Справа № 545/240/14-к
Провадження 1-кп/545/48/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2014 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

з участю захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002053 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, 115 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення підсудне Полтавському районному суду.

Обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Підстави для закриття провадження згідно положень передбачених п.п.4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України - відсутні.

Учасники судового провадження не заперечують щодо можливості призначення провадження до судового розгляду.

Прокурор заявила ряд клопотань, одним з яких є про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, яке надала письмово та підтримала його із викладених в ньому підстав ( а. с. 25 28 ).

Обвинувачений та його захисник ( а. с. 19, 22 23 ) заперечили дане клопотання, бо його вина не доведена та всі підстави, які вказані в ухвалі суду від 28.11.2013 року відпали, а появилися вже нові обставини.

Потерпілий при його вирішенні послався на розсуд суду.

Обвинувачений усно та його захисник заявила та надала суду письмове клопотання ви його інтересах про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт ( а. с. 29 33 ), посилаючись на те, що на даний час відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як підстава в подальшому утримувати ОСОБА_7 під вартою. Будь - яких даних, що ОСОБА_7 може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, здійснити будь-які інші дії, в кримінальному провадженні відсутні. До затримання ОСОБА_7 постійно проживав в с. Тернівщина Полтавського районі у власному будинку, мав постійне місце роботи. Втручання у права і свободи підозрюваного у виді тримання під вартою має суттєві негативні наслідки не тільки для підозрюваного, а й для інших осіб, так як на утриманні ОСОБА_7 знаходиться донька ОСОБА_8 , народжена 8.11.2006 року. Співмешканка ОСОБА_9 не працює, сім`я потребує коштів для проживання, які ОСОБА_7 офіційно заробляв до ув`язнення. Сам ОСОБА_7 хворіє, в даний час лікується з хворобою серця в медичній частині Полтавського СІЗО № 23. Потерпілому по даному кримінальному провадженню ОСОБА_10 повністю відшкодована матеріальна та моральна шкода, претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 він не має, прохає суд його суворо не карати, вибрати покарання не повязане з позбавленням волі. Крім того, підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду - ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання особи під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Такої ж позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд України з кримінальних справ, зокрема, в інформаційному листі № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України Вищий спеціалізований суд зазначає, що суди зобов`язані враховувати практику Європейського суду з прав людини, та посилається на рішення Харченко проти проти України, згідно яких зі спливом певного часу лише наявність обгрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

На уточнення суду обвинувачений вказав, що працював водієм до затримання та має графік роботи, який постійно зобовязує його виїздити за межі м. Полтава та області, але не позбавляє його можливості знайти роботу в селі і крім цього, в камерному режимі йому не вистачає повітря через його хворобу серця.

Прокурор заперечив дане клопотання із підстав і існуючих ризиків, які на даний час вказані в його клопотанні, що встановлено ухвалою суду від 28.11.2013 року.

Потерпілий послався на розсуд суду.

Судовий розгляд має бути проведений колегіально у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні. Підстави для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що він неодноразово судимий, відсутність доказів на виникнення ряду обставин, на які посилається обвинувачений, наявність існування встановлених судом ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ст 177 КПК України, оцінюючи сукупність вказаних обставин, а саме : вагомість наявних доказів щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та тяжкість правопорушення в якому він обвинувачується, передбаченого ст. 15 ч. 3, 115 ч. 1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, застосування більш мяких запобіжних заходів є неможливим, а тому, колегія прийшла до висновку про необхідність продовженняі для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України необхідно визначити дату закінчення дії запобіжного заходу та вважати продовженим до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з датою закінчення його дії 26 березня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27,176, 177, 183, 194-197, 201, 314-316 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 15 ч. 3, 115 ч. 1 КК України на 03.02.2014 року о 11:30 годин колегіально у відкритому судовому засіданні.

В клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити за необґрунтованістю.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, обраний ухвалою слідчого судді Полтавського райсуду Полтавської області від 28.11.2013 року, продовжити на 60 днів до 26 березня 2014 року включно.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) ОСОБА_1

Судді (підписи) ОСОБА_3

ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_1