Справа № 138/2868/15-к
Провадження №:1-кп/138/199/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківці Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:
- 30.06.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 26.08.2015 приблизно о 05 год. 28 хв. він, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом віджиму дерев`яних вхідних дверей проник до приміщення сушарки, розташованої між першим та другим поверхом будинку, звідки вчинив крадіжку особистих речей, належних ОСОБА_5 , а саме: трьох махрових рушників розміром 50х100 см, чоловічих джинсів, двох дитячих футболок розміром 146-152 см та шести пар нижньої жіночої білизни. Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 з місця пригоди зник.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 75 від 01.10.2015 ринкова вартість чоловічих джинсів світлого кольору з урахуванням зносу станом на 26.08.2015 може становити 72 грн. 94 коп., ринкова вартість двох дитячих футболок розміром 146-152 см з урахуванням зносу станом на 26.08.2015 може становити 97 грн. 06 коп. за одну футболку. Згідно довідки вартості вартість одного бувшого у використанні махрового рушника розміром 50х100 см станом на 26.08.2015 становить 50 гривень, вартість бувшої у використанні нижньої жіночої білизни станом на 26.08.2015 становить 15 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнав і суду пояснив, що дійсно в 2015 році, точну дату він не пам`ятає, можливо це було і 26.08.2015, він вранці заходив до під`їзду будинку АДРЕСА_2 . У нього на плечах був рюкзак, в якому лежали кросівки, а також він мав при собі резинову палку, яку носить для самозахисту. Проте наміру вчиняти крадіжку у нього не було, в під`їзд він зайшов для справляння фізіологічних потреб.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_3 . 26 серпня 2015 року приблизно о 07 год. 00 хв. вона йшла на роботу і побачила, що двері до сушарки, яка знаходиться між першим та другим поверхом і якою користуються мешканці квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 відчинені, на дверях був врізний замок, двері завжди зачинялись, а в той день частина рамки навколо дверей біля замка була вибита. Оглянувши сушарку, а вже дома й інші речі які там сушились, вона встановила, що з сушарки зникли, належні їй речі, а саме: три махрові рушники, розміром 50х100 см, джинси її чоловіка, дві дитячі футболки та шість штук нижньої жіночої білизни. Оскільки вказані речі не мали для неї матеріальної цінності, вона до міліції з заявою про їх крадіжку не зверталась. Проте, того ж дня, приблизно з 10 до 11 години до неї на роботу прийшов дільничний інспектор і запитав, чи викрадено з сушарки належні їй речі. Вона написала список викраденого майна і після цього почалось проведення слідчих дій по факту крадіжки. Вказувала, що під час досудового розслідування їй демонстрували відеозапис, який міліції надав її сусід з квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_8 , на якому видно, що обвинувачений спускається з другого поверху, проте розмір рюкзака, який був на плечах обвинуваченого, на її думку, не свідчить про наявність в ньому вкрадених у неї речей, бо він на відео плаский, а об`єм вкрадених у неї речей немаленький. Зазначила, що під час досудового розслідування відеозапис, де видно як обвинувачений піднімається на другий поверх, де розташована сушарка, їй не демонстрували.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_6 вже три роки, знаходиться з ним у близьких стосунках. По факту вчинення крадіжки нічого не знає. Характеризує ОСОБА_6 як хорошу людину.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він проживає в квартирі АДРЕСА_7 . 26.08.2015 приблизно о 07 годині йому в двері подзвонив сусід ОСОБА_10 та повідомив, що двері до сушарки відкриті. У нього біля дверей є домофон з камерою відеоспостереження. Тоді він оглянув відео з карти пам`яті камери, на якому побачив, як з другого поверху спускається незнайома йому людина, ховаючи за куртку предмет схожий на «фомку». Він зателефонував до міліції і повідомив про такий факт. По приїзду працівників міліції, він записав їм на флеш-карту відео. Вказував, що відеозапис за всю ніч він працівникам міліції не віддавав, бо на ньому інших сторонніх людей не було, до будинку заходили лише його мешканці. Він самостійно зняв відео з карти пам`яті відеокамери на свій комп`ютер, вирізав фрагменти відео з зображенням обвинуваченого та віддав їх працівникам міліції, скопіювавши їх на флеш-карту працівників міліції. Зазначив, що оригінал відеозапису не зберігся.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_6 прийомний син її покійного чоловіка. ОСОБА_6 вона характеризує як добру та спокійну людину. До них з чоловіком додому він приходив часто, був і 26.08.2015 і напередодні, бо чоловік хворів. 26.08.2015 він заходив до них приблизно о 09 годині, був вдягнутий у синій спортивний костюм.
Крім пояснень потерпілої та показів свідків, сторона обвинувачення як на доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, посилається на відеозапис з камери домофону, належного ОСОБА_12 .
В судовому засіданні, суд за участю обвинуваченого, його захисника, прокурора та потерпілої оглянув оптичний диск DVD-R з матеріалами відеозапису з камери домофону, належного ОСОБА_12 .
З оглянутого відеозапису вбачається, що 26.08.2015 о 05 год. 28. хв. обвинувачений ОСОБА_6 піднімається до другого поверху в під`їзді будинку. Обвинувачений одягнутий в спортивний костюм та кепку. На спині у обвинуваченого знаходиться невеликий рюкзак, в якому вже знаходились якісь речі, можливо кросівки як стверджував обвинувачений, а також вбачається, що в ньому є продовгуватий предмет. Зі звуку відео можна стверджувати, що обвинувачений піднявся до сушарки, розташованої між першим та другим поверхами будинку. Потім, в період часу з 05 год. 30 хв. по 05 год. 33 хв. чути звуки, які схожі на звуки зламу дверей. В подальшому на відеозапису видно, як обвинувачений о 05 год. 34 хв. спускається з другого поверху, при цьому його руки вдягнені в рукавички і правою рукою він ховає за ліву сторону куртки предмет зовні схожий на лом. При цьому куртка, в яку він вдягнений, майже розстібнута і коли він нахиляється обтрусити штанину, чітко видно, що за курткою попереду будь-яких речей немає, так само як і немає нічого позаду куртки справа, оскільки під час того як обвинувачений нахилився, видно як вона обтягує спину. Разом з тим, з відео вбачається, що у обвинуваченого щось невелике знаходиться в правій кишені куртки. Проте суд зважає, що на відеозаписі, коли обвинувачений підіймається до другого поверху, передню праву частину куртки, в тому числі і праву кишеню, не видно, що спростовує твердження прокурора, що з відеозапису можна зробити висновок, що частину вкрадених у потерпілої речей ОСОБА_6 поклав до правої кишені чи за передню праву сторону куртки, а частину в рюкзак. Крім того, з відеозапису вбачається, що розмір рюкзака, який був на спині у ОСОБА_6 , коли він підіймався до другого поверху і коли він спускався з другого поверху не змінився. Лише видно, що коли обвинувачений спускався, в рюкзаку вже не було продовгуватого предмету, а залишились речі, які і були, коли він підіймався, що з огляду на викладене вище свідчить про те, що продовгуватим предметом міг бути лом, який обвинувачений сховав за ліву сторону куртки. На цей факт звертала увагу суду і потерпіла під час і після огляду відеозапису. Стверджувала, що об`єм рюкзака обвинуваченого та його зовнішній вид не свідчать про наявність у нього в рюкзаку чи за курткою викрадених у неї речей, бо викрадені речі разом мали чималий об`єм, а розмір рюкзака обвинуваченого не змінився. Обвинувачений не заперечував, що на відеозаписі зображений він, проте наполягав, що крадіжку речей потерпілої він не вчиняв.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що вказаний відеозапис не доводить факт вчинення ОСОБА_6 крадіжки, належних потерпілій ОСОБА_5 трьох махрових рушників розміром 50х100 см, чоловічих джинсів, двох дитячих футболок розміром 146-152 см та шести пар нижньої жіночої білизни.
Інші докази в обґрунтування пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, на які посилається сторона обвинувачення, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2015, протокол огляду місця події від 26.08.2015 з фототаблицями; постанова про приєднання предметів до справи як речових доказів від 07.09.2015, якою визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження оптичний диск DVD-R з матеріалами відеозапису з камери домофону «Косот», належний ОСОБА_12 ; протокол огляду предмета від 07.09.2015, згідно якого оглянуто оптичний диск DVD-R; протокол огляду предмета від 13.10.2015 з фототаблицями; постанова про приєднання предметів до справи як речових доказів від 13.10.2015, якою визнано речовим доказом кепку чорного кольору із логотипом фірми «Адідас»; висновок експерта від 01.10.2015 № 75; довідка вартості також не доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі-Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення....
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 2 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя», визнання особи винною у вчиненні злочину можливе лише за умов доведеності її вини.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до положень статті 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.
З огляду на викладене суд відхиляє зазначені вище докази сторони обвинувачення як докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і приходить до висновку, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази "поза розумним сумнівом", які б доводили винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Питання про долю речових доказів вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373 ч. 1 п. 2, 368-370, 374, 376 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати.
Звільнити ОСОБА_6 з під-варти в залі суду.
- оптичний диск DVD-R з матеріалами відеозапису з камери домофону «Косот», належний ОСОБА_12 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- кепку чорного кольору із логотипом фірми «Адідас», що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, направити потерпілій.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1