884,5 грн., що знаходились у її віданні, до каси ТОВ НВЦ Пошук і повторно привласнила їх, розпорядившись у подальшому на власний розсуд, чим заподіла матеріальну шкоду зазначеному підприємству на вказану суму.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_1, просить скасувати вирок у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону, посилаючись на те, що суд на порушення ст. ст. 33, 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.1, 191 ч.3 КК України, не кваліфікував кожен злочин за відповідною частиною цієї статті та не призначив покарання за кожен злочин окремо. З цих підстав, просить постанови новий вирок та призначити ОСОБА_1 покарання за ст. 191 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 1 рік, за ст.191 ч.3 КК України у виді З років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 2 роки та на підставі ст.70 КК України остаточно призначиш покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із розпорядженням товарно- матеріальними цінностями строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням відповідних обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, пояснення підсудної ОСОБА_1 та її останнє слово, в якому вона заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України розглядати кримінальну справу з процедурою, передбаченою цією нормою, можна лише у тому разі, якщо пев обставини справи та розмір цивільного позову ніким не оспорюються.

Однак зазначених вимог закону судом дотримано не було.

Як видно з матеріалів справи, органом досудового слідства ОСОБА_1 предявлено обвинувачення у »чиненні двох епізодів злочинів, псредбачен ст. ст.191 ч.1, 191 ч.3 КК України.

Розглядаючи справу, суд зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.3 КК України, у привласненні чужо майна, яке перебувало у її віданні, вчинені повторно, (за двома епізодами злочинів) виключивши при цьому з обсягу обвинувачення кваліфікацію її дії за ст.191 ч. 1 України як зайву, тобто суд змінив фактичні обставини справи, що є недопустимим при розгляді справи в порядку, передбаченому ч.3ст. 299 КПК України.

За таких обставин, відповідно до ст.299 КПК України суд був зобовязані дослідити докази в повному обсязі, яким орган досудового слідства обґрунтовував св висновок про те, що ОСОБА_1 вчинила злочини, передбачені ст. ст. 191 ч. 191 ч.3 КК України.

На ці обставини суд першої інстанції не звернув уваги під час розгляду справи обмежився тільки допитом підсудної, чим допустив істотні порушення НИМ кримінально-процесуального закону, які відповідно до ст. 374 КПК України тягнуть собою безумовне скасування вироку та повернення справи на новий судовий розг судом першої інстанції.

Крім того, як обгрунтовано зазначено в апеляції прокурора, судом допущено неправильне застосування кримінального закону.

Зі змісту ч. 2 ст. 33 КК України та роз'яснень, які містяться у п.20 Постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року Про судову практику у cправах про злочини проти власності, при сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України. У разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як учинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК України.

Згідно зі ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне й додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Зазначених вимог закону при призначенні покарання судом дотримано не було.

Так, суд, визнавши доведеним винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.3 КК України, за двома епізодами злочинів в обсязі предявленого їй обвинувачення за ст. ст. 191 ч. 1, 191 ч.3 КК України, призначив покарання лише за ст. 191 ч.3 КК України, пославшись на те, що кваліфікація дій підсудної за ст. 191 ч.1 КК України є зайвою, оскільки злочини вчинені одним способом і охоплюються ст. 191 ч.3 КК України за ознакою повторності, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Враховуючи те, що судом допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону і неправильне застосування кримінального закону, які виключають можливість постановления вироку апеляційним судом, тому вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду який має бути проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, та з урахуванням зазначених обставин, необхідно дослідити зібрані у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від установленого прийняти законне й обгрунтоване рішення .

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2009 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у цей же суд, але в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: