Справа № 755/86/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0017445 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.11.2006 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-28.10.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, 23.08.2011 року звільнений з Черкаської виправної колонії № 62 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 17.11.2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №18, по вулиці Будівельників, у місті Києві, побачив автомобіль марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, що стояв на узбіччі. Підійшовши до транспортного засобу, ОСОБА_5 звернув увагу на автомобільні акумулятори живлення, що були підключені до автомобіля. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинним умисел, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав з кишені куртки, в яку він був одягнений, пару рукавиць з резиновими вкрапленнями на долонях та одягнув їх на руки. Після цього, ОСОБА_5 підійшов до водійських дверей вищевказаного вантажного автомобіля, де з правого боку, на металевій полиці, під пластмасовою кришкою (над глушником) знаходилися два акумулятори живлення марок «FLAGMAN» та «MEGA», що належать потерпілому ОСОБА_4 , які останній від`єднав від клем та поклав їх у дві різні сумки, що були у нього при собі, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на 4000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0017445 від 17 листопада 2015 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілою та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0017445 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Потерпілий ОСОБА_4 відмовився заявляти цивільний позов в зв`язку з відшкодуванням завданого збитку. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та враховуючи ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18.12.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0017445 від 17 листопада 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні: два акумулятори живлення марок «FLAGMAN» та «MEGA» - залишити у володінні власника ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: