Справа № 404/6914/14-к
Номер провадження 1-кс/404/1234/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року м. Кіровоград

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровоград ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_4 про привід ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 08.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, в рамках кримінального провадження №0000011 від 08.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України по факту того, на початку 2014 року прокуратурою м. Кіровограда було проведено перевірку у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів щодо захисту прав та свобод дітей, в ході якої встановлено, що мешканка м. Кіровограда громадянка України ОСОБА_5 , 1964 року народження з моменту народження дитини нехтує його правами, вихованням, доглядом, здоров`ям, нормальним розвитком, чим злісно не виконує свої батьківські обов`язки по догляду за своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що спричинило тяжкі наслідки для дитини.

Таким чином, встановлено, що 27.03.2003 року ОСОБА_5 у пологовому будинку АДРЕСА_1 » народила свого сина ОСОБА_6 , у якого при народженні лікарями була виявлена хвороба мінімальна мозкова дисфункція (порушення функції центральної нервової системи).

Через нехтування ОСОБА_5 своїх обов`язків по вихованню дитини, з моменту народження її син дитячі садки та інші дошкільні заклади не відвідував, що позбавляло його можливості розвитку на рівні з своїми однолітками. Лише у жовтня 2011 року, у віці 8,5 років, остання записала сина на підготовчі заняття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2012 році ОСОБА_6 , у віці 9,5 років, розпочав навчання у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що суперечить загально прийнятому у суспільстві віку (6-7 років) для початку навчання дітей у середньо загальноосвітніх закладах.

Перед вступом до навчального закладу під час проходження обов`язкового медичного огляду лікарів, у ОСОБА_6 була підтверджена вроджена хвороба та встановлено, що з моменту народження до 2012 року останній, через незрозумілу заборону його матері ОСОБА_5 , яку вона відмовилась пояснити, жодного медичного огляду не проходив та планових щеплень не робив, що свідчить про нехтування останньою здоров`ям власної дитини.

Протягом навчання ОСОБА_6 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ним у 2013 році працював практичний психолог навчального закладу, який під час занять з дитиною встановив, що ОСОБА_6 має високий рівень розвитку, однак у зв`язку з недбалим вихованням є доволі замкнутою в собі дитиною, відчужений, має низький рівень спілкування з однолітками, мовчазний, врівноважений, однак його поведінка не має емоційного забарвлення, у дитини проявляється низька потреба у спілкуванні. На неодноразові прохання психолога до матері, щодо надання нею можливості спілкування та розвитку її сина в учнівському колективі, ОСОБА_5 реагувала негативно, та одразу забирала дитину додому.

Під час планового осіннього медичного огляду за 2013 рік медична сестра лише змогла зробити антропометричні виміри, але через заборону матері, медичний огляд так і не провели. Протягом навчання медична сестра неодноразово робила зауваження ОСОБА_5 стосовно гігієни її сина, так як дитина була не охайно вдягнена, мала не зрізані нігті, була постійно брудна, але на зауваження ОСОБА_5 не реагувала.

Під час навчання у вищевказаному учбовому закладі, ОСОБА_6 досяг достатнього рівня у навчанні, постійно прагнув спілкуватись та проводити час з однолітками. Класний керівник, у зв`язку з прагненням дитини спілкуватись з однолітками, неодноразово прохав ОСОБА_5 , надати її сину можливість спілкуватись з іншими дітьми, однак ОСОБА_5 , нехтуючи бажаннями власної дитини, реагувала на прохання агресивно, аргументуючи це тим, що дитині не потрібне таке спілкування. Крім того, ОСОБА_5 забороняла відвідувати сину заняття з фізичної культури, так як на її думку вправи могли завадити його здоров`ю та вказувала, що дитина хвора та слабка, проте жодної довідки від лікаря про стан здоров`я не надавала.

Крім того, за спостереженнями класного керівника, ОСОБА_5 досить дивно себе поводила по відношенню до власного сина: під час навчання постійно знаходилась поряд з сином, позбавляючи його можливості нормального розвитку, під час уроків постійно очікувала його біля дверей учбового класу, протягом навчання у першому класі постійно стояла біля учбового місця ОСОБА_6 в навчальному класі, де проводились заняття, через що вчителям доводилось неодноразово сперечатись з нею, під час перерв між уроками ОСОБА_5 постійно тримала за руку дитину поки не почнеться наступний урок, тим самим не надавала змоги спілкуватись з однолітками.

Крім того, відповідно до звіту класного керівника ОСОБА_6 під час навчання у 1 класі за 2012-2013 роки мав 383 днів пропусків (1752 уроки), через хворобливий стан, що підтверджували пояснювальні записки від матері, до лікаря за медичною допомогою родина ОСОБА_7 , жодного разу не зверталась. Протягом навчального 2013 -2014 роки, навчаючись у 2 класі, ОСОБА_6 мав 67 пропусків уроків, а саме: без поважних причин 34 пропуски, через хворобливий стан 33 пропуски, але жодної довідки від лікаря ОСОБА_5 не надавала.

21.11.2013 року ОСОБА_5 привела до школи дитину на другий урок, під час якого класний керівник побачила, що ОСОБА_6 погано себе почуває, що виражалось у кволості, блідому кольорі обличчя, появі темних кіл під очима, як повідомила вчитель - в дитини не було сили тримати ручку у руках. Побачивши стан ОСОБА_6 , заступник директора з навчально-виховної роботи наполягала на тому, щоб останньому викликали швидку допомогу, на що ОСОБА_5 категорично відмовилась, пояснюючи що дитина отруїлась цукерками та забрала сина додому. Про вищевказаний випадок з дитиною та недбале виконання своїх батьківських прав ОСОБА_5 по догляду за дитиною, директором ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено службу у справах дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Актом обстеження житло-побутових умов від 22.11.2013 року, що складений службою дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що дитина проживає з матір`ю - ОСОБА_5 та дідом ОСОБА_8 , 1939 року народження, умови проживання незадовільні, у квартирі відсутня вода, у приміщенні брудно, занедбано мотлохом, не доглянуто, повітря не свіже, стіни темного кольору. Для виховання та розвитку дитини, через небажання матері, жодних умов не створено, в кімнаті де проживала дитина брудно, дитячі речі розкидані, брудні, куточок для дитини відсутній, дитина занедбана, на момент перевірки дитина знаходилась у непритомному стані, стан здоров`я був критичний. Під час перевірки житло-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_6 , його мати поводила себе досить агресивно, неадикватно, стверджувала, що дитина почувається добре, від госпіталізації дитини відмовлялася. Зі слів сусідів сім`ї, лікуванням ОСОБА_6 ніхто не займається, родина з людьми не спілкується.

Того ж дня, службою дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 , до місця проживання малолітнього ОСОБА_6 було викликано швидку медичну допомогу та останнього госпіталізовано у лікарню.

Таким чином, 22.11.2013 року ОСОБА_6 поступив до КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в інфекційне відділення інтенсивної терапії у вкрай важкому стані з порушенням свідомості на рівні мозкової коми 1-2 ст., що було обумовлене набряком головного мозку та зневодненням. У листі № 1190/01-09 від 27.11.2013 року наданого вищевказаним медичним закладом з приводу надходження дитини у лікарню зазначено наступне - ОСОБА_6 до лікарні надійшов у запущеному, неохайному стані, що не можливо пояснити станом дитини, а лише рівнем догляду за нею: дитина давно не мита, зниженого харчування, волосся брудне, скуйовджене, ноги брудні з залишками випорожнень, нігті на руках та ногах брудні, не обрізані, закручені до низу.

Надалі з 11.12.2013 року до 02.12.2013 року малолітній ОСОБА_6 перебував на лікуванні на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_6 з діагнозом: хронічний гепатит не уточненої етіології з трансформацією в цироз печінки; синдром портальної гіпертензії; варикозне розширення вен стравоходу шлунка І-ІІІ ступенів, шлункова кровотеча; гіперспленізм; диспанкреатизм; постгемарогічнаанемія; не виключається вроджений фіброз печінки.

05.02.2014 року малолітнього ОСОБА_6 направлено до м. Києва для консультації в ІНФОРМАЦІЯ_7 , де останнього госпіталізована в гастроентерологічне відділення.

Висновком судово-медичної експертизи № 102 від 15.07.2014 року встановлено, що малолітній ОСОБА_6 хворіє на хронічний гепатит не уточненої форми етіології з трансформацією в цироз печінки. Синдром портальної гіпертензії. Варикозне розширення вен стравоходу, шлунка ІНФОРМАЦІЯ_8 анемія. Не виключно вроджений фіброз печінки. Хронічна цитомегаловірусна інфекція. Хронічний герпес вірусна інфекція. Гребінь носової перетинки справа, без порушення дихання. Хронічний вазомоторно-алергічний риніт. Функціональний систологічний шум (додаткова хвороба лівого шлуночку). Плоско-вальгусна постава стоп. Водянка правого яєчка. При належному догляді і своєчасному зверненні в лікарню за медичною допомогою можливе раннє встановлення діагнозу, призупинення прогресування захворювання, а також недопущення тяжкого стану дитини, до якого привів перебіг захворювань.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_5 , через власну байдужість, з моменту народження дитини до теперішнього часу, не виконувались покладені на неї обов`язки по догляду за власною дитиною, які закріплені ЗУ «Про охорону дитинства» та Сімейним кодексом України, а саме: не забезпечувався відповідний рівень виховання, навчання і розвитку дитини, ОСОБА_5 нехтувала здоров`ям власного сина, його фізичним, духовним і моральним розвитком, не створювала належних умови для розвитку сина та його природних здібностей, зневажливо ставилась до його гідності.

Крім того, 28.02.2014 року, за позовом органу опіки і піклування ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 винесено рішення про відібрання ОСОБА_6 від матері з вищевказаних причин.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-психіатричної експертизи з метою встановлення психічного стану ОСОБА_9 , 1964 року народження, та на підставі зібраних матеріалів оголосити підозру у скоєному кримінальному правопорушенні а допитати в якості підозрюваної.

Таким чином, 17.07.2014 року, 30.07.2014 року, 06.08.2014 року працівники міліції ІНФОРМАЦІЯ_10 намагались ОСОБА_5 вручити повістку на про виклик до слідчого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_10 , з метою проведення слідчих дій у службовому кабінеті № 425 ІНФОРМАЦІЯ_11 за адресою АДРЕСА_3 , але остання категорично відмовлялась отримувати зазначені повістки, через замкнені двері своєї квартири виражалась нецензурною лайкою на адресу працівників правоохоронних органів. Відмова у отриманні повісток підтверджується показами сусідів ОСОБА_5 , а саме мешканців квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Виклик ОСОБА_5 у кримінальному провадженні здійснено з додержанням ст. 135, ст. 136 КПК України. Однак за викликом остання, знаючи, що її викликають до ІНФОРМАЦІЯ_10 , не з`явилась, про поважні причини неприбуття, передбачені ст.138 КПК України, не повідомила, хоча заздалегідь була повідомлений про обов`язкову явку. Тому виникла необхідність у приводі ОСОБА_5 , з якою необхідно провести ряд слідчих дій, без яких досудове розслідування не може бути завершено.

Відповідно до п.1 ст.139 КПК України якщо особа, яка була в установленому цим Кодексом порядку викликана, не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, на неї накладається грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Слідчий зазначив, що привід до ОСОБА_5 може бути застосовуваним, оскільки відповідно до п. 3 ст. 140 КПК України вона не є особою, щодо якої не можливо застосовувати привід

Дослідивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, вислухавши слідчого, який підтримав клопотання та в обґрунтування посилався на доводи наведені в клопотанні. Зважаючи на реальну загрозу зміни або знищення вищевказаної інформації, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи та приходжу до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, інвалідів першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей-інвалідів, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 141 КПК України та дає достатньо підстав вважати про здійснення слідчим досудового розслідування раніше зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КПК України визначено, що під час досудового розслідування клопотання слідчого, прокурора про здійснення приводу розглядається слідчим суддею у день його надходження до суду. У разі необхідності слідчий суддя може заслухати доводи особи, яка подала клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України визначено, що слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

З огляду на обставин, встановлені при розгляді клопотання, враховуючи доводи слідчого, вважаю, що клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 про привід ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 140, 141, 142, 143, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України ОСОБА_4 про привід ОСОБА_5 задовольнити.

Здійснити привід громадянки ОСОБА_5 , 1964 року народження, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на 10 год. 00 хв. 15.08.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_12 за адресою: місто Кіровоград, вулиця Жовтневої революції, 58, кабінет № 425 до слідчого ОСОБА_4 для проведення судово психіатричної експертизи, оголошенні підозри та допиту в якості підозрюваної в межах кримінального провадження № 0000011.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити оперативним працівникам Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Роз`яснити, що у випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1