Провадження № 1-кп/752/538/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2014 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000535 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:
- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2013 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
- за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 23.12.2013 р. за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_7 , 23.01.2014 року приблизно о 02 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає підійшов до каналізаційної шахти та розбив кришку люку за допомогою сокири. Після цього, опинившись всередині, перерізав за допомогою ножа телефонні кабелі ТППеп 10x2x04, вартістю 853 грн. та ТППеп 50x2x0,4, вартістю 2638,89 грн., що належать КМФ ПАТ «Укретелеком». Після чого, із викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник та через деякий час був затриманий працівниками міліції неподалік від каналізаційної шахти. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв КМФ ПАТ «Укретелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 3491,89 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, та показав суду про те, що зимою, о 02-20 год. ночі, він топором розбив люк, заліз туди, обрізав кабелі, потім пішов до другого люку і там також їх обрізав. Потім затягнув кабелі до лісопосадки і побачив, що їде авто, з нього вийшли люди та побігли у його сторону. Його не здогнали, після чого він вирішив піти і здатись, кабелі залишись лежати біля лісопосадки. Цивільний позов визнав, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів як показання потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.11.2007 р. із діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи на іспитовому строці.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі згідно вимог ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 23.12.2013 р., вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути підданий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.
Так, судом встановлено, що фактична шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня, бо телефонні кабелі ТППеп 10x2x04 та ТППеп 50x2x0,4, на загальну суму 3491, 89 грн. визнані речовими доказами та передані на зберігання фахівцю СЗМ «Укртелеком» ОСОБА_8 .
Враховуючи вищевикладене, цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків обвинуваченим ОСОБА_3 на користь КМФ ПАТ «Укртелеком» задоволенню не підлягає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 23.12.2013 р. до новопризначеного покарання, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати, починаючи з 17.09.2014 року.
У задоволенні цивільного позову на суму 3491, 89 грн., відмовити.
Речові докази у справі:
- телефонні кабелі ТППеп 10x2x04, вартістю 853 грн. та телефонний кабель ТППеп 50x2x0,4, вартістю 2638,89 грн., що передані під зберігальну розписку фахівцю СЗМ «Укртелеком» ОСОБА_8 , залишити КМФ ПАТ «Укртелеком» за належністю (т. 1 а.с. 37).
- сокиру із дерев`яною ручкою, що передана на зберігання до камери схову Голосіївського РУ, - знищити. (т. 1 а.с. 39).
Обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 УДПСУ в м. Києві та Київській обл., взявши його під варту у залі суду.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 УДПСУ в м. Києві та Київській обл. ОСОБА_3 , - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1