№1-кп/638/473/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого, судді: ОСОБА_1

При секретареві: ОСОБА_2

За участі прокурора: ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За участі захисника, адвоката ОСОБА_6 .

За участі обвинуваченого ОСОБА_7 .

За участі перекладача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

За участі представника потерпілої сторони ОСОБА_10 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0002821 за звинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петрівка Новомосковського району Дніпропетровської області, особи без громадянства, але народженої в Україні, неодруженого, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, без освіти (такого, що не вміє читати та писати), який проживає без адреси та реєстрації в м. Харкові на території лісосмуги , що розташована біля заводу харчових кислот в районі вул..Дербентської Клочківської , такого, що не отримував паспорту громадянина України, такого, що є особою без постійного місця проживання (БПМП), раніше судимого 29.12.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням іспитового строку за ст.75 КК України на 1 рік

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_12 , не зважаючи на той факт, що 29.12.2014 року був засуджений Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 1 рік, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин при наступних обставинах:

02.06.2015 року біля 10 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_12 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів підійшов з боку лісосмуги до охоронюваної території ПАТ «Південспецбуд» та переліз через паркан та проник на охоронювану територію бази ПАТ «Південспецбуд», яка розташована в м. Харкові по вул.. Джанкойській №76.

Знаходячись на охоронюваній території ПАТ «Південспецбуд», діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, та впевнившись, що співробітники ПАТ «Харківспецбуд» зайняті виконанням доручених ним робіт і не спостерігають за його діями, побачив біля споруди адміністративної будівлі тачку, в якій знаходилася акумуляторна батарея торгової марки «Владар» 6СТ-190 Ah вартістю 2117,00 гривень та вирішив таємно викрасти чуже майно, після чого обвинувачений ОСОБА_12 почав пересувати тачку з акумуляторною батареєю в бік паркану та був помічений співробітниками бази ПАТ «Південспецбуд», які почали бігти в сторону обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_12 , побачивши, що його дії помічені, кинув тачку з акумуляторною батареєю та спробував втекти, але був затриманий співробітниками бази ПАТ «Південспецбуд», які завадили обвинуваченому довести свій злочинний умисел до завершення, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_12 не зміг здійснити таємне викрадення чужого майна з причин, які не залежали від його волі.

На досудовому слідстві винним в скоєнні кримінального правопорушення себе визнав в повному обсязі, виявляв щире каяття.

В судовому засіданні винним себе визнав частково, показав суду, що ніякої акумуляторної батареї не викрадав, намагався викрасти тільки тачку, пояснив, що з сім`єю мешкають в містечку, яке самі побудували біля заводу харчових кислот, перебивався тимчасовими заробітками, бо паспорту не має і не може працевлаштуватися, бо паспорт в м. Харкові отримати не може, бо в їх родини не має житла. Батько його перебуває в Російській Федерації на заробітках, матір живе в побудованому містечку. В школі не навчався, вміє тільки розписуватись, української мови не знає. Матір за національністю мад`ярка. З Дніпропетровської області виїхали коли він ще був неповнолітнім, тому паспорт там не отримав. Показав, що намагався викрасти чуже майно та в подальшому продати, що купити необхідні продукти харчування. Показав, що зранку випив майже 1 літр горілки, був в компанії, захотів іще придбати горілки та вирішив залізти на територію бази. В судовому засіданні 16.11.2015 року показав суду, що і тачку не викрадав, був на підпитку й просто гуляв по території бази, сказав, що знаходиться під вартою невідомо за що, бо нічого не вкрав та нікого не вбив.

У відповідності з ч.1 ст.349 КПК України після оголошення обвинувального акту головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

У відповідності з ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно зрозуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши позицію обвинуваченого, який оспорює обставини події, які викладені в обвинувальному акті та оспорює обсяг майна, яке намагався вкрасти , ознайомившись з позицією прокурора в кримінальному провадженні, з позицією захисника та потерпілої сторони в особі представника за дорученням ОСОБА_13 , з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження подій та обставин, які мали місце 02.06.2015 року біля 10 години 30 хвилин на охоронюваній території бази ПАТ «Південспецбуд», яка розташована в м. Харкові по вул.. Джанкойській №76, суд прийшов до висновку про доцільність дослідження доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості в скоєному кримінальному правопорушенні, суд приходить до висновку, що його винуватість доведена зібраними в досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР №0002821 від 25.06.2015 року, що свідчить про дотримання нормам КПК України при проведенні досудового слідства (арк..94).

- протоколом огляду місця події від 02.06.2015 року з фотознімками до нього, у відповідності з яким в присутності понятих та потерпілої сторони проведено огляд території бази ПАТ «Південспецбуд», яка знаходиться під охороною, під час огляду виявлено біля споруди адміністративної будівлі тачку, в якій знаходилася акумуляторна батарея торгової марки «Владар» 6СТ-190 Ah з маркуванням ТУУ 7.008-2000. Територія огороджена парканом, вхід на територію здійснюється за перепустками (арк.95-98).

- протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_12 з фотознімками, при проведенні якого в присутності понятих він указав в якому місці він переліз через огорожу (паркан), де побачив тачку з акумулятором, вказав місце, на яке він тачку пересунув, потім вказав, що тачку кинув та намагався сховатися від співробітників бази під екскаватором(арк..99-105).

- показаннями в судовому засіданні 16.11.2015 року представника ПАТ «Південспецбуд»(потерпілої сторони) за дорученням ОСОБА_13 , який показав, що працює заступником голови правління, 02 червня 2015 року йому зателефонували з бази, яка розташована по вул..Джанкойській в м. Харкові та повідомили про те, що затримано особу, яка намагалася вкрасти майно товариства та був затриманий співробітниками бази. Після чого він приїхав на територію бази, та спілкувався з завідувачем бази ОСОБА_14 , про подію знає виключно зі слів ОСОБА_14 . Потім спілкувався з хлопцем, якого затримали, хлопець був напідпитку, вів себе неадекватно, у дворі стояла тачка, в цій тачці був акумулятор від вантажного автомобіля. Хлопець намагався втекти через огорожу. Він був дуже здивований, бо не зрозумів, як хлопець думав перетягти через огорожу бази з колючим дротом тачку та ще й важкий акумулятор. Територія бази має огорожу та охорону, калитка відчиняється тільки для проходу співробітників, вільний доступ на територію не існує.

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що працює завідувачем бази ПАТ «Південспецбуд» по вул..Джанкойській №76 в м. Харкові. В той день вони з охоронцем обходили територію, бо побачили, що з вулиці до огорожі протоптали доріжку і пошкодили колючий дріт. Вирішили дріт підтягнути та намазати переробкою з двигунів. Охоронець залишився біля огорожі, а свідок вирішив піти в адміністративне приміщення, щоб взяти ключі та заховати акумуляторну батарея торгової марки «Владар» для вантажного автомобіля в приміщення гаражного боксу. В цей час акумуляторна батарея торгової марки «Владар» знаходилася на тачці біля службового приміщення. Він (свідок) пройшов повз тачки на якій була батарея та зайшов в адміністративне приміщення, взяв ключі. Був відсутній приблизно з 5 хвилин. Коли вийшов, то побачив, що тачку в напрямку до огорожі штовхають чоловік та жінка. Він спочатку не зрозумів хто це такі, а потім їх покликав і спитав : «Що вони тут роблять?», ті кинулися тікати в різні боки. Він(свідок) почав кричати та звати охоронця, той прибіг. Тоді вони разом стали шукати сторонніх осіб. Жінку не знайшли, мабуть втекла. А молодика знайшли між гусеницями екскаватору, який був за гаражами. Тверезий цей молодик був чи на підпитку він пояснити не може. Запаху не відчував. Вони з охоронцем молодика затримали та охоронець зателефонував начальнику охорони. Потім начальник охорони викликав міліцію. Підтвердив суду, що тачка не була порожньою, бо в ній знаходилася акумуляторна батарея від вантажівки. Вага акумулятору приблизно з 30 кг, зараз він(свідок) не пам`ятає чи сам він акумулятора поклав до тачки чи разом з охоронцем.

- показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні 16.11.2015 року , який показав суду, що працює охоронцем території та приміщень бази ПАТ «Південспецбуд» по вул..Джанкойській №76 в м. Харкові. В той день вони з завідувачем бази ОСОБА_14 обходили територію, бо побачили, що з вулиці до огорожі протоптали доріжку і пошкодили колючий дріт. Вирішили дріт підтягнути та намазати переробкою з двигунів. Він (свідок) залишився біля огорожі, а ОСОБА_14 вирішив піти та заховати акумуляторну батарея торгової марки «Владар» для вантажного автомобіля в приміщення гаражного боксу. В цей час акумуляторна батарея торгової марки «Владар» знаходилася на тачці біля службового приміщення. Він (свідок) підтягував колючого дроту на огорожі та почув крик завідувача бази ОСОБА_16 , який його кликав. Побіг та ОСОБА_16 пояснив, що тачку з акумулятором намагалися вкрасти чоловік та жінка. Жінку він (свідок) не побачив. Стали шукати чоловіка, знайшли між гусеницями екскаватору, який був за гаражами. Молодик був напідпитку. Вони з завідувачем бази молодика затримали та він (свідок) зателефонував начальнику охорони. Потім приїхала міліція. Весь цей час акумуляторна батарея знаходилася на тачці біля службового приміщення гаражів.

- висновком судової товарознавчої експертизи № 182 від 19.06.2015 року, якою підтверджено вартість майна в сумі 2117 грн. 00 коп. (а.с.31-32).

Суд приходить до висновку, що позиція обвинуваченого спрямована на уникнення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та має мету ввести суд в оману та розцінюється судом як лінія захисту обвинуваченого, бо його показання спростовані показаннями свідків та всіма дослідженими обставинами справи.

Вислухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає вказане формулювання обвинувачення доведеним та визнає ОСОБА_17 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчинену з проникненням в сховище, скоєне повторно.

Суд вважає недоведеним той факт, що обвинувачений ОСОБА_12 при вчиненні кримінального правопорушення (злочину) проник у приміщення, тому суд виключає з кваліфікації злочину кваліфікуючу ознаку проникнення в приміщення.

У відповідності з вимогами ч7 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 « Про судову практику у справах про злочини проти власності» «Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, які відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо».

Згідно з відомостями щодо особи обвинуваченого встановлено, що він раніше був засуджений, скоїв злочин в період застосування до нього іспитового строку, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері, не має постійного місця помешкання, не має паспорту, не має реєстрації, не вміє читати та писати, що суд розцінює як обставини, що пом`якшують відповідальність за скоєне.

Судом встановлено, що на час скоєння кримінального правопорушення (злочину) обвинувачений ОСОБА_12 перебував в стані алкогольного сп`яніння, але суд не може погіршити його положення, бо цей факт, як обтяжуюча вину обставина в обвинувальному акті не було вказано, у зв`язку з чим суд обставин, які обтяжують покарання не вбачає.
Підстав для визначення як обтяжуючої обставини рецидиву злочинів, що вказано в обвинувальному акті, суд також не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання за скоєне, ураховуючи відомості про його особу, суд приходить до висновку, що подальше виправлення та перевиховання ОСОБА_17 є можливим із застосування покарання в вигляді позбавлення його волі та при призначенні покарання слід частково приєднати у порядку ст.71 КК України покарання, яке не відбуте за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 року.

Цивільний позов потерпілою юридичною особою по справі не заявлений, викрадене майно повернуте, претензій матеріального та морального характеру юридична особа не має, про що повідомила суд в письмовій заяві та просила суд розглянути кримінальне провадження за її відсутність.

Судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи № 182 від 19.06.2015 року в сумі 245,52 гривень суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави.

Доля речових доказів по справі - тачки та акумуляторної батареї торгової марки «Владар» 6СТ-190 Ah підлягає вирішенню у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 375 КПК України,-

СУД ПРИСУДИВ :

ОСОБА_17 визнати винуватим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання :

За ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

У порядку ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_18 покарання 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту фактичного затримання, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування в ІВС ХОУ ГУМВС України в Харківській області та установі виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України в Харківській області ( №27).

Обраний ОСОБА_12 запобіжний захід тримання під вартою в установі виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України в Харківській області ( №27) м. Харкова - залишити без змін до набуття вироком суду чинності.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи № 182 від 19.06.2015 року в сумі 245,52 гривень.

Речові докази по справі - тачку та акумуляторну батарею торгової марки «Владар» 6СТ-190 Ah, передані на відповідальне зберігання ПАТ «Харківспецбуд» - залишити в розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів (тридцяти) з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку, який не набув чинності негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий, суддя ОСОБА_19

Вирок виготовлено головуючим власноруч в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_19