Провадження № 1-кп/243/695/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( на підставі Угоди про визнання винуватості )

10 листопада 2015 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 .

Сторони кримінального провадження:
Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

Сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4

його захисник адвокат ОСОБА_5 .

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду міста Слов`янська кримінальне провадження № 000000885 від 29 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Артемівську Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого ( розлученого ), маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, місця реєстрації не маючого, фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч.2 КК України,

яке надійшло до суду з обвинувальним актом та з Угодою про визнання винуватості,укладеної між прокурором та обвинуваченим,

в с т а н о в и в :
Протягом тижня в квітні 2014 року ОСОБА_4 приймав участь в діяльності не передбачених законом збройних формувань у місті Слов`янську Донецької області за таких обставин:

В середині квітня 2014 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, маючи намір на вступ до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», приїздить до міста Слов`янська Донецької області, а саме до адміністративної будівлі Слов`янської міської ради в Донецькій області, яка розташована за адресою: місто Слов`янськ, Донецької області, площа Жовтневої Революції, 2 , яка на той час була захоплена та утримувалась представниками незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

При цьому, ОСОБА_4 , вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним,що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_4 увійшов до незаконного збройного формування під командуванням невстановленої особи. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

Так, починаючи з середини квітня 2014 року ОСОБА_4 приїздить до міста Слов`янська,а саме до адміністративної будівлі Слов`янської міської ради в Донецькій області, де від свого товариша ОСОБА_7 отримує зброю, а саме пістолет системи Макарова, та один споряджений магазин з набоями до нього.

Цього ж дня ОСОБА_4 спільно з іншими представниками так званої «Донецької народної республіки» почали будувати з мішків із піском укріплення на вході до адміністративної будівлі Слов`янської міської ради, розташованої за адресою: Донецька область, місто Слов`янськ, площа Жовтневої Революції, 2, де він разом з іншими зі зброєю утримував дану будівлю на протязі тижня в квітні 2014 року.

Діючи у складі незаконного збройного формування, ОСОБА_4 виконував наступні обов`язки:

-Охорона незаконно зайнятої учасниками незаконного збройного формування так званої «Донецької народної республіки» адміністративної будівлі Слов`янської міської ради, розташованої за адресою: м. Слов`янськ, площа Жовтневої Революції, 2;

-Участь у боротьбі та протидії Збройним Силам України у разі їх наближення до території,підконтрольній незаконним збройним формуванням так званої «Донецької народної республіки»;

-Укріплення та охорона зайнятих незаконним збройним формуванням так званої «Донецької народної республіки» будівель та споруд.

Таким чином, в період з середини квітні 2014 року на протязі тижня ОСОБА_4 ,

здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази, направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Дії ОСОБА_4 та невстановлених осіб носили тривалий характер та виразились в активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного непередбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було вчинено низку тяжких та особливо тяжких злочинів.

Наприкінці квітні 2014 року ОСОБА_4 добровільно вийшов зі складу вищезазначеного незаконного збройного формування та перебував за місцем свого проживання.

Своїми умисними діями, що виразились в участі у діяльності непередбачених законом збройних формувань, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 260 частиною 2 КК України, про що його було повідомлено про підозру.

В ході досудового слідства, 29 жовтня 2015 року між прокурором процесуального керівництва досудового розслідування і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін та захисника підозрюваного.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України, в угоді зазначені сторони, формулювання підозри і правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 260 ч.2 КК України, тобто за вчинення тяжкого злочину, що не суперечить вимогам частини 4 статті 469 КПК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочину, викритті та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочину, повідомити відомості не тільки про його власну участь у злочинній діяльності, а також і про інших співучасників злочину.

Сторонами узгоджене покарання за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ст. 260 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, та надана згода про призначення ОСОБА_4 саме такого покарання. Також досягнуто згоди на звільнення ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

З урахуванням обставин,що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття підозрюваного ОСОБА_4 , повне визнання вини, данні про його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 -23.06.2000 року народження та ОСОБА_9 -29.12.2010 року народження, виходячи з викладених вище обставин кримінального правопорушення та особливостей кримінального провадження, маються наявні фактори щодо суспільного інтересу у забезпеченні швидкого досудового розслідування злочину та судового розгляду кримінального провадження та призначення за скоєний злочин узгодженого покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що угода про визнання винуватості укладена за ініціативою підозрюваного, укладення угоди сторонами є добровільним волевиявленням, та стосується взаємовигідного сторонам та спрощеного провадження щодо кримінального правопорушення передбаченого статтею 260 ч.2 КК України, що є тяжким злочином, вина у вчиненні якого повністю визнана підозрюваним ОСОБА_4 , правова кваліфікація кримінального правопорушення за статтею 260 ч.2 КК України визначена правильно, узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону, як і підстави звільнення від відбування покарання з випробуванням, беручи до уваги, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та що вказана угода повністю відповідає вимогам КПК України та закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження укладеної 29 жовтня 2015 року угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315, 468, 469, 470, 472, 473 -475,368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 жовтня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 і прокурором відділу процесуального керівництва досудового розслідування і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч.2 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання за цією нормою закону у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, що узгоджено вищезазначеною угодою про визнання винуватості, встановивши іспитовий строк два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_4 під вартою у Артемівському СІ-6 УВП УДПтС України в Донецькій області, обраний ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 30 вересня 2015 року, скасувати.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти у залі суду негайно після проголошення вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду на підставі угоди може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: