УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 668/9957/13-к
19.01.2016 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
за участю секретаря- ОСОБА_4
прокурора- ОСОБА_5
обвинувачених- ОСОБА_9
Під час підготовчого судового засідання, після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 КПК України, судом встановлені підстави для повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту досудовим слідством не сформульовано ОСОБА_9 обвинувачення за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.2, 4 КК України, ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.2, 357 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.2,4 КК України, ОСОБА_11 , за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, що є порушенням вимог ст.291 КПК України, згідно яких, в обвинувальному акті має бути викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Натомість в обвинувальному акті ОСОБА_9 викладно зміст підозри у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.2, 4 КК України, ОСОБА_10 викладно зміст підозри у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 125 ч.2, 357 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.2,4 КК України, ОСОБА_11 викладно зміст підозри у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, що не підтверджує доведеність їх винуватості на стадії досудового розслідування.
Також, в обвинувальному акті, в порушенні вимог ст. 291 КПК України містяться посилання на докази, що є порушенням зі сторони обвинувачення принципу рівності сторін у кримінальному провадженні щодо надання доказів, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
На адресу суду від обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надійшли письмові клопотання, про заміну їм запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 підозрюються у вчиненні злочинів різного ступеня тяжкості, в тому числі у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають непогашені судимості за корисливі злочини.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою був застосований до обвинувачених 11.05.2013 р. за правилами КПК України 2012 року з урахуванням даних про особу обвинувачених, тяжкість злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.
Під час досудового розслідування, а також в ході судового розгляду цього провадження строк тримання обвинувачених під вартою продовжувався, як слідчими суддями, так і судом, і кожного разу не було знайдено підстав для зміни щодо них запобіжного заходу на менш суворий.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшилась. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надійшло, стан їх здоровя не перешкоджає перебуванню у місці попереднього увязнення. Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 199, 291, 314, 331 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний на досудовому розслідуванні, відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на 60 днів до 19.03.2016 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддяОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3