Справа № 309/4020/15-к
Провадження № 1-95/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2010 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого-судді Волощук О.Я.

при секретарі Савинець Н.І.

з участю прокурора Дорошевич-Джумурат Н.Й.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця ,громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого , раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України

суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11 серпня 2009 року приблизно об 11 годині 30 хвилин знаходячись на автодорозі біля будинку №19 в с.Кошелево-Залом Хустського району на грунті особистих неприязних відносин схопивши потерпілу ОСОБА_2 за руки, викручуючи їй пальці наніс удар ногою в область живота та удари ногами по різних частинах тіла, заподіявши при цьому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді внутріосколчатого перелому проксимальної головки дістальної фаланги 1 пальця лівої кисті, синця в середній третині лівого стегна по передній поверхні, на передній черевній стінці, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину свою у скоєнні злочину не визнав. Суду пояснив, що 11 серпня 2009 року йому на мобільний телефон подзвонив державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель в Закарпатській області ОСОБА_4 і спитав чи зможе він приїхати до підсудного додому, на що він ствердно відповів. Приблизно десь між 10 та 11 годиною до нього у двір зайшли державні інспектори Сита І.Ю., Олашин М.В., депутат Кошелівської сільської ради ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_2 Сестра вимагала звільнити земельну ділянку, будинок, кричала на нього та його дітей. Він намагався пояснити, що спір між ними остаточно не вирішений судом щодо земельної ділянки та

будинку і коли буде кінцеве рішення, тоді хай приходять. Після того як він

наголосив про те, що була постанова про закінчення виконавчого провадження, потерпіла разом із всіма поїхала. Ніяких ударів потерпілій він не наносив і рук не викручував. Підсудний просив виправдати його.

Вина підсудного ОСОБА_3 стверджується показами потерпілої ОСОБА_2. Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що із підсудним у них давно існують неприязні відносини . За померлою матірю за заповітом вона успадкувала частину будинку та землю, і бажає виконати останню волю матері - прийняти спадкове майно. Підсудний разом із членами своєї сімї при житті матері постійно ображав її, робив нестерпним її життя в останні її роки життя, що унеможливлювало її проживання у власному будинку, вона змушена була переїхати до неї додому. Того дня коли вона приїхала разом із спеціалістами Держкомзему ОСОБА_6 та ОСОБА_4, депутатом Кошелівської сільської ради ОСОБА_5 ОСОБА_6 вдома не було. Прийшов через 5 хвилин після їх приїзду, і розпочав сварку із ОСОБА_6, дочки підсудного почали ображати її. Підсудний сказав ОСОБА_6, що в нього є документи щодо як використання земельної ділянки так і на нерухомість. Потерпіла наголосила на тому, що є спадкоємицею за матірю і 3/10 частин будинку та земельної ділянки згідно Державного акту та свідоцтва про право на спадщину. В той момент підбіг ОСОБА_3 схопив її за руки та почав ламати пальці вона відчула сильний біль і закричала, а він в пориві гніву почав копати ногами її в живіт. Сусід ОСОБА_7 почувши крики і плач почав бігти до них. Підсудний побачивши його, залишив бити потерпілу і почав разом з дочками кидати в нього камінням та бігти за ним. Після цього потерпілу відвезли в лікарню. Вона пережила сильне душевне потрясіння, зазнала фізичного болю, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, змушена була тривалий час лікуватися і на даний час приймає заспокійливі ліки. Підсудний являється їй рідним братом, він знав що Андрейко перенесла тяжку операцію, їй накладено в області живота 26 швів і в той же час дозволив собі наносити їй удари ногами в живіт та викручувати пальці. Потерпіла вважає, що до підсудного слід обрати міру покарання відповідно до закону. Просить стягнути із підсудного 20000 моральної шкоди на користь потерпілої.

Вина підсудного стверджується і показами свідків, матеріалами кримінальної справи.

Свідок ОСОБА_7 ствердив, що проживає поблизу від будинку ОСОБА_3 Того дня він косив траву поблизу. Коли почув крик, плач біля будинку ОСОБА_3 Побіг в їх сторону. Не добігши до потерпілої побачив як підсудний тримав руки потерпілої і копав її ногами в живіт. Побачивши ОСОБА_7 і почувши його слова про те що він робить, покинув наносити удари Андрейко і побіг за ОСОБА_7 жбурляючи у нього каміння.

Свідок ОСОБА_6 ствердив, що разом із колегою ОСОБА_4 як спеціалісти Держкомзему-державні інспектори з контролю за використанням та охороною земель поїхали в с.Кошелево на підставі звернення ОСОБА_2 щодо самовільного використання ОСОБА_3 землі, що належить потерпілій на праві власності. На запитання інспектора чому ОСОБА_3 скосив траву на земельній ділянці, що йому не належить почав погрожувати, що вбє потерпілу і разом з дочками почав ображати потерпілу, накинувся на неї

тримаючи за руки викручуючи їх, копав ногами в живіт від чого ОСОБА_2

сильно закричала. Все це сталося миттєво. Прибіг сусід ОСОБА_7 і ОСОБА_6 перестав наносити удари потерпілій і переключився на ОСОБА_7, побігши за ним. ОСОБА_6 вперше був при такого роду інциденті і сам не міг заспокоїтися із-за тих подій, свідком яким став. Він взяв ОСОБА_2 в машину і повіз у лікарню.

Аналогічні покази дав у судовому засіданні свідок ОСОБА_4

Вина підсудного стверджується і показами свідка ОСОБА_5, який ствердив суду про те, що ОСОБА_3 наносив удари ногами в живіт потерпілої та викручував руки.

Вина підсудного стверджується і показами свідків лікаря-травматолога ОСОБА_8 та експерта ОСОБА_9 допитаних в судовому засіданні, які в судовому засіданні ствердили про те, що потерпілій ОСОБА_2 спричинено середньої тяжкості тілесні пошкодження - перелом фаланги 1 пальця лівої кисті.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_10 щодо її свідчень відносно того що її батько нікого не ображав і не наносив нікому жодних ударів, оскільки вона являється дочкою підсудного і намагається вигородити батька і за показами свідків сама поводилась непристойно.

Вина підсудного у вчиненні злочину стверджується і іншими матеріалами:

? протоколом усної заяви про злочин

/а.с.5/

? висновками судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 виявлено наступні тілесні ушкодження: внутрісуглобовий осколковий перелом проксимальної головки дістальної фаланги 1 пальця лівої кисті, синець в середній третині лівого стегна по передній поверхні, на передній черевній стінці. Тілесне ушкодження у вигляді внутрісуглобового осколкового перелому проксимальної головки дістальної фаланги 1 пальця лівої кисті внаслідок механізму деформації згину. Тілесне ушкодження у вигляді синців виникли внаслідок дії тупих предметів по механізму удару якими могли бути руки затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої особи і вкладаються в час пригоди, що мала місце 11.08.2009 року.

? Вищевказані тілесні ушкодження у своїй сукупності потягли за собою розлад здоровя більше 21 дня і по цій ознаці згідно пункту 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень їх слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

? /а.с.35-36/

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 122 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

За місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику по місцю проживання і дає їй

критичну оцінку, оскільки підсудний постійно конфліктував із своєю матірю та сестрою і після смерті матері продовжує конфліктувати із сестрою, яка і стала потерпілою, що ствержується неодноразовими зверненнями ОСОБА_2 до Хустського МВ ГУМВС України в Закарпатській області.

Суд не знайшов обставин, що помякшують покарання, не знайшов і обставин, що обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд прийшов до висновку щодо обрання покарання у вигляді обмеження. волі, яке є необхідним для його виправлення.

Цивільний позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення Позивачкою доведено, що їй спричинено як фізичний біль, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, нею і понесені душевні страждання. Суд оцінює моральну шкоду позивачки в розмірі 5000 гривень.

Позов Хустського міжрайонного прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 від злочину слід спрямувати на вирішення в порядку цивільного судочинства, оскільки в матеріалах кримінальної справи міститься довідка №263/03-7 від 15.09.2009 року видана адміністрацією Хустської ЦРЛ відповідно до якої вартість стаціонарного лікування ОСОБА_2 в Хустській ЦРЛ складає 249,82 грн. На запит захисника підсудного ОСОБА_1 адміністрацією Хустської ЦРЛ надано відповідь №70/03-7 від 04.03.2010 року про те, що стаціонарне лікування в хірургічному відділенні Хустської ЦРЛ ОСОБА_2 становить 124,91 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 моральної шкоди.

Цивільний позов Хустського міжрайонного прокурора спрямувати на вирішення в порядку цивільного судочинства.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_11