Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 15 лютого 2016 року в м. Києві у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003432,

в с т а н о в и л а:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він у період часу з 21 год 08 серпня 2014 року по 01 год 09 серпня 2014 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, під час суперечки зі своїм батьком ОСОБА_5 , умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою суду апеляційної інстанції та ставить питання про її скасування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки доводи його апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його м`якості належним чином не розглянуті. Стверджує, що поза увагою суду залишилося те, що засуджений вчинив особливо тяжкий злочин щодо життя та здоров`я власного батька, своєї вини не визнав, у вчиненому не розкаявся.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність винуватості та кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з копії вироку, суд при призначенні ОСОБА_4 покарання врахував тяжкість вчиненого ним злочину та обставину, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а тому дійшов висновку про можливість виправлення засудженого лише за умови його ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд належно оцінив і дані про особу засудженого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має позитивні характеристики за місцем навчання та проживання, з огляду на що визначив покарання у мінімальній межі, передбаченій санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Апеляційний суд належним чином перевірив доводи апеляційної скарги прокурора з підстав невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання та погодився з висновками суду щодо його виду та розміру.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою, із зазначенням підстав з яких апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення.
Покарання призначене ОСОБА_4 у межах санкції закону, за яким його визнано винним, при цьому судами в достатній мірі враховано характер та ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини, що обтяжують покарання.

Підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не знаходить, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003432.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1