Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-669/10 Головуючий у 1-й інстанції
Категорія: порушення Доповідач: Заіченко В.Л.
кримінальної справи
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2010 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Годуна В.А.

Суддів: Заіченка В.Л., Ковольової Н.М.

Прокурора: Климента С.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 травня 2010 року,-

Встановила

Цією постановою задоволена скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та скасована постанова слідчого СВ Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонської області від 14.04.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції мотивував, це тим, що оцінюючи матеріали на підставі яких було порушено кримінальну справу, прийшов до висновку, що обєктивних даних про наявність обєктивних приводів та підстав для порушення кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України не вбачається. В діях ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачаються цивільно-правові відносини, які регулюються нормами цивільно-процессуального законодавства.

В свої апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи, просить дану постанову скасувати, як незаконну, а справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи це тим, що були всі підстави для порушення кримінальної справи, передбачені ст.ст.94 та 98 КПК України, а сама постанова винесена з істотними порушеннями кримінально-процессуального законодавства, а саме вимог ст. 236-8 КПК України, т.я. розгляд скарги відбувся без участі прокурора, суддею заслуховувалась думка прокурора про наявність приводів та підстав для порушення даної справи, передбачених ст..94 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважає, що апеляція прокурора, який приймав участь у розгляді справи підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи приводом для порушення кримінальної справи стало звернення громадянки ОСОБА_6 з заявою до РВ УМВС про застосування заходів до співмешканця ОСОБА_3, який в неї з рук забрав мобільний телефон. З цієї заяви не вбачається , що на гр. ОСОБА_6 вчинено напад з метою заволодіння її майном із застосуванням насильства.

Частина 2 ст. 186 КК України передбачає кримінальну відповідальність за грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

Згідно постанови слідчого СВ Цюрупинського РВ УМВС Українд в Херсонській області ОСОБА_7 від 14.04.2010 року, приводом для порушення кримінальної справи є заява ОСОБА_6, зареєстрована в ЖРЗПЗ № 831 від 05.04.2010 р., а підставою - пояснення ОСОБА_6, та її родичів - сестрою ОСОБА_8, племінницею ОСОБА_9, пояснення ОСОБА_3, який вказав, що дійсно у нього в руках знаходився мобільний телефон, що належить ОСОБА_10, який він оставив у неї вдома перед тим, як піти, та пояснення ОСОБА_11, який вказав, що він приймав участь у пошуках мобільного телефону за місцем проживання ОСОБА_10 безпосередньо після уходу ОСОБА_3, але мобільний телефон знайдений не був.

У наведених поясненнях слідчий виявив достатні дані, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Однак, як вбачається з матеріалів дослідчої перевірки, в самій заяві ОСОБА_6 зазначається тільки про те, що ОСОБА_3 03.04.10 р. забрав з її рук мобільний телефон, що належить їй, та не віддає, в поясненнях ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 містяться тільки відомості про факт сварки між ОСОБА_3 та ОСОБА_10, в ході перевірки заяви ОСОБА_10 не було встановлено, куди і внаслідок чого зник мобільний телефон після того, як він був у руках ОСОБА_3, та навпаки, частково підтверджуються пояснення ОСОБА_3 про те, що мобільний телефон шукали ще до того, як він покинув будинок ОСОБА_10 через сімейну сварку, не опитані очевидці події, вказані в поясненнях ОСОБА_3 на підтвердження факту залишення будинку ОСОБА_10 без мобільного телефону, не підтверджено характеристики та вартість майна, що є предметом злочину. На час порушення кримінальної справи достатніх відомостей про те, що ОСОБА_3 діяв з корисливою метою, якими були мотиви дій ОСОБА_3 на той час, як він ще не розірвав стосунки з ОСОБА_10 та не мав наміру покинути будинок, в якому проживав з Рикало однією сім'єю, а також чому саме мобільний телефон, а не інше майно, матеріальні цінності стало предметом посягання з боку ОСОБА_3.

Крім того колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав на той факт, що при винесені постанови слідчим не було враховано, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 були співмешканцями і раніше між ними виникав спір про спільне майно в ході якого ОСОБА_3 звертався до органів міліції про те, що ОСОБА_6 не повертає його особисті речі. По цьому факту було відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 цивільно-правових відносин.

Доводи апеляції прокурора про розгляд судом першої інстанції скарги без участі прокурора не відповідає дійсності, т.я. з протоколу судового засідання вбачається, що в судовому засіданні, яке відбулося 29 квітня 2010 року приймав участь прокурор Петров В.М., який висловив свою думку відносно скарги захисника ОСОБА_2. Після чого було оголошено перерву в судовому засіданні до 30.04.2010 року.. В судовому засіданні 30.04.2010 року відбулася заміна прокурора, став приймати участь прокурор Бредіхін Д.А.. Тому доводи апеляції про те, що суддею не заслухувалась думка прокурора про наявність приводів та підстав для порушення кримінальної справи не відповідає дійсності.

Тому колегія суддів вважає, що суд правильно прийшов до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови слідчого.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила

-2-

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи залишити без задоволення, а постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 травня 2010 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та визнання незаконної і скасування постанови слідчого СВ Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонської області від 14.04.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України без змін.

Головуючий:

Судді: