Справа 1- 94/2010 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2010 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Янголь Є.В., при секретарі Дубініна Т.Ю., за участю прокурора Фролкова М.В., потерпілого ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, раніше не судимий, працює водієм в Сумській обласній державній адміністрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, військовозобовязаний

за ст. 122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2009 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_3, перебуваючи в кафе-барі „Луна, розташованому в м. Суми по вул. Інтернаціоналістів, 21 з мотиву виниклих неприязливих відносин, під час розмови з ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, наніс один удар кулаком правої руки в район нижньої щелепи останньому, в результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього перелому нижньої щелепи зі зміщенням: зправа ангулярний, зліва в області 31, 32-х зубів, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, так як не є небезпечними для життя та спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого.

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав повністю та пояснив, що 31 липня 2009 року, приблизно о 03 год. 00 хв., він, перебуваючи в кафе-барі „Луна, після вживання алкогольних напоїв, під час розмови з ОСОБА_1, після того як останній почав його ображати, наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілого, приблизно в район губи чи щоки. Вважає що своїм ударом він не міг поламати щелепу а потерпілий поламав її в іншому місці а його обмовляє. Крім того пояснив, що потерпілий після його удару їв, вживав алкогольні напої та танцював а тому вважає, що щелепа поламана не була.

Незважаючи на такі покази підсудного, суд вважає, що його вина у вчиненні злочину при вище зазначених обставинах підтверджується наступними доказами.

Потерпілий суду пояснив, що в ніч з 30 липня 2009 року на 31 липня 2009 року відпочивав разом з підсудним в кафе-барі „Луна. Приблизно в 3 год. 00 хв. він випадково побив стакан за який потрібно було заплатити кошти а їх у нього не було. Він підійшов до ОСОБА_3 та запитав, щоб той заплатив за побитий стакан однак ОСОБА_3 сказав, що грошей не дасть та наніс йому удар кулаком в область щелепи з правої сторони. Потім їх вивели охоронці в коридор але його відразу не відпустили оскільки він не заплатив за побитий стакан. Щока припухла та боліла. Потім зайшов в зал де сидів близько 20 хв. за столиком з ОСОБА_4 та думав де взяти гроші за побитий стакан, нічого не їв, не пив та не танцював. Потім залишив за побитий стакан як заставу телефон, пішов та зняв з банкомату кошти, заплатив за побитий стакан та пішов додому спати. Потім звернувся до лікарні де в нього був виявлений перелом щелепи. Підсудний у нього не вибачався, в лікарню не приходив та кошти на лікування не надавав.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події (а.с. 27-31) вбачається, що ОСОБА_1 продемонстрував механізм нанесення йому тілесного ушкодження ОСОБА_3 шляхом нанесення удару кулаком правої руки в праву частину його обличчя.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що працює адміністратором в кафе-барі „Луна, наприкінці липня 2009 року, точного дня не памятає, в нічний час перебував на роботі. В другій половині ночі виключилася музика та коли він зайшов до холу, то побачив, що стоять два хлопці, як пізніше зясувалося це були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 У ОСОБА_1 була розбита губа, з якої сторони точно не памятає. Він їх вивів з холу та почав зясовувати, що трапилось. Як він зрозумів ОСОБА_3 наніс один удар ОСОБА_1 на грунті конфлікту в звязку з побитим стаканом.

Аналогічні пояснення свідком ОСОБА_5 були дані і на досудовому слідстві (а.с. 39), які він після їх оголошення підтвердив в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що в кінці липня 2009 року в нічний час працювала офіціанткою в кафе-барі „Луна та бачила як раніше не знайомий їй ОСОБА_1 побив стакан. Пізніше вона бачила як також раніше їй не знайомий ОСОБА_3, після бурного спілкування з ОСОБА_1, в приміщенні холу наніс один удар рукою останньому, але в яку частину обличчя вона не памятає, після чого вона викликала охорону.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що влітку разом з підсудним та потерпілим в нічний час відпочивали в кафе-барі „Луна. ОСОБА_1 побив стакан та у нього не було коштів за нього заплатити. Через деякий час виключилося світло та він побачив як охоронець виводить з холу в коридор ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Коли він підійшов до них то дізнався що ОСОБА_3 наніс один удар ОСОБА_1 Через деякий час вони знову зайшли до залу, він разом з ОСОБА_1 сів за один столик а ОСОБА_3 пішов танцювати. ОСОБА_1 йому скаржився що болить щелепа та щока. За той час, коли ОСОБА_1 знаходився в залі після отримання удару, він нічого не їв, не пив та не танцював. Працівники кафе-бару дозволили ОСОБА_1 піти додому лише після того як він залишив в заставу мобільний телефон.

Згідно висновку судо-медичної експертизи (а.с. 15-16) ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього перелому нижньої щелепи зі зміщенням: зправа ангулярний, зліва в області 31, 32-х зубів, яке відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, так як не є небезпечними для життя та спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого, тілесні ушкодження могли бути отримані в строк зазначений потерпілим, отримання зазначених тілесних ушкоджень при падінні малоймовірно.

Згідно висновку додаткової судо-медичної експертизи (а.с. 20) характер та локалізація тілесних ушкоджень відповідає механізму їх нанесення, продемонстрованому в ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_1

Пояснення потерпілого суд вважає правдивими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема поясненням свідка ОСОБА_4, протоколу відтворення обстановки та обставин події, висновкам судово-медичних експертиз. Підстав недовіряти показам потерпілого суд не вбачає.

До пояснень підсудного ОСОБА_3 суд відноситься критично, оскільки його пояснення суперечать іншим доказам по справі. Зокрема його пояснення в частині що після отриманого удару ОСОБА_1 їв, вживав алкогольні напої та танцював, суперечать поясненням потерпілого та поясненням свідка ОСОБА_4 Його пояснення про те, що він ударив в праву частину обличчя потерпілого, не узгоджуються з його поясненнями на досудовому слідстві в якості підозрюваного (а.с. 45) та протоколом очної ставки з потерпілим (а.с. 49), оголошеними в судовому засіданні де він пояснював, що не памятає в яку частину обличчя наніс удар потерпілому. Також його пояснення в судовому засіданні в цій частині не узгоджуються з його поясненнями на досудовому слідстві в якості обвинувачуваного (а.с. 54), оголошеному в судовому засіданні, де він пояснював, що наніс удар в область нижньої губи. Такі пояснення підсудного суд розцінює як намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

Пояснення підсудного в частині, що від його удару не могла поламатися щелепа потерпілого, спростовуються висновками судово-медичних експертиз.

З пояснень ОСОБА_3, даних в якості обвинуваченого на досудовому слідстві (а.с. 54) та оголошених в судовому засіданні вбачається, що він перебував в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_3 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ст. 122 ч. 1 КК України, оскільки він умисно спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження як таке що не є небезпечними для життя та спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого.

При призначенні підсудному ОСОБА_3 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 58). В той же час свою вину у вчиненні злочину не визнав, збитків потерпілому не відшкодував зовсім.

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_3, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи зазначені вище обставини суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді обмеження волі.

Прокурором Зарічного району м. Суми заявлений цивільний позов в інтересах Головного фінансового управління Сумської обласної держадміністрації про стягнення з ОСОБА_3І коштів в сумі 1384,57 грн., оскільки потерпілий ОСОБА_1 перебував на лікуванні в щелепно-лицьовому відділенні Комунального закладу Сумської обласної ради „Сумська обласна клінічна лікарня з 31.07.2009р. по 11.08.2008 р. та вказаним закладом охорони здоровя на лікування ОСОБА_1 були витрачені кошти в сумі 1384,57 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 11).

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. Підсудний позов не визнав, оскільки не визнає, що спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді перелому щелепи.

Відповідно до ст. 1206 п.3 ЦК України та ст. 93-1 КПК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Зібраними по справі доказами доведено, що ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 тілесне ушкодження у вигляді перелому щелепи, в результаті чого останній знаходився на лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні та на його лікування були витрачені кошти в сумі 1384,57 грн., а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Крім того потерпілим ОСОБА_1 до ОСОБА_3 був заявлений цивільний позов про стягнення 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий зазнав в звязку з спричиненням йому тілесних пошкоджень та лікуванням.

В судовому засіданні потерпілий позов підтримав, підсудний позов не визнав оскільки не визнає своєї вини у вчиненні злочину.

Суд вважає, що позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду. Зібраними по справі доказами встановлено, що ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження середньої тяжкості і на лікування ОСОБА_1 витратив 183 грн. 40 коп., що підтверджується копіями відповідних чеків (а.с. 36). Підтвердження матеріальних витрат на лікування в більшому розмірі потерпілим не надано, а тому в решті позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи відшкодовується цією особою.

Зазначеними вище доказами встановлено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, тривалий час перебував на лікуванні та не міг самостійно харчуватись, пережив як фізичні так і душевні страждання. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Вимоги потерпілого про стягнення з підсудного на підставі ст. 93 КПК України як судових витрат на його користь витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки ст.ст. 91, 93 КПК України витрати потерпілого на правову допомогу не віднесені до судових витрат а тому зазначені вимоги не підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов прокурора Зарічного району м. Суми в інтересах фінансового управління Сумської обласної держадміністрації задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 кошти в сумі 1384,57 грн. на користь бюджету Сумської області на розрахунковий рахунок № 0001, стягувач - фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації, ОКПО 23632949 за витратами Комунального закладу Сумської обласної ради „Сумська обласна клінічна лікарня.

Цивільний позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_1 183 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

СУДДЯ ЯНГОЛЬ Є.В.