ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 384/921/15-к №пр. 1-кп/384/88/2015
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого: 08.12.1988 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140 КК УРСР до позбавлення волі на строк два роки, з конфіскацією майна. В силу ст.43 КК УРСР частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24.12.1987 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на три роки з конфіскацією майна; 29.03.1994 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст. 208, ст. 42 КК України 1960 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою судової колегії Кіровоградського обласного суду від 03.05.1994 року вирок в частині засудження за ст. 208 КК України 1960 року відмінено і провадження по справі закрито. Остаточна міра покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 21.12.1998 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ст. 196-1 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком один рік, з накладенням штрафу в розмірі 170 грн.; 27.12.1999 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 229-6, ч.2 ст. 229-6, ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 190, ст. 42, ст. 43 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк три роки три місяці. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.09.1999 року виключено з вироку ч.1 ст.196-1 (ст.43) КК України 1960 року та зменшено покарання до трьох років позбавлення волі; 22.10.2003 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; 04.03.2009 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн.. Згідно постанови Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2009 року покарання у виді штрафу замінено на 240 годин громадських робіт; 27.07.2010 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк два роки шість місяців. На підставі постанови Ленінського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2012 року звільнений умовно-достроково на шість місяців; 13.02.2014 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк два роки сім місяців. Відповідно до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2014 року вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2014 року - змінено. На підставі п "в" ст.1 Закону України "Про амністію в 2014 році" звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2014 року, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення, за таких обставин.
В кінці серпня 2015 року, ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісних запорів на вхідних дверях, керуючись корисливими мотивами та з метою особистої наживи, проник до нежилого будинку ОСОБА_4 , розташованого в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, та здійснив крадіжку двох віконних штор загальною вартістю 140 грн. 40 коп., одного покривала вартістю 67 грн. 20 коп. та однієї утеплювальної підкладки до демісезонної куртки вартістю 45 грн. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 збитків, які згідно з висновком експерта № 529 від 18.11.2015 року складають 252 гривні 60 коп..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав суду, що дійсно в кінці серпня 2015 року у с. Бузникувате він збирав гриби. Проходячи біля чужого домоволодіння, зайшов до будинку та викрав дві віконні штори, покривало та підкладку до куртки.
Обвинуваченому ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_6 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини та добровільне відшкодування завданих збитків.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 , згідно довідки-характеристики за №381, виданої 17.11.2015 року Бузникуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області,за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.74 Т.1).
Відповідно до довідки Вільшанської центральної районної лікарні №1669 від 19.11.2015 року, ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває (Т.1 а.п.76 ).
Згідно з вимогою ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.68-72 Т.1).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який вчинив умисний злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині та добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи незначну вартість викраденого майна та його повернення, позицію потерпілої, яка пробачила обвинуваченого, претензій матеріального та морального характеру немає, просила не позбавляти його волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, при цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, таким чином, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_6 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні.
Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 40 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази дві віконні штори, одне покривало та одну утеплювальну підкладку до демісезонної куртки, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити потерпілій ОСОБА_4 (а.п. 55 Т.1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 40 (сорок) гривень.
Речові докази: дві віконні штори, одне покривало та одну утеплювальну підкладку до демісезонної куртки, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 залишити потерпілій ОСОБА_4 ..
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1