УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/771/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , ПАТ «Української страхової компанії» Княжа Вієнна Іншуранс груп, на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.
Новаки Коростенського району Житомирської
області, громадянина України, проживаючого
АДРЕСА_1 , не судимого,-
засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Цивільний позов прокурора Коростенської міжрайонної прокуратури в інтересах територіальної громади Коростенської міської ради до ОСОБА_9 про стягнення витрат понесених на лікування потерпілого від злочину задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь територіальної громади Коростенської міської ради 7735,77 грн. (сім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 77 коп. витрат понесених на лікування потерпілого від злочину.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 , Дослідного господарства «Грозинське», Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.
Стягнуто з Дослідного господарства «Грозинське» на користь ОСОБА_11 5000,00 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди заподіяної ДТП.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_11 5000,00 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди заподіяної ДТП.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_9 , Дослідного господарства «Грозинське», приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.
Стягнуто з Дослідного господарства «Грозинське» на користь ОСОБА_12 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди заподіяної ДТП.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_12 5000,00(п`ять тисяч) грн. моральної шкоди заподіяної ДТП.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , Дослідного господарства «Грозинське», Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.
Стягнуто з Дослідного господарства «Грозинське» на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) моральної шкоди заподіяної ДТП.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , Дослідного господарства «Грозинське», приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.
Стягнуто з Дослідного господарства «Грозинське» на користь ОСОБА_8 5000 (п`ять) тисяч грн. моральної шкоди заподіяної ДТП.
Речові докази: каблучку, ланцюжок, кулон з металу жовтого кольору, які передані на зберігання ОСОБА_8 залишено ОСОБА_8 .
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 7215,60 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній особисте зобов`язання
Згідно змісту вироку суду, ОСОБА_9 08.07.2012 року близько 13.30 години, керуючи технічно справним автобусом «КАВЗ -3270» державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням Київ Ковель, в напрямку м. київ, перевозив в салоні тринадцять пасажирів.
В результаті зіткнення водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді ; скальпованої рани по нижньому та внутрішньому краю правого наколінника розміром 9х3 см; садна по передній та внутрішній поверхням нижньої частини правого стегна розміром 3х2 см.; садна смужкової форми горизонтально розташованого в нижній частині передньої стінки живота розміром 21х1,5 см.; 3 саден по правій половині нижньої частини живота розміром 13х2 см.; множинних саден та подряпин по всій правій боковій поверхні живота розміром до 12х2 см., осадження шкіри по тильній поверхні правої кисті та п 'ясно фалангових суглобів 2-5 пальців розміром 12х9 см.; садна по задній поверхні всього правого передпліччя розміром 21х3 см., рани поверхневої в проекції правого ліктьового суглоба розміром 3х2 см; 2 саден по задній поверхні нижньої частини правого плеча розміром до и3х2 см; 4 саден в ділянці лівого кута рота з переходом на обидві губи розміром до 0,5х0,5см; синця в ділянці правої правої вилиці з переходом на праву половину верхньої губи розміром 6х2 см.;винця по правому крилу носа розміром 2х1,5 см.; 2 саден в центральній лобно-тім`яній ділянці розміром 4х2 см.; смужкового осадження, яке починається в ділянці лівого передпліччя, іде по лівому краю грудей та закінчується під грудиною розміром 35х3 см.; 3 синців в проекції лівого ліктьового суглоба розміром 2х2 см.; 2 синців по задній поверхні лівого променево-зап`ясного суглоба розміром 3х2 см; 4 саден по тильній поверхні 3-4 п`ясно-фалангових суглобів лівої кисті розміром 1х0,5 см.,винця в лівій паховій ділянці розміром 7х2 см.; 7 подряпин в проекції лівого наколінника розміром до 2,5х1 см; 3 саден по зовнішній поверхні верхньої частини лівої гомілки розміром до 1,5х1 см; крововиливів в підшкірну жирову клітковину в нижній частині живота при розтині по середній лінії; множинних розривів зовнішнього полюса правої долі печінки, з його розтрощенням та частковим відривом приблизно 25 відсотків об`єму печінки, частини часток печінки знаходяться вільно в черевній порожнині, до діафрагмальної поверхні правої долі також наявні 6 паралельних лінійних розривів неглибоких довжиною до 12 см; крововиливів по задній поверхні нижньої частини правої легені розміром 4х3 см; темно-червоного кольору; дрібних розривів та крововиливів в ділянці воріт лівої нирки; перелому хребта згинального типу на рівні 6-7 грудних хребців з розходженням країв приблизно на 1,5 см у вертикальному напрямку, з повним розривом спинного мозку; перелому ребер справа 2-8 по середньо ключичній лінії прямого та непрямого типу, 4 ребро з утворенням декількох додаткових уламків, більшість переломів з розривом пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо внаслідок удару об виступаючи частини салону рухаючогося автомобіля при його зіткненні з перешкодою, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок Коростенського міськрайонного суду від 9 червня 2015 року змінити в частині призначеного покарання, застосувавши до обвинуваченого ст. 75 та ст. 76 КК України.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та інші обставини, що впливають на призначення покарання, зокрема його ставлення до вчиненого злочину, наслідки злочинних дій винної особи.
Захисник ОСОБА_10 зазначає, що після скоєння даного злочину ОСОБА_9 в певній мірі було надано допомогу на проведення похорон загиблих, що фактично доведено розписками та іншими доказами, які долучені до справи. Сам ОСОБА_9 свою вину визнав. Потерпілі по справі не визнають висновок експертів, згідно якого слідує, що в даній обстановці є невідповідність дій водія ОСОБА_7 , але не спростували дану обставину та не надати будь-які інші докази суду.
В даний час ОСОБА_9 є єдиним працюючим в сім`ї, його дитина навчається в навчальному закладі. В даному випадку так як судом обрана міра покарання з позбавленням волі то сім`я позбавляється засобів існування. Також потерпілі, в даному випадку не зможуть отримувати виплати по судовому рішенню.
Апелянт зазначає, що призначаючи обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 286 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно змісту вироку не об`єктивно оцінено судом, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, є особою молодого віку, працює.
На думку апелянта, суд фактично не вказав на підставі яких доказів дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише тільки з позбавленням волі.
Всі наведені факти свідчать про те, що судом фактично проігноровано норми права, а сам вирок не відповідає тим фактичним обставинам, які було досліджено під час судового слідства.
В апеляційній скарзі ПАТ «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс груп», просить скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2015 року в частині стягнення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» усіх позивачів грошових коштів та залишити в цій частині без розгляду. В решті вирок залишити без змін.
ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» не погоджується з даним вироком, оскільки він є не об`єктивним, невірним, таким що порушує норми матеріального права, а отже підлягає скасуванню в частині задоволення цивільного позову.
Апелянт зазначає, що по вказаному кримінальному провадженню суд викликав страховика тільки 3 рази: 15.05.2014 р., 23.05.2014 р. та 04.06.2014 р., жодних інших повісток не надходило. На судове засідання страховика не викликали, представник страховика присутній не був. У встановлений ч.7 ст. 376 КПК України строк, вирок на адресу страховика не направлено.
Такими діями, суд намагався позбавити страховика права на захист та апеляційне оскарження, передбачене Конституцією України, КПК України та іншими нормативними документами. Суд жодною правовою нормою не обґрунтував стягнені зі страховика кошти.
На думку апелянта, вказані цивільні позови пред`явлені в тому числі і до осіб, які не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні і вирішення питання щодо наявності або відсутності зобов`язань цих осіб перед позивачами внаслідок дорожньо-транспортної події і встановлення їх розміру виходить за межі обвинувачення і предмету доказування в цьому кримінальному провадженні, тому цивільні позови не підлягають вирішенню в рамках кримінального провадження і відповідно підлягають залишенню без розгляду.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права. 08.12.2011 року між ДП «Грозинське» та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено поліс № АВ /0159335 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпечний т/з КАВЗ -3270, д.р. № НОМЕР_3 .
Строк дії 09.12.11-08.12.12р., франшизи 500,00 грн.
Апелянт також посилається на те, що моральна шкода у розмірі 5 000,00 грн. може бути покладена на страховика лише по тим полісам, які укладені та сплачено страхову премію у період з 05.11.2012 р. по 05.02.2013 р.
Проте позивачі ( крім ОСОБА_8 ) у провадженні не є учасниками ДТП і не належать до категорії осіб потерпілі, тому не можуть претендувати на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалюючи рішення про стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивачів моральної шкоди, суд в порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України не звернув уваги на те, що відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону № 1961 IV моральна шкода відшкодовується страховиком лише потерпілому внаслідок ушкодження здоров`я. В той же час, судом встановлено, що потерпілий, внаслідок ДТП загинув. Можливість відшкодування моральної шкоди, внаслідок загибелі потерпілого, вказаним Законом та страховим полісом не передбачена.
Оскільки потерпілий загинув моральна шкода позивачам (крім ОСОБА_8 ) за рахунок страхового відшкодування не сплачується.
Також апелянт зазначає що ОСОБА_8 виплати по здоров`ю не було, а отже стягнення моральної шкоди є передчасним та протизаконним.
Апелянт зазначає, що відсутні чеки про оплату лікування ОСОБА_8 . Договір та розрахунок вартості не є підтвердженням понесених витрат, вона могла там і не лікуватися. ОСОБА_8 не узгоджувала ні зі страховиком. Ні з МТСБУ таке лікування. Медичним закладом нічого не підтверджено ( що лікувалося, якими препаратами, коли, відсутні Епікризи, виписки, чеки).
Таким чином стягнення витрат за лікування в іноземній державі, як зазначає апелянт є протизаконним.
Що стосується стягнення коштів за пошкоджений т/з то Товариство не заперечує про виплати цієї суми, однак у позивачки відсутнє право на їх отримання, оскільки у неї відсутнє право власності на пошкоджений автомобіль.
Так, відповідно до технічного паспорту, власником автомобіля є загиблий. Свідоцтва права на спадщину на автомобіль чи на отримання страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль немає, отже рішення суду про стягнення коштів в сумі 47, 548 грн. є протизаконним.
На думку апелянта, витрати на поминальні обіди не покриваються страховим відшкодуванням.
Апелянт зазначає, що заява на виплату не подавалася. Позивачі три роки затягували розгляд кримінального провадження цивільними позовами, замість того, щоб у скорочені строки розглянути кримінальне провадження та разом з вироком звернутися до страхової компанії та отримати належні кошти, і не чекати поки вони обезціняться у тричі, а вже після отримання коштів подавати позови до суду.
На апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та ПАТ «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс груп», надійшли заперечення потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , в яких вони просять залишити вирок Коростенського міськрайонного суду від 09.06.2015 року без зміни, посилаючись на те, що вирок є законним та обґрунтованим.
Потерпіла ОСОБА_7 зазначає, що витрати понесені на проведення поминального обіду та транспортування, які були компенсовані власником транспортного засобу до позовних вимог не включалися, а включалися лише витрати на поховання (гроби, могили, катафалк та інша похоронна атрибутика) та встановлення надгробного пам`ятника. Зазначені витрати ПАТ «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс груп» визнаються як законні, а тому мають бути стягнуті на її користь.
Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів та частково підтримали апеляційну скаргу ПАТ «Української страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та ПАТ «Української страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ «Української страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених доказах під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_9 за ч.3 ст. 286 КК України.
Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особі обвинуваченого, то вони є необґрунтованими з наступних підстав.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, думки потерпілих, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
З матеріалів кримінального провадження, і це було встановлено в суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_9 вчинив хоч і необережний, але тяжкий злочин.
Протиправні дії, пов`язані з грубим порушенням ОСОБА_9 Правил дорожнього руху, потягли за собою вкрай тяжкі наслідки: смерть потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , а також заподіяння матеріальної шкоди потерпілим у значних розмірах, яка безпосередньо пов`язана з пошкодженням автомобіля, а також з заподіянням матеріальної та моральної шкоди потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , яка пов`язана як зі смертю ОСОБА_7 , ОСОБА_13 і з отриманням потерпілою ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
Вказані збитки фактично залишилися не відшкодованими на протязі понад 3 -х років, а саме з моменту вчинення злочину 08.07.2012 року.
Як у суді першої інстанції так і в поданій апеляційній скарзі, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 категорично наполягають на призначенні суворого покарання ОСОБА_9 , вважаючи вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 червня 2015 року щодо обвинуваченого законним та обґрунтованим.
Така позиція потерпілих, з урахуванням фактичних обставин справи, на думку апеляційного суду є цілком обґрунтованою та заслуговує на увагу.
Судом першої інстанції враховано обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_9 як особа раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вину визнав повністю та щиро розкаявся, працює, характеризується за місцем роботи та проживання позитивно, частково відшкодував потерпілим матеріальні збитки.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 - судом визнано настання тяжких наслідків.
А тому, суд першої інстанції, врахувавши тяжкість вчиненого ОСОБА_14 кримінального правопорушення, внаслідок якого пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, а пасажир ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя, характеристики особи ОСОБА_14 , а також і одностайної думки потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого, призначив ОСОБА_14 реальний вид покарання, пов`язаний з позбавленням волі строком на 5 (п`ять), із застосуванням додаткового покарання - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Вважати це покарання надто суворим підстав у апеляційного суду немає, а тому не вбачається підстав для зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, з урахуванням також й тих обставин, на які є посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 ..
Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд не вбачає будь-яких вагомих підстав для зміни вироку Коростенського міськрайонного суду від 09.06.2015 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання та застосування до нього ст. ст. 75,76 КК України.
Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», щодо безпідставності стягнення заподіяних матеріальних і моральних збитків на користь потерпілих осіб, то апеляційний суд, частково задовольняючи вказані апеляційні вимоги, вважає їх частково обґрунтованими, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання розв`язання заявленого цивільного позову до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суд першої інстанції належним чином його не розглянув, необхідних даних та доказів взагалі не витребовував та не досліджував.
Як убачається зі змісту вироку суду, стягуючи з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_8 відповідні суми матеріальних та моральних збитків, суд першої інстанції фактично не з`ясував всіх необхідних обставин справи, не дослідив та не навів будь-яких переконливих доказів в обґрунтування розміру стягнутих з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь потерпілих заподіяних збитків, не послався та не застосував необхідних вимог чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, які, на думку апеляційного суду, був зобов`язаний у даному випадку застосувати.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (журнал судового засідання від 04.06.2014 року, т.2 а.п. 218-219) суд, фактично розпочавши розгляд заявленого потерпілими цивільного позову у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. 286 ч.3 КК України по суті, оголосивши заявлені цивільні позови та з`ясувавши відношення до нього потерпілих, обвинуваченого та інших учасників судового розгляду, без належного дослідження та з`ясування всіх необхідних обставин, що стосуються заявленого цивільного позову до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», провів судове слідство та постановив вирок, безмотивно виклавши у ньому необхідність стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 відповідних розмірів відшкодування матеріальних та моральних збитків.
Таким чином, без належного дослідження та обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції стягнув зазначені збитки з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь вищевказаних потерпілих у відповідних розмірах фактично на свій розсуд.
За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також і те, що апеляційний суд не наділений законодавцем, а саме діючим КПК України повноваженнями щодо постановлення у кримінальному провадженні нового рішення в частині вирішення цивільного позову, зазначене питання може бути вирішено лише під час нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального законодавства.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, апеляційний суд змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію правопорушення.
Таким чином, процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом, а норми цивільного процесуального кодексу України суперечать засадам кримінального судочинства і не дають апеляційному суду повноважень при вирішенні цивільного позову більших, ніж визначені п.3 ч.1 ст. 408 КПК України.
Крім того, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції, і це обґрунтовано зазначено в апеляції ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», було порушено право цивільного відповідача на захист, яке полягало у тому, що кримінальне провадження було фактично розглянуто без участі цивільного відповідача, дані про його повідомлення та причини неявки відсутні.
У той же час, частково задовольняючи апеляційну скаргу цивільного відповідача, приймаючи до уваги допущену неповноту судового розгляду кримінального провадження під час якого, в порушення вимог ст. 409 КПК України, залишились повністю не дослідженими обставини заявленого потерпілими до компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» цивільного позову, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Апеляційний суд не погоджується з апеляційними вимогами ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» щодо необхідності залишення вищезазначеного цивільного позову без розгляду, оскільки, з урахуванням результатів розглянутого кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 та постановлення у зв`язку з цим відносно нього обвинувального вироку, відповідно до вимог ст. 129 КПК України, прийняття у цій частині такого рішення як залишення цивільного позову без розгляду виключається.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги допущені порушення ст.ст. 409, 410, 368 п.7 КПК України, наявність яких перешкодило суду першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване рішення в частині вирішення цивільного позову потерпілих до ПАТ «Української страхової компанії « Княжа Вієнна Іншуранс Груп», апеляційний суд вважає, що вирок Коростенського міськрайонного суду від 09.06.2015 року в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В решті вказаний вирок щодо ОСОБА_9 апеляційний суд вважає за необхідне залишити без зміни.
Під час повторного судового розгляду справи в порядку цивільного судочинства суду першої інстанції необхідно, з урахуванням зібраних по справі доказів та досліджених фактичних обставин справи, у відповідності з вимогами чинного законодавства, а саме ст.ст. 1622, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 22.1, 6,8 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дослідити всі надані потерпілими докази щодо фактично спричинених матеріальних та моральних збитків, у разі необхідності, шляхом витребування та дослідження необхідних документів та доказів, у тому числі договору страхування та відповідного страхового полісу, з`ясувати відповідний розмір ліміту такої відповідальності та розмір страхових сум, що були чинними на день настання події ДТП, перевірити викладені ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» доводи щодо обґрунтованості заявлених потерпілими позовних вимогів та, в залежності від встановленого, прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, апеляційну скаргу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити частково.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати, а кримінальне провадження у цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства до того ж суду.
В решті вказаний вирок залишити без зімни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення.

Судді: