Справа № 461/1080/15-к
Провадження №1кп/461/165/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2015

Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чаниш Буського району Львівської області, українця, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 12 жовтня 2014 року, приблизно о 04.40 год., керуючи автомобілем марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїздній частині дороги вул. Беринди у напрямку до перехрестя вул.Беринди - пр.Свободи, порушив п.п. 1.5, 2.3 (підпунктів «б», «д»), 2.9 (підпункту «а»), 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. із змінами та доповненнями, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013 року, а саме проявив неуважність та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечного бокового інтервалу відносно металевого стовпа світлофорного об*єкта, здійснив наїзд на зазначений стовп, що призвело до отримання тілесних ушкоджень пасажиром автомобіля марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 299/2014 від 12.12.2014 року у потерпілої ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, а саме: злам лівої пірамідки основи черепа, струс головного мозку, підшкірні гематоми на обличчі, крововилив в білкову оболонку правого ока, які утворились від контакту з тупими предметами, при дорожньо-транспортній пригоді до частин салону автомобіля, могли виникнути 12 жовтня 2014 року та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за його участі 12 жовтня 2014 року визнав та надав суду показання про те, що дійсно 12.10.2014 року, рухаючись на автомобілі марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 , по вул.Беринди, в напрямку перехрестя, порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на світлофорний об*єкт, а пасажир автомобіля, яким він керував ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, вказавши, що дорожньо-транспортну пригоду здійснив з необережності, відшкодував потерпілій завдану шкоду, в тому числі оплативши її лікування, тому остання претензій до нього не має.
Крім повного визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, вина такого стверджується наступними дослідженими та перевіреними доказами:
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що автомобіль марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 розташований на проїздній частині дороги вул..Беринди у перекинутому положенні на правому боці, тобто на правій частині, передньою частиною в напрямку до пр.Свободи. На момент огляду зазначеного автомобіля на ньому виявлені наступні видимі ушкодження: деформація даху, деформація передньої кришки, деформація лівого та правого переднього крила, деформація (відпад) переднього бампера, деформація правих передніх та лівих задніх дверей, пошкодження переднього та заднього вітрового скла (а.м.к.п. 9-12);
Фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП (а.м.к.п. 14-16);
Схемою до протоколу огляду місця ДТП від 12.10.2014 року (а.м.к.п. 17);
Висновком експерта № 299/2014 від 20.10.2014 року, з якого вбачається, що в громадянки ОСОБА_7 , 1994 р.н. виявлено злам лівої пірамідки основи черепа, струс головного мозку, підшкірні гематоми на обличчі, крововилив в білкову оболонку правого ока, які утворились від контакту з тупими предметами, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді до частин салону автомобіля, могли виникнути 12 жовтня 2014 року та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (а.м.к.п. 44-45);
Висновком експерта № 1/938 від 28.11.2014 року, з якого вбачається, що на момент огляду робоча гальмівна система автомобіля марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією (по зменшенню швидкості та утриманню автомобіля на місці). Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було; на момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 знаходиться в технічно справному (працездатному) стані по причині порушення нормального просторового розташування правого керованого колеса і рульової трапеції. Ці технічні несправності є наслідком ДТП; перевірити технічний стан системи освітлення зазначеного автомобіля не надалося можливим по причині відсутності технічно справного штатного джерела енергії-автомобільного акумулятора (а.м.к.п. 51-55);
Висновком експерта № 1/939 від 28.11.2014 року, з якого вбачається, що автомобіль марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 контактував з опорою світлофорного об`єкту своєю правою передньою частиною ( а.м.к.п. 60-61);
Висновком судово-автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП № 87 від 19 січня 2015 року, з якого вбачається, що у заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечний інтервал»; «безпечна швидкість»; «перешкода для руху»), 2.3 (підпунктів «б» та «д»), 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був бути уважним та при проїзді вул.Беринди вибрати належну безпечну швидкість та безпечний боковий інтервал стосовно металевого стовпа світлофорного об`єкта, який знаходився по середині проїзної частини вказаної вулиці та не перешкоджав безпечному проїзду; при заданих вихідних даних дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечний інтервал»; «безпечна швидкість»; «перешкода для руху»), 2.3 (підпунктів «б» та «д»), 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України; при заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечний інтервал»; «безпечна швидкість»; «перешкода для руху»), 2.3 (підпунктів «б» та «д»), 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України (а.м.к.п. 101-103).
У судовому засіданні прокурор та інші сторони кримінального провадження не наполягали на виклику та допиті свідків, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, так як він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.
Крім цього, органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, вчинивши злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушивши правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження перебував у стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про виключення із пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що медична довідка 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова (а.м.к.п. 73) є неналежним доказом для встановлення та підтвердження зазначених обставин. Обвинувачений та його захисник підтримали вказане клопотання із аналогічних підстав, вказавши, що ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши їх у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку: як вбачається із зазначеної довідки, така датована 11-им жовтня 2014 року, в той час коли дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля, яким керував ОСОБА_4 відбулась 12 жовтня 2014 року, що стверджується зібраними в ході судового розгляду доказами. Крім того, у такій вказано, що ОСОБА_4 поставлено діагноз забійні садна обличчя, забійні гематоми обличчя, сп*яніння, натомість із медичної документації, представленої на вимогу суду, а саме з журналу реєстрації хворих ЦТП № 2 (а.к.п.63-64) вбачається, що ОСОБА_4 при поступленні та огляді від медичної допомоги та здачі крові на етанол категорично відмовився, інших лікувальних міроприємств з ним не проводилось. Відтак, оскільки чинним законодавством передбачено чітку процедуру освідування особи для встановлення стану алкогольного сп`яніння, така дотримана не була, а в ході судового розгляду не здобуто таких даних, то суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання.
Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, позицію потерпілої, яка у власноручно складеній заяві просила слухати кримінальне провадження у її відсутності, вказавши, що претензій до обвинуваченого не має (а.к.п. 50), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є приватним підприємцем, тобто офіційно працевлаштований, його позитивну характеристику за місцем реєстрації, винність у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, зазначивши, що відшкодував потерпілій завдану шкоду, а тому приходить до висновку, що покарання останньому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі. Разом з тим суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 норму ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнити останнього від відбування призначеного судом покарання із встановленням іспитового терміну та покладенням на нього відповідних обов`язків. Проте, беручи до уваги характер та наслідки вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне призначити останньому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на визначений строк.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи у сумі 922,35 грн., судової інженерно-транспортної експертизи у сумі 737,10 грн. та судово - авто-технічної експертизи у сумі 492 грн.

Питання речових доказів слід вирішити у встановленому законом порядку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання - до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним за ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк - 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_6 кошти за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/938 від 28.11.2014 року у сумі 922,35 грн. (а.м.к.п. 50), судової інженерно-транспортної експертизи № 1/939 від 28.11.2014 року у сумі 737,10 грн. (а.м.к.п. 59) та судово - автотехнічної експертизи № 87 від 19.01.2014 року у сумі 492,00 грн (а.м.к.п.100).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя: ОСОБА_1