Справа № 569/8506/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

представника потерпілої: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розлученої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 30.10.2013 року близько 20.00 год., перебуваючи на пероні залізничного вокзалу станції Рівне Львівської залізниці, що по вул. Привокзальна, 1 у м. Рівне, неподалік від центрального входу у вокзал, на ґрунті особистої неприязні, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , спровокувала конфліктну ситуацію, в ході якої схопила останню руками за волосся та намагалася повалити на землю. В подальшому, діючи умисно, почала наносити ОСОБА_4 удари руками по верхній частині спини, тягала за волосся, нанесла декілька ударів ногою в область грудей, плеча та голови. Внаслідок завданих ОСОБА_6 ударів потерпілій ОСОБА_4 , останній заподіяно тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, поєднаному із зовнішніми ушкодженнями м`яких тканин - забоєм м`яких тканин тім`яної ділянки голови посередині, саднами в ділянці верхньої губи справа, на червоній каймі верхньої губи зліва, на передній поверхні лівої вушної раковини, на задній поверхні мочки лівого вуха, які відповідно до висновку експерта № 1178/Е -1254 від 11.11.2013 року відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала. Не заперечуючи факту конфлікту, який мав місце 30.10.2013 року близько 20.00 год. на пероні залізничного вокзалу станції Рівне Львівської залізниці, що по вул. Привокзальна, 1 у м. Рівне, неподалік від центрального входу у вокзал, показала, що потерпіла, яка супроводжувала її дітей зі Львова від їх батька до м.Рівне, тягала обвинувачену за волосся, штурхала її в плече, по спині і по голові. Натомість обвинувачена наносила удари потерпілій з метою захисту, схопила ОСОБА_4 за волосся, взяла за руку і відвела в сторону, потерпіла нецензурно лаялась. Обвинувачена ствердила, що не вважає себе винною, оскільки був конфлікт, бійки не було.

Не визнання вини обвинуваченою розцінюється судом, як спосіб захисту, оскільки її вина у вчиненні злочину за ч.2 ст.125 КК України підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірені судом та визнані достовірними.

Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 дала показання по факту спричинення для неї тілесних ушкоджень обвинуваченою 30.10.2013 року близько 20.00 год. на пероні залізничного вокзалу станції Рівне Львівської залізниці, що по вул. Привокзальна, 1 у м. Рівне, неподалік від центрального входу у вокзал, куди вона прибула з дітьми ОСОБА_6 з м.Львів від нареченого (колишнього чоловіка ОСОБА_8 ) ОСОБА_9 . Потерпіла показала, що обвинувачена видирала волосся, царапала її по обличчю, нанесла удар ногою в груди, а також удари по спині та по голові, коліном по голові, а синці з`явились на шиї, вусі наступного дня. ОСОБА_4 31.10.2013 року звернулась за медичною допомогою в ЦМЛ м.Рівне, де лікувалась з діагнозом «струс головного мозку» з 31.10.2013 року по 06.11.2013 року.

Свої покази щодо механізму та способу заподіяння тілесних ушкоджень, дані в якості потерпілої, ОСОБА_4 підтвердила в ході проведеного з її участю 07.04.2014 року слідчого експерименту (а.с.86 90).

Свідок ОСОБА_10 , яка є подругою потерпілої та разом з нею 30.10.2013 року поверталась з м.Львова до м.Рівне, в судовому засіданні підтримала покази потерпілої. Зокрема свідок зазначила, що ОСОБА_4 били дві жінки обвинувачена і ОСОБА_11 (кума обвинуваченої), удари наносили руками і ногами. Обвинувачена наносила удари потерпілій по всьому тілу ногами, руками, на обличчі потерпілої були царапини, було багато волосся, потерпіла була у стані шоку.

Щодо механізму отримання тілесних ушкоджень підтвердила показання потерпілої у провадженні та в ході проведеного з її участю 08.04.2014 року слідчого експерименту (а.с.92 96).

Свідок ОСОБА_12 , військовослужбовець внутрішніх військ, який 30.10.2013 року близько 20 год. з колегою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебував на пероні залізничного вокзалу ст.Рівне, показав, що конкретних ударів ОСОБА_6 не бачив, тому що було скупчення людей, потерпіла була у зігнутому стані, а обвинувачена шарпала її за волосся.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 працівники ЛВ на станції Рівне, які 30.10.2013 року о 20 год. заступили на чергування по охороні громадського порядку, кожен окремо ствердили, що безпосередніми очевидцями бійки не були, однак про подію повідомили чергового.
Свідок ОСОБА_18 , яка 30.10.2013 року близько 20 год. разом з ОСОБА_6 перебувала на залізничному вокзалі у м.Рівне пояснила, що потерпіла нецензурно лаялась, кулаками рук наносила удари обвинуваченій по спині, по голові, а обвинувачена відштовхувала потерпілу.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_18 , яка є кумою обвинуваченої ОСОБА_6 , та її покази не узгоджуються з показами інших допитаних свідків.
Факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, крім вищевикладених доказів, доводиться повністю іншими зібраними в ході судового слідства доказами:
- згідно протоколу огляду місця події від 30.10.2013 року оглянуто сумку потерпілої та її вміст, під час конфлікту вказану сумку забрала обвинувачена (а.с.10 - 11);

- відповідно до акту судово-медичного дослідження №1178 від 14.11.2013 року (а.с.44) у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці верхньої губи справа, на червоній каймі верхньої губи зліва, на передній поверхні лівої вушної раковини, на задній поверхні мочки лівого вуха, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови по середині.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитися у вказаний в обставинах термін 30.10.2013 року і, такі ушкодження як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносять до легких тілесних ушкоджень.

- висновком судово - медичної експертизи №1178/Е-1254 від 22.11.2013 року (а.с. 47 - 48) встановлено, що при огляді потерпілої ОСОБА_4 в обл.бюро виявлені та згідно наданих медичних документів лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: струс головного мозку поєднаний із зовнішніми ушкодженнями м`яких тканин - забоєм м`яких тканин тім`яної ділянки голови посередині, саднами в ділянці верхньої губи справа (1), на червоній каймі верхньої губи зліва (1), на передній поверхні лівої вушної раковини (1), на задній поверхні мочки лівого вуха (1), які виникли від дії тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею і могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 30 жовтня 2013 року.

З судово-медичної точки зору, всі зовнішні тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілої, які є місцями прикладання травмуючої сили, в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення, оскільки кожне із зовнішніх ушкоджень є місцем прикладання травмуючої сили, яка спричинила чи могла поглибити протікання струсу головного мозку, тому в сукупності ці ушкодження відносять до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

- відповідно до висновку судово-медичної експертизи №Д-330 від 15.04.2014 року (а.с.99 -100) при огляді ОСОБА_4 в обл.бюро виявлені та згідно наданих медичних документів лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: струс головного мозку поєднаний із зовнішніми ушкодженнями м`яких тканин - забоєм м`яких тканин тім`яної ділянки голови посередині, саднами в ділянці верхньої губи справа (1), на червоній каймі верхньої губи зліва (1), на передній поверхні лівої вушної раковини (1), на задній поверхні мочки лівого вуха (1), які виникли від дії тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким(и) могли бути рука, нога людини чи інший тупий предмет, індивідуальні особливості якого(их) в тілесних ушкодженнях не відобразилися, що цілком можливо за обставин вказаних у постанові.

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 в судовому засідання підтримав вищевказані висновки судово-медичних експертиз та ствердив, що струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

З епікризу ( а.с.46) вбачається, що ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії з 31.10.2013 року по 05.11.2013 року з діагнозом: струс головного мозку.

Допитані в якості свідків лікарі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 кожен окремо підтвердили дані підписаного ними епікризу потерпілої ОСОБА_4 .

Висновком експерта №73 від 15.12.2014 року (а.с. 73 79) встановлено, що згідно даних медичної документації, у ОСОБА_4 були встановлені тілесні ушкодження - садна шкіри лиця, лівого вуха, забій м`яких тканин потилиці, струс головного мозку.

Комісія зазначає, що відповідно методичних рекомендацій „Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку", виданих МОЗ України 30 червня 2009 року, струс головного мозку (СГМ) за частотою займає перше місце у структурі черепово-мозкової травми, виявляється у 70-80% хворих з ЧМТ. За даними досліджень інституту нейрохірургії ім.акад. А.П. Ромоданова АМН України, патоморфологічно СГМ характеризується мозаїчними мікроструктурними змінами лише на клітинному і субклітинному рівнях (плазматичних та клітинних мембран, синапсів). Стійка вогнищева симптоматика відсутня. Вегетативні порушення можуть бути пов`язані не із СГМ, а з іншими причинами, а саме - конституцією людини, ендокринними захворюваннями та перебудовою, патологією сегментації вегетативної нервової системи, органічними ураженнями головного мозку, неврозами та ін. Згідно з

„Протоколом надання медичної допомоги хворим із струсом головного мозку" (затверджених наказом МОЗ України від 25.04.2006р. № 380), діагностичні заходи СГМ включають наступне: неврологічно та соматично огляд; рентгенографія черепа в 2-х проекціях; ехоенцефалоскопія, люмбальна пункція із визначенням лікворного тиску та аналіз ліквору; комп`ютерна томографія головного мозку (при надходженні в стаціонар, при погіршенні стану); визначення групи крові, резус-фактора, загальні аналізи крові та сечі, RW; аналіз крові на вміст цукру, алкоголь. За даними спеціальної наукової медичної літератури, у 87% випадків СГМ, за наявністю адекватного дотримання режиму у гострому періоді та лікування і відсутності обтяжуючих обставин, завершується одужанням. Проте у деяких постраждалих розвивається післякоммоційний синдром, який проявляється психо-вегетативно-соматичними розладами. Даний синдром, як правило, поступово проходить, але іноді може затягуватись на декілька років, особливо, якщо травма стала предметом судового розгляду. Отже, післякоммоційний синдром у значній мірі є психологічною проблемою і тому не є предметом судово-медичної оцінки. Оцінюючи залишкові явища СГМ, слід мати на увазі можливість подібних клінічних проявів (у даному випадку вегето-судинна дистонія, ДЦП). Встановлення ступеня тяжкості СГМ слід здійснювати без урахування ускладнень, які виникли внаслідок індивідуальних особливостей організму, запізнілого надходження до лікарні, неадекватного лікування, порушень лікувального режиму і інших обставин. При СГМ неврологічні симптоми, як правило, зникають через 7-14 днів і стан потерпілих нормалізовується ( ОСОБА_22 , „Судово-медична нейротравматологія", Київ, 2003). Слід зазначити, що судово-медичний підхід до оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відрізняється від клінічного підходу до встановлення діагнозу. Судово-медичні експерти базують своє заключення тільки на об`єктивно встановлених даних. Лікуючі лікарі, навіть при відсутності об`єктивної симптоматики, тільки на основі скарг і заяв пацієнта про отриману ним травму голови, можуть призначити ліжковий режим та госпіталізацію. Ця міра диктується клінічним міркуванням і направлена на профілактику можливих негативних наслідків травми голови, яка підозрюється у пацієнта, що стає основою для госпіталізації. Така травма зазвичай оцінюється, згідно „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, п.2.3.3., як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що і має місце в даному випадку. Останні ушкодження (садна) згідно п.2.3.5., «Правил …» мають ознаки легких.

Вказаний висновок експерта підтвердив у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_23 , який пояснив, що струс головного мозку це легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 в спричиненні потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, повністю доведена, та її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, як пом`якшуючу її покарання обставину приймає вчинення злочину вперше.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Покарання обвинуваченій, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити у виді штрафу - більш м`якого

альтернативного покарання серед передбачених санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинила злочин, який не є тяжким, має на утриманні неповнолітніх дітей, вона підлягає звільненню від призначеного судом покарання на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Суду обвинувачена ОСОБА_6 надала клопотання про застосування щодо неї Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити для неї покарання у виді штрафу у розмірі 850 (восьмисот п`ятидесяти) грн.
Відповідно до п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання.

До вступу вироку в законну силу не обирати засудженій запобіжний захід.

Судові витрати віднести на рахунок держави

Речові докази по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: