АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/16/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1475/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Крадіжкасправа №636/16/14-к Головуючий суду 1 інстанції
провадження №11-кп/790/1475/15 ОСОБА_1
категорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/1204/15 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цім вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Змійова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 24.12.2013 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням в силу ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на два роки,-

засуджено за: ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; ч. 1 ст. 321 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано частину не відбутого покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року та остаточно призначено 3 роки 3 місяця позбавлення волі.

Як встановив суд, 10 жовтня 2013 року, близько 15 годині 30 хвилин, на території домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_8 з гаражу скоїв крадіжку майна ОСОБА_9 на суму 128 гривень.

11 жовтня 2013 року, близько 08 години, на вул.. Добролюбова м. Чугуєва Харківської області ОСОБА_8 з автомобіля «Москвич-412» скоїв, повторно, крадіжку майна ОСОБА_10 на суму 304 гривни.

25 жовтня 2013 року біля гаражного кооперативу на вул. Перемоги с. Есхар Чугуївського району Харківської області ОСОБА_8 знайшов пакет з п`ятьма стержнями, виготовленими з кадмію. Знаючи, що кадмій є отруйною речовиною небезпечною для здоров`я і життя людей, він в той же день, перебуваючи на АДРЕСА_1 продав за 50 грн. ці стержні ОСОБА_11 , у якого потім в той же день ці стержні, вагою 870,29 грама, були вилучені робітниками міліції.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про зміну вироку у відношенні ОСОБА_8 з мотиву неправильного застосування законодавства про кримінальну відповідальність, оскільки суд призначив обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 71 КК України, в той час як останнього визнано винним у скоєні злочинів, вчинених до засудження ОСОБА_8 за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року. В апеляції прокурор просить виключити із резолютивної частині вироку вказівку суду про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України та визначити, що вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року підлягає самостійному виконанню.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскільки учасники судового розгляду не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин та ці обставини ніким не заперечувались, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України розглянув справу. Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК Україні такі обставини апеляційним судом не переглядаються.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано судом за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 321 ч. 1 КК України.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, місцевий суд, як видно з вироку, послався на ступінь тяжкості вчинених злочинів, на обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та повне добровільне відшкодування майнової шкоди потерпілим, а також на данні про особу винного, який характеризується позитивно, працює по найму.

Виходячи з таких даних, суд прийшов до висновку що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 не можливе без реального відбуття покарання та призначив йому покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про зміну вироку у відношенні ОСОБА_8 з мотиву неправильного застосування законодавства про кримінальну відповідальність, а саме ст. 71 КК України, оскільки останнього визнано винним у скоєні злочинів, вчинених до його засудження за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року. В апеляції прокурор просить виключити із резолютивної частині вироку вказівку суду про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України та визначити, що вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року підлягає самостійному виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким твердженням прокурора, тому що дійсно ОСОБА_8 визнано винним у скоєні злочинів, вчинених до його засудження за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року, а тому колегія суддів виключає із резолютивної частині вироку вказівку суду про призначення покарання з застосуванням ст. 71 КК України.

За таких обставин, вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року у відношенні ОСОБА_8 слід виконувати самостійно

Приймаючи таке рішення, колегія суддів враховує вимоги ст. ст. 70, 71 КК України, а також роз`яснення, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7.

З огляду на наведене, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 413, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 змінити та виключити із резолютивної части вироку вказівку суду про призначення покарання з застосуванням ст. 71 КК України.

Вважати, що ОСОБА_8 остаточно на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 321 ч. 1 КК України призначено 3 роки позбавлення волі.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року у відношенні ОСОБА_8 виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення.

Головуючий суддя

Судді