Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/4-820/2012 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук
Категорія ст. 165-2 КПК Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2012 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Михайловського В.І.,

суддів: Фоміна Ю.В., Широкопояса Ю.В.,

з участю прокурора Даракчі О.Г.

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 25 червня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою відмовлено в обранні ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно змісту постанови суду та матеріалів справи, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, а саме у заволодінні за попередньою змовою з ОСОБА_3 державним майном коштами у сумі 341079 грн. у період з 2010 по 2011 рік.

Кримінальна справа була порушена проти ОСОБА_2 і ОСОБА_4 8.06.2012 року, 15.06.2012 року його затримано в порядку ст.115 КПК України, строк затримання було продовжено постановою Богунського районного суду м.Житомира від 18.06.2012 року до десяти діб, а саме до 25.06.2012 року включно.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на відсутність будь-яких даних, що ОСОБА_2 намагається ухилитися від слідства і суду, впливати на свідків, або перешкоджати встановленню істини по справі.

Посилаючись на характеризуючи дані ОСОБА_2, його сімейний стан та стан здоровя, поведінку та регулярне зявленння до органів слідства для забезпечення слідчих дій, суд 1-ї інстанції, вирішуючи по суті подання, послався також на недопустимість у даному випадку керуватися лише тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

В апеляції прокурор просить скасувати постанову Богунського районного суду м.Житомира від 25 червня 2012 року, а справу повернути на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що вона є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, істотно порушені вимоги кримінально-процесуального закону.

На думку апелянта, судом не враховано факти неодноразового притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, зазначені обставини в порушення ст.ст.148,150 КПК України прийнято до уваги не було. Також не прийнято до уваги те, що ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, не прийнято до уваги й розмір заподіяних державі збитків на суму 341079 гривень, які на даний час не відшкодовані.

Крім того, на думку апелянта, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоровя, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини що її характеризують.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який підтримав подану апеляцію з наведених мотивів, адвоката ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляції, обговоривши її доводи та вивчивши справу, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та врахував всі обставини справи, передбачені вимогам ст.ст.148,150 КПК України характеризуючої особи, й сімейний стан та стан здоровя, обставини справи та тяжкість вчиненого злочину.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що одна лише тяжкість предявленого обвинувачення не може бути безумовною підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_2 не має судимості, як особа характеризується виключно з позитивної сторони, має сімю та постійне місце проживання, хворіє важкими хронічними хворобами, перебуваючи у звязку з цим на медичному обліку.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що доводи слідчого про можливість ОСОБА_2 впливати на слідство, перешкоджати встановленню істини по справі, переховуватися від слідства носять ймовірний характер та не підтверджуються будь-якими реальними доказами.

З матеріалів справи та пояснень слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальна справа, вбачається, що ОСОБА_2 у даний час предявлено обвинувачення та він звільнений з займаної посади. А тому посилання прокурора на те, що ОСОБА_2 може продовжувати займатися злочинною діяльністю є безпідставними.

Визначений органами досудового слідства попередньо розмір заподіяних збитків на суму 341 079 грн. також не може бути обовязковою підставою для обрання підозрюваній особі запобіжного заходу взяття під варту.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції щодо підозрюваного ОСОБА_2 обґрунтованою на досліджених доказах, а тому не вбачає підстав для її скасування та направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.365,366,1652 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 25 червня 2012 року щодо підозрюваного ОСОБА_2 без зміни.

Судді: