Справа № 127/3148/13-к
Провадження 1-кс/127/679/13
УХВАЛА

13.02.2013 м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук О.В., при секретарі Кимлик І.М., за участю прокурора Ільніцького І.І., захисника ОСОБА_1, розглянувши клопотання заступника прокурора Вінницької області старшого радника юстиції ОСОБА_2 про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_5, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі останнього (екстрадиційний арешт) до правоохоронних органів ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Вінницької області старший радник юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із даним клопотанням, мотивуючи тим, що в провадженні прокуратури Вінницької області знаходяться матеріали запиту прокуратури ОСОБА_5 про видачу і фактичну передачу ОСОБА_3

Постановою районного суду у м. Слупську Республіки Польща 09.09.2008 року стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тимчасового взяття під варту та 11.09.2008 року розпорядженням прокурора Районної прокуратури м. Слупськ Республіки Польща його оголошено у розшук.

17.10.2012 року працівниками СКР 2го відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області відповідно до ст. ст. 461, 106 КПК України ОСОБА_3 був затриманий.

Постановою Вінницького міського суду від 19.10.2012 року до ОСОБА_3 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу до ОСОБА_5.

Постановами цього ж суду від 04.12.2012 року та 05.12.2012 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 та заяв його захисника щодо скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2012 та зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на захід, не повязаний із триманням під вартою відповідно.

Ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 28.12.2012 року та 14.12.2012 року зазначені постанови залишені без змін.

29.10.2012 року ОСОБА_3 звернувся до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою про надання статусу біженця, розгляд якої на даний час не завершено.

За даними управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області станом на 06.02.2013 року ОСОБА_3 із заявою про отримання громадянства України не звертався.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2012 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.01.2013 року, визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_3 під вартою та продовжено останньому застосування вказаного запобіжного заходу до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу та передачу до ОСОБА_5.

Згідно довідки Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області від 05.02.2013 року ОСОБА_3 за станом здоров"я слідувати етапом може.

Враховуючи те, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою ОСОБА_3, заступник прокурора Вінницької області Хряпа О.В. просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Ільницький І.І. підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 також заперечила проти задоволення клопотання, просила застосувати щодо її підзахисного запобіжний захід не повязаний із триманням під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 без законних підстав перебуває під вартою, більше 10 років не переховуючись проживає на території України, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, матеріали подання №232/120/12 р. та клопотання № 232/5130/12 р., вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються КПК України.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею.

Згідно листа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області за № 1176 від 06.02.2013 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду його заяви прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем, а особову справу останнього 01.02.2013 року направлено до спеціально уповноваженого органу центральної влади з питань міграції для прийняття остаточного рішення.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 року за № 3671-VI визначено, що рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.

Постановою Вінницького міського суду від 19.10.2012 року, яка набула законної сили, до ОСОБА_3 було застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу до республіки ОСОБА_5. Ухвалою від 17.12.2012 року цього ж суду ОСОБА_3 було продовжено тримання під вартою до 17 лютого 2013 року включно.

Враховуючи те, що до ОСОБА_3 правомірно застосований екстрадиційний арешт, на даний час не вирішено питання щодо його видачі та фактичної передачі до республіки ОСОБА_5, а також те, що існує ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування або суду, про що свідчить розшук останнього ще з 11.09.2008 року, вважаю, що наявні підстави для подальшого тримання ОСОБА_3 під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 197, 199, 584 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задавольнити.

Визнати наявними підстави для подальшого тримання ОСОБА_3 ОСОБА_4 під вартою та продовжити йому строк тримання під вартою по 13 квітня 2013 року включно до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та його фактичну передачу до правоохоронних органів ОСОБА_5.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_3 ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: