Справа № 712/9892/14-к
Провадження № 1 кп 712/33/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2015 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника - адвоката ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , знаходячись 24.07.2011 року близько о 5 год. біля вхідних дверей супермаркету «Сільпо», що по вул. Остафія Дашкевича в м. Черкаси, втрутився у конфлікт, який розпочався між його знайомою дівчиною ОСОБА_12 та раніше незнайомими йому ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які знаходились біля входу до супермаркету. Намагаючись словесно заспокоїти ОСОБА_13 для мирного вирішення конфлікту, отримав від останнього удар кулаком в область нижньої щелепи зліва. Захищаючись від можливих наступних ударів з боку ОСОБА_13 , ОСОБА_8 у відповідь наніс в його сторону на рівні грудей удар кулаком лівої руки, але в цей момент ОСОБА_13 намагався зупинити від розпочатої ним бійки ОСОБА_10 , який стояв поруч і, опинившись поперед ОСОБА_13 , випадково отримав даний удар в область голови справа, від якого всім корпусом тіла впав на плитку тротуарної доріжки та вдарився головою. Внаслідок удару в область голови справа потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощення правої скроневої долі, забій головного мозку тяжкого ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, які могли виникнути при ударі потиличної ділянки голови об плитку тротуарної доріжки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 з необережності у формі злочинної недбалості, захищаючись від можливого отримання наступного удару в свій бік з боку ОСОБА_13 , наносячи удар йому у відповідь, об`єктивно не міг передбачити заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій особі - потерпілому ОСОБА_10 , не бажав цього та не мав на меті наносити по ньому удару, хоча повинен був і міг передбачити настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій для потерпілого, діючи більш обачніше, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в навмисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 згідно зміненого прокурором обвинувального акту від 18.09.2015 року не визнав у зв`язку з непогодженням з визначеною формою вини та невідповідністю викладених в ньому обставин фактичним, та вважав, що тілесні ушкодження наніс потерпілому з необережності. Він показав, що 24.07.2011 року близько 05.00 години разом зі своїми товаришами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підійшли до супермаркету «Сільпо», що розташований по вул. О. Дашкевича в м. Черкаси, щоб придбати води та цигарок. Зупинившись біля входу, вони почали про щось розмовляти. Через деякий час повз них проходила компанія з двох хлопців, а за ним ще двоє хлопців, один з яких ростом близько 170-175 см. зараз відомо, що це потерпілий ОСОБА_10 , другий хлопець ростом близько 180-185 см. зараз відомо, що це ОСОБА_13 . Ці хлопці проходили повз них і звернули увагу на ОСОБА_18 , яка стояла неподалік від нього. Подольський зупинився біля ОСОБА_18 і між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_19 , будучи на підпитку та агресивно настроєним, почав ображати ОСОБА_18 , застосовуючи нецензурні слова. Він втрутився в цю розмову та попросив ОСОБА_19 припинити ображати дівчину, але той почав грубо реагувати на його слова, почав погрожувати, що вдарить його і розіб`є на його голові пляшку з під пива, яку тримав у руці інший його товариш - ОСОБА_20 , який також був на підпитку і стояв поруч. Той також почав заспокоювати свого товариша, але ОСОБА_19 на це не реагував. Після цього ОСОБА_19 почав словесно погрожувати йому. Ці погрози він сприймав як реальні, так як той був на голову вищим за нього, вів себе дуже агресивно, виражався нецензурною лайкою та був дуже роздратований в силу свого стану, викликаного алкогольним сп`янінням та конфліктом з ОСОБА_18 . Розмова тривала до 10 хвилин. Після цього ОСОБА_19 зненацька наніс йому сильний удар кулаком в область нижньої щелепи зліва, від чого він втратив рівновагу, відчув сильний біль, але втримався на ногах. З метою самозахисту він вимушено та інстинктивно замахнувся кулаком лівої руки та наніс один удар в бік Подольського, щоб попередити наступний удар з його боку. Саме в цей момент ОСОБА_19 якось чи уклонився, чи його відштовхнув в бік його товариш ОСОБА_21 , який знаходився поряд трохи позаду, і таким чином він, намагаючись захищатись, знаходячись в певному больовому шоці від удару, відмахуючись, наніс у відповідь кулаком лівої руки удар в бік Подольського на рівні грудей, але випадково влучив в іншого хлопця, тобто ОСОБА_22 в область щелепи чи голови справа. Від цього удару ОСОБА_10 впав на землю та вдарився головою об тротуарну плитку, так як було чути чіткий глухий звук. Все це відбулося дуже швидко за декілька секунд. В той час, коли ОСОБА_21 лежав на землі, то ОСОБА_23 продовжив виражатися нецензурною лайкою, проте він заспокоював його, ухилявся від нього, відходив, та попросив когось з прохожих викликати швидку допомогу.

Весь час, доки не приїхала швидка допомога, ОСОБА_10 лежав на тротуарі та не вставав. Подольський почав дзвонити по телефону та він зрозумів, що той когось кличе на допомогу для продовження бійки. Коли він побачив швидку, то він та його знайомі вирішили піти в сторону бульвару Шевченка, де взяли таксі та поїхали по домівках. Він не залишився з потерпілим тому, що з ним залишились його товариши, а він побоювався погроз ОСОБА_19 щодо продовження з його боку бійки. В подальшому йому не було відомо про перебіг подій. Він мешкав дома і не від кого не переховувався. Потім його викликали в міліцію і він дав явку з повинною та такі ж самі покази про ці події.

Він відшкодував повністю заявлену ОСОБА_24 матеріальну шкоду та готовий відшкодовувати моральну шкоду, розмір якої буде встановлено судом, вважаючи суму моральної шкоди, визначену потерпілим, дуже великою для нього у зв`язку з його тяжким матеріальним станом, так як після отримання вищої освіти не зміг офіційно працевлаштуватися за спеціальністю і на даний час його робота не за спеціальністю носить тимчасовий характер і оплачується мінімально.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим у ненавмисному нанесенні потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, його вина також повністю підтверджується наступними доказами, які були дослідженні в судовому засіданні:

- протоколом явки з повинною ОСОБА_8 від 27.08.2011 року, згідно якого він повідомляє про нанесення ним з необережності тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 (т.1 а.с. 91);

- протоколом огляду місця події від 24.07.2011 року, під час якого встановлено, що при вході до супермаркету «Сільпо» мається бетонне покриття з тротуарної плитки. Ніяких слідів не виявлено та не вилучено (т. а.с.8-11);

- протоколом пред`явлення фотокарток для впізнання від 28.08.2011 року, під час якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 24.07.2011 року близько 5 год. нанесла невідомому хлопцю удар в область голови; (т.1 а.с. 69);

- висновком судово-медичної експертизи №270 м/д від 29.08.2011 року, згідно якого встановлено, що згідно даних медичної карти внаслідок удару в область голови справа потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощення правої скроневої долі, забій головного мозку тяжкого ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 72-74);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29.08.2011 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого він показав, що після отримання удару від хлопця, наніс удар у відповідь по ньому, але той відійшов і удар прийшовся по хлопцю, який стояв поруч з нападаючим, в область щелепи зліва від нього, після чого той упав спиною назад і більше не вставав (т.1 а.с. 75-79);

- висновком судово-медичної експертизи №270/194м/д від 01.09.2011 року, згідно якого встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощення правої скроневої долі, забій головного мозку тяжкого ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Дані ушкодження він міг отримати від удару кулаком. Садна м`яких тканин потиличної ділянки голови могли виникнути при ударі потиличної ділянки голови об плитку тротуарної доріжки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 103-104 );

- показами свідка ОСОБА_13 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що 23.07.2011 року він та його друзі ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ще декілька друзів відпочивали в кафе «Варенична» в м. Черкаси, що по вул. Леніна, поїли, трохи випили та після пішли в нічний клуб «111», що по вул. Хрещатик, 225, де також відпочивали, пили коктейлі близько до 4 годин ранку 24.07.2011 року. Близько о 5 годині він, ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 вирішили зайти в супермаркет «Сільпо» та рухались по вул. О. Дашкевича. Кітаєв та Кравець йшли попереду і зайшли в супермаркет, а він йшов з ОСОБА_21 , поклавши один одному руки на плечі. Біля входу в супермаркет стояла дівчина на зріст біля 160 см. та рядом з нею четверо хлопців. Він поглянув на дівчину і та йому сказала, чого він на неї дивиться і образливо виразилась в їх сторону. Вони з ОСОБА_21 зупинилися та він запитав чому вона їх ображає, на що дівчина сказала - «йдіть куди йшли». Вони підійшли ближче до неї і між ними виник словесний конфлікт. Потім в цей конфлікт втрутився ОСОБА_27 , на зріст біля 170 см., і сказав «йдіть куди йшли» і з ним в нього також виник словесний конфлікт. Через деякий час він зрозумів, що може виникнути бійка між ними та ОСОБА_27 і його друзями, тому вирішив вдарити першим і наніс Шевченку удар кулаком в область обличчя. Він вирішив вдарити першим, бо вважав, що з боку ОСОБА_27 було ще 3 хлопця, а їх було лише двоє, та для того, щоб на його думку врівноважити сторони конфлікту («щоб їх стало менше»). Після удару він відступив назад, а ОСОБА_21 залишився стояти на тому самому місці, де стояв він, і хтось вдарив ОСОБА_10 в голову. Від удару той впав спиною на тротуарну плитку. Після цього його збили з ніг та побили. Потім компанія ОСОБА_27 через двори вийшла на бул. Шевченка, вони сіли в таксі і уїхали. Він намагався зупинити таксі, поставивши ногу на передню решітку бамперу таксі, але машина все одно змогла уїхати. У 3-ій міській лікарні його опитував викликаний на подію працівник міліції. З приводу нанесених йому тілесних ушкоджень він не повідомляв і за медичною допомогою для оформлення побоїв не звертався. На зріст він 184 см., займається спортом;

- показами свідка ОСОБА_25 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що 23.07.2011 року він приїхав до м. Черкаси до друзів і близько о 19 годині він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 та ще декількома друзями (всього чоловік 9-10) відпочивали у кафе «Варенична», що по вул. Леніна, де символічно вживали спиртні напої. Біля 23 год. вони пішли у нічний клуб «111» і були там близько до 4 годин ранку. Там вживали лише коктейлі. Більша частина друзів розійшлися по домівках. Він з ОСОБА_28 пішов попереду, а ОСОБА_19 з ОСОБА_21 дещо позаду в напрямку супермаркету «Сільпо». Він з ОСОБА_28 зайшли до магазину. Через біля 7 хвилин забіг ОСОБА_19 і повідомив, що їх б`ють, що ОСОБА_10 погано. Коли він вийшов з магазину, то побачив, що ОСОБА_21 лежав на тротуарі і не рухався, ОСОБА_19 кудись побіг. Потім приїхала швидка і вони з друзями поїхали до лікарні. В лікарні, розпитуючи ОСОБА_19 про обставини події, той йому розказав, що вони з ОСОБА_21 йшли позаду обійнявшись за плечі, звернули увагу на дівчину, яка стояла біля входу. Та образливо виразилась в їх сторону, після чого вони до неї підішли. Потім до них підійшли хлопці, які стояли поруч з дівчиною. Подольський сказав, що хлопців було більше, а тому він вдарив першим, а потім їх почали бити, ОСОБА_21 впав на тротуар. Разом з тим, він особисто обставин події не бачив, а лише коли вийшов з магазину побачив ОСОБА_10 , який лежав на тротуарі;

- показами свідка ОСОБА_29 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що 24.07.2011 року біля 5 год. він зі своїми друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_30 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 знаходились біля входу в супермаркет «Сільпо», що по вул. О. Дашкевича та балакали. Повз них пройшли два хлопця і зайшли до магазину, а два хлопця ОСОБА_19 і ОСОБА_21 зупинилися біля ОСОБА_14 , яка стояла неподалік від них, і між ними виникла сварка. Він не чув, що казала ОСОБА_18 , але ОСОБА_19 був агресивний, голосно виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_18 . До ОСОБА_14 підійшов ОСОБА_31 та намагався зупинити конфлікт між цими двома хлопцями і ОСОБА_18 , але ОСОБА_19 продовжував сварку і в бік Шевченка також голосно виражався нецензурною лайкою, обіцяв розбити пляшку пива на голові у Шевченка. Подольський був в нетверезому стані, про що свідчила його поведінка та голос. Подольський був майже на голову вищим від ОСОБА_32 . Потім ОСОБА_19 зненацька наніс удар кулаком руки в лице ОСОБА_33 , від якого ОСОБА_34 втратив дезорієнтацію, голова в нього була опущена. ОСОБА_34 відмахнувся рукою від ОСОБА_19 , але в цей момент ОСОБА_21 намагався зупинити ОСОБА_19 , та опинившись на його місці, отримав удар від ОСОБА_27 в область обличчя, від якого впав на тротуар і лежав непритомний. Він чув, що хтось викликав швидку допомогу. Подольський продовжував вести себе агресивно, вони почали відходити від нього. Почувши, що під`їжджає швидка, вони пішли в сторону «Спартака» та через двір будинку до бул. Шевченко, де сіли в таксі. Подольський їх переслідував, когось викликав на допомогу по мобільному телефону, намагався зупинити таксі, бив ногами по бамперу таксі, але вони уїхали;

- показами свідка ОСОБА_35 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що 24.07.2011 року біля 5 год. він зі своїми друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_30 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 знаходились біля входу в супермаркет «Сільпо», що по вул. О. Дашкевича та балакали. Зі сторони клубу «111» повз них пройшли два незнайомих хлопця в обнімку, шаталися, це ОСОБА_19 і ОСОБА_21 . Вони зупинилися біля ОСОБА_14 , яка стояла неподалік від них, і між ними виникла сварка, після того, як ОСОБА_18 спитала чи вони щось побачили нове. Подольський питав, чи вона його послала, був агресивний, голосно виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_18 . До ОСОБА_14 підійшов ОСОБА_31 та намагався зупинити конфлікт з ОСОБА_18 , просив ОСОБА_19 заспокоїтись і йти, куди вони йшли, але ОСОБА_19 переключився на ОСОБА_32 . Також голосно виражався нецензурною лайкою, обіцяв розбити пляшку на голові у Шевченка. У кого з цих двох хлопців була в руці пляшка він не пригадує. Подольський був в нетверезому стані, про що свідчила його агресивна поведінка. Потім ОСОБА_19 зненацька наніс удар кулаком руки в лице ОСОБА_33 , від якого ОСОБА_34 втратив дезорієнтацію, а потім відмахнувся рукою від Подольського, але в цей момент ОСОБА_21 намагався зупинити ОСОБА_19 , та, опинившись на його місці, отримав удар від ОСОБА_27 в область обличчя, від якого впав на тротуар і лежав непритомний. Він чув, що хтось викликав швидку допомогу. Подольський продовжував вести себе агресивно, вони почали відходити від нього. Почувши, що під`їжджає швидка, вони пішли в сторону «Спартака» та через двір будинку до бул. Шевченко, де сіли в таксі. Вони пішли, щоб уникнути подальшого конфлікту, бо ОСОБА_19 їх переслідував, когось викликав на допомогу йому по мобільному телефону і говорив, що нам повідбивають голови, намагався зупинити таксі, бив ногами по бамперу таксі, але вони уїхали;

- показами свідка ОСОБА_26 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що 23.07.2011 року він близько о 19 годині разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та ще декількома друзями відпочивали у кафе «Варенична», що по вул. Леніна, де вживали спиртні напої. Біля 23 год. вони пішли у нічний клуб «111» і були там близько до 4 годин ранку. Там вживали лише коктейлі. Більша частина друзів розійшлися по домівках. Він з ОСОБА_28 пішов попереду, а ОСОБА_19 з ОСОБА_21 дещо позаду в напрямку супермаркету «Сільпо». Він з ОСОБА_28 зайшли до магазину. Через біля 7 хвилин забіг ОСОБА_19 і повідомив, що їх б`ють, що ОСОБА_10 погано. Коли він вийшов, то побачив, що ОСОБА_21 лежав на тротуарі і не рухався, його друзі кудись побігли. Потім приїхала швидка і вони з друзями поїхали до лікарні. В лікарні, розпитуючи ОСОБА_19 про обставини події, той йому розказав, що вони з ОСОБА_21 йшли позаду обнявшись, звернули увагу на дівчину, яка стояла біля входу. Та виразилась в їх сторону нецензурною лайкою. Вони образились і підійшли до цієї дівчини. Потім до них підійшли хлопці, які стояли поруч з дівчиною. Подольський сказав, що хлопців було більше, а тому він вдарив першим, а потім їх почали бити, ОСОБА_21 впав на тротуар. Разом з тим, він особисто обставин події не бачив, а лише коли вийшов з магазину побачив ОСОБА_10 , який лежав на тротуарі.

- показами свідка ОСОБА_36 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що він є батьком дружини потерпілого ОСОБА_10 24.07.2011 року йому повідомили, що їх зять знаходиться у лікарні в м. Черкаси. Коли його виписали з лікарні, то він давав показання слідчій ОСОБА_37 . Зі слів друзів ОСОБА_10 зробив висновок, що його вдарили з метою грабежу. Зі свідками ОСОБА_38 та ОСОБА_39 познайомився в коридорі у слідчого, коли вони дали показання по справі. В нього є їх номери мобільних телефонів. Він спілкувався з ОСОБА_40 і та, нібито, йому казала, що слідчий записала її покази неправильно. Він, ОСОБА_41 , його дружина зустрічалися в Черкасах з ОСОБА_40 і ОСОБА_42 і вони на його прохання написали заяви від 14.11.2011 року на ім`я Соснівського районного суду м. Черкаси (до того як справа направлена до суду), в яких виклали обставини події, які їм були відомі. Ці заяви в оригіналах зараз знаходяться в нього;

- показами свідка ОСОБА_43 , яка була допитана в судовому засіданні та показала, що 24.07.2011 року біля 5 год. вона зі своїми друзями ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 знаходилась біля входу до супермаркету «Сільпо», що по вул. О. Дашкевича та балакали. Зі сторони клубу «111» повз них пройшли два незнайомих хлопця в обнімку, шаталися. Це були ОСОБА_19 і ОСОБА_21 . Вони зупинилися біля неї і між ними виникла сварка, після того, як вона спитала чи вони щось побачили нове. Подольський показав непристойний жест безіменним пальцем руки, а вона сказала, щоб сам йшов туди, куди він вказує. Подольський питав, чи вона його послала, був агресивний, голосно виражався нецензурною лайкою в її бік. В цей конфлікт втрутився ОСОБА_31 і запропонував цим хлопцям йти далі. Подольський переключився на ОСОБА_32 , пропонував йому мірятися силою. ОСОБА_34 відмовив і потім ОСОБА_19 зненацька наніс йому удар кулаком в лице, відступив за ОСОБА_10 , а ОСОБА_34 в цей час наніс удар у відповідь та попав по ОСОБА_10 , який впав на тротуарну плитку і не підводився. Подольський бігав, щось кричав, дзвонив своїм друзям, хтось викликав швидку допомогу і після цього вони залишили це місце і поїхали по домівках на таксі. Подольський ще намагався зупинити таксі, бив ногами по передньому бамперу;

- показами потерпілого ОСОБА_10 , який був допитаний в судовому засіданні та показав, що дійсно 23.07.2011 року він близько о 20 годині зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та ще декількома друзями для проведення «мальчишніка» у кафе «Варенична», що по вул. Леніна, де вживали спиртні напої. Біля 23 год. вони пішли у нічний клуб «111» і були там близько до 4 годин ранку. Там вживали лише коктейлі. Більша частина друзів розійшлися по домівках. ОСОБА_44 та ОСОБА_28 пішли попереду, а він і ОСОБА_19 йшли дещо позаду в напрямку супермаркету «Сільпо». ОСОБА_44 та ОСОБА_28 зайшли до магазину. Він та ОСОБА_19 проходили повз компанії хлопців і дівчини, яка їх безпричинно образила словами про їх нетрадиційну орієнтацію і з нею виник словесний конфлікт. Потім в даний конфлікт втрутився ОСОБА_8 . Враховуючи, що з боку Шевченка були ще 3 хлопця, які стояли з ним поряд, ОСОБА_19 вдарив ОСОБА_27 кулаком у лице і далі він більше нічого не пригадує, так як отримав тяжку черепно-мозкову травму в наслідок удару;

- показами свідка ОСОБА_45 , яка була допитана в судовому засіданні і показала, що біля 3 години 24.07.2011 року вона стояла біля входу до супермаркету «Сільпо», що в м. Черкаси на розі вулиць Шевченко та О. Дашкевича, разом з Івахніцькою Настєю та пили каву. Там стояла при вході дівчина та компанія хлопців. Повз них проходили ОСОБА_19 та ОСОБА_21 . В них виник конфлікт з дівчиною, яка виразилася в їх бік нецензурними словами, і хтось з хлопців з її сторони вдарив ОСОБА_10 і той впав і більше не піднімався. Другий хлопець почав чинити опір. Вона не пригадую, чи його побили. Потім приїхала швидка допомога. Шевченка вона не впізнає і вказує, що його не знає. Вона зустрічалася осінню 2011 року в кафе з ОСОБА_21 , його тестем, мамою ОСОБА_46 та на їх прохання писала заяву з описом подій вже після допиту її слідчим;

- показами свідка ОСОБА_47 , яка була допитана слідчим під час досудового розслідування згідно протоколів допиту від 11.09.2011 року та від 11.12.2013 року. Суд дослідив протоколи допиту даного свідка у зв`язку з тим, що даний свідок на момент допиту в судовому засіданні є померлим згідно даних долученого до матеріалів провадження копії відповідного свідоцтва.

Згідно протоколу від 11.09.2011 року ОСОБА_48 показала, що біля 4 год. 50 хв. 24.07.2011 року вона стояла біля входу до супермаркету «Сільпо», що в м. Черкаси на розі вулиць О. Дашкевича та Шевченко, разом з ОСОБА_39 та хлопцем на ім`я ОСОБА_49 , з яким познайомилися в клубі «Елвіс», та пили каву. Там стояла при вході дівчина та компанія хлопців. Повз них проходили двоє хлопців і в них виник конфлікт з дівчиною. Потім в цей конфлікт втрутився хлопець з її компанії, якого вдарив в обличчя один з хлопців, які розмовляли з дівчиною. Після удару хлопець, якого вдарили, відразу замахнувся та хотів відповісти ударом у відповідь, але мабуть випадково попав по іншому хлопцю, що стояв поруч. Цей хлопець від удару упав спиною на асфальтне покриття, вдарився головою об асфальт і до тями не приходив. Хлопець, що розпочав конфлікт, почав тікати в сторону спортивного комплексу «Спартак» і за ним побігло троє хлопців. Потім приїхала швидка допомога. Більше їй нічого невідомо з приводу цих подій. Цих хлопців вона впізнати не зможе (т.1 а.с. 140-141).

Згідно протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_47 від 11.12.2013 року вона показала лише про обставини нанесення удару по потерпілому, від якого той впав і до тями не приходив, а про первинний удар по ОСОБА_8 в протоколі допиту вже не вказується.

Згідно зміненого прокурором обвинувального акту від 18.09.2015 року, врученого обвинуваченому ОСОБА_8 в судовому засіданні 18.10.2015 року, він обвинувачувався в тому, що 24.07.2011 року близько 05.00 год., знаходячись біля вхідних дверей супермаркету «Сільпо», що по вул. О. Дашкевича в м. Черкаси в ході конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що виразились в тому, що він, знаходячись у вищевказаний час та у вказаному місці разом з гр. ОСОБА_12 почув, як остання почала сперечатися з хлопцями, які стояли навпроти них біля входу до вищевказаного магазину, на що між гр. ОСОБА_12 та раніше не знайомими їй гр. ОСОБА_13 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в який втрутився ОСОБА_8 , підійшовши до хлопців, а саме до ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , умисно наніс останньому один удар кулаком руки в область голови з правої сторони ОСОБА_10 , в результаті чого ОСОБА_10 всим корпусом тіла впав на асфальт, внаслідок чого ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощенням правої скроневої долі, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, що згідно висновку судово-медичної експертизи №270 м/д від 29.08.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 121 ч. 1 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Сторона обвинувачення посилається на те, що вина ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується доказами: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_50 , ОСОБА_47 , ОСОБА_13 , ОСОБА_35 , ОСОБА_29 , ОСОБА_51 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_45 , протоколами одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_45 і ОСОБА_52 , відповідно, даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 29.08.2011 року за участю ОСОБА_8 , даними висновків судово-медичної експертизи №270м/д від 29.08.2011 року та №270/194м/д від 09.09.2011 року.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Згідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчинені злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Аналізуючи докази, здобуті в ході судового розгляду справи, судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_8 у навмисному спричиненні потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, яке було йому висунуте прокурором, не знайшло свого підтвердження та ніякими об`єктивними доказами не підтверджується. Докази, на які посилався прокурор в обвинувальному акті та, які в подальшому були досліджені в судовому засіданні, не вказували і не вказують на обставини про те, що обвинувачений ОСОБА_8 24.07.2011 року о 5 годині біля вхідних дверей супермаркету «Сільпо» підійшов до ОСОБА_13 та ОСОБА_10 під час їх конфлікту з ОСОБА_12 та безпричинно, навмисно наніс один удар кулаком в область голови з правої сторони ОСОБА_10 , в результаті чого він всім корпусом тіла впав на асфальт та отримав тяжкі тілесні ушкодження, описані у висновку судово-медичної експертизи. Тобто, описані прокурором обставини справи не відповідали і не відповідають фактичним обставинам, встановленим як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду справи, так як нанесенню удару обвинуваченим ОСОБА_8 передували обставини, які мають суттєве значення для визначення психічного ставлення особи до вчинюваної дії, передбаченої КК України, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності (ст. 23 КК України), і про які у викладеному обвинуваченні не зазначено.

Так, свідок ОСОБА_13 , потерпілий ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_25 зі слів свідка ОСОБА_13 вказували на те, що саме ОСОБА_13 наніс першим удар кулаком руки в лице ОСОБА_8 і відразу відійшов, а останній після цього наніс один удар у відповідь, але влучив у ОСОБА_10 , який залишився стояти рядом. При цьому ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_8 саме втрутився у конфлікт, який розпочався між ним, ОСОБА_10 і дівчиною ( ОСОБА_12 ), і пропонував їм йти далі куди вони йшли, а він наніс удар першим щоб, нібито, зрівняти сили, так як з боку ОСОБА_8 було ще троє хлопців, які стояли рядом, і він сприймав це як загрозу. Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 показали, що конфлікт з ОСОБА_12 розпочали ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклої неприязні та ОСОБА_13 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ображав ОСОБА_12 , використовуючи нецензурну лайку в її бік, і лише після цього підійшов ОСОБА_8 , який майже на голову нижчий від ОСОБА_13 і запропонував закінчити конфлікт з дівчиною і йти далі. ОСОБА_13 продовжив конфлікт і переключився на ОСОБА_8 , в адресу якого також виражався нецензурною лайкою, а потім несподівано наніс удар кулаком область обличчя, від якого ОСОБА_8 втратив рівновагу, опустив голову і вдарив у відповідь в сторону ОСОБА_13 , який відскочив. Цей удар ОСОБА_8 прийшовся по ОСОБА_10 , який стояв поруч з ОСОБА_13 , який зайшов за нього.

Враховуючи дані обставини, які підтверджені очевидцями даної події, і які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 91 КПК України, та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до наступного висновку:

Судом дана оцінка дослідженим у судовому засіданні доказам, а також враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який позитивно характеризується за місцем проживання та навчання (т.1 а.с. 178-180), а також враховано дані про те, що ОСОБА_8 протягом 2007-2009 років приймав участь в місцевих юнацьких змаганнях по боксу, займаючи 2-3 місця, і приходить до висновку, що при обставинах, які склалися, обвинувачений ОСОБА_8 не розпочинав конфлікт, втрутився у розпочатий ОСОБА_13 та ОСОБА_10 конфлікт з ОСОБА_12 з метою захисту ОСОБА_12 та з метою мирного врегулювання конфлікту, пропонуючи конфліктуючим сторонам мирно розійтися, та діяв в межах свого самозахисту від протиправних дій ОСОБА_13 , відповідаючи у відповідь ударом на отриманий удар від ОСОБА_13 . Разом з тим, об`єктивно встановлено, що ОСОБА_8 при даних обставинах не міг передбачити заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій особі - потерпілому ОСОБА_10 , не бажав цього та не мав на меті наносити по ньому удару, хоча повинен був і міг передбачити настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій для потерпілого, діючи більш обачніше.

Суд вважає, що не можуть бути доказом навмисної вини ОСОБА_8 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 долучені в судовому засіданні 20.08.2015 року зі сторони потерпілого заяви ОСОБА_47 та ОСОБА_45 від 14.11. 2011 року на ім`я Соснівського районного суду м. Черкаси з викладеними обставинами подій 24.07.2011 року, про які вони давали показання в якості свідків на стадії досудового слідства, так як дані заяви отримані потерпілим у спосіб, не передбачений ст. 93 КПК України.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_45 в тій частині, що 24.07.2011 року о 5 год. вона бачила лише те, що ОСОБА_8 , якого вона не впізнає в судовому засіданні, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , якого вона знає, так як спілкувалася з ним під час досудового розслідування справи, та безпричинно наніс удар рукою, від якого останній впав спиною назад, до тями не приходив і його забрала швидка допомога. Так, дані покази ОСОБА_45 суперечать всім іншим показам очевидців події, які вказували на первинний удар Подольського по Шевченку. Так само відповідно до протоколу допиту в якості свідка від11.09.2011 року ОСОБА_48 показала, що біля 4 год. 50 хв. 24.07.2011 року вона стояла біля входу до супермаркету «Сільпо», що в м. Черкаси на розі вулиць О. Дашкевича та Шевченко, разом з ОСОБА_39 та хлопцем на ім`я ОСОБА_49 , з яким познайомилися в клубі «Елвіс», та пили каву. Там стояла при вході дівчина та компанія хлопців. Повз них проходили двоє хлопців і в них виник конфлікт з дівчиною. Потім в цей конфлікт втрутився хлопець з її компанії, якого вдарив в обличчя один з хлопців, які розмовляли з дівчиною. Після удару хлопець, якого вдарили, відразу замахнувся та хотів відповісти ударом у відповідь, але мабуть випадково попав по іншому хлопцю, що стояв поруч. Цей хлопець від удару упав спиною на асфальтне покриття, вдарився головою об асфальт і до тями не приходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи ті обставини, що суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.

Державний обвинувач та інші учасники процесу до закінчення судового слідства по справі про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів, крім тих, що були долучені до справи і зібрані під час судового розгляду, клопотань не заявляли та заявили, що ніяких доповнень і клопотань не мають і вважають, що судове слідство по справі слід закінчити. Від допиту заявлених стороною обвинувачення свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_51 сторона обвинувачення, сторона захисту та потерпілий відмовилися.

Як вбачається з доказів, що досліджені в судовому засіданні при розгляді справи та їх детальний аналіз не тільки дає право, а й зобов`язує суд змінити обвинувачення, оскільки сформульоване обвинувачення органом розслідування є недоведеним з мотивів, які зазначені вище та не надає суду підстав кваліфікувати дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України, а саме навмисне тяжке тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження .

Враховуючи те, що строк дії міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 , який йому був обраний ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.01.2014 року збіг, та не продовжувався, то суд вважає, що потреби в обранні чи зміні запобіжного заходу відносно обвинуваченого не вбачається.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 є явка з повинною, щире каяття, так як фактично свою вину у ненавмисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 він визнавав як на стадії досудового розслідування так і в суді, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, його молодий вік та те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст. 67 КК України, у ході розгляду кримінального провадження не встановлено.

Враховуючи те, що злочин, передбачений ст. 128 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 годин, так як, на думку суду, таке покарання буде відповідати обставинам справи з урахуванням особи обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив суд звільнити його від покарання у зв`язку з тим, що з дня вчинення ним злочину, передбаченого ст. 128 КК України, минуло понад три роки.

Як встановлено в судовому засіданні злочин вчинено 24.07.2011 року, отже станом на момент винесення вироку минуло понад 4 роки.

Згідно обвинувального акту від 18.09.2015 року витрат на залучення експерта та проведення експертиз не має.

Заявлений потерпілим ОСОБА_10 позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 9720,00 грн. та моральної шкоди на суму 300000,00 грн. підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно квитанції №22042686 від 24.04.2013 року обвинувачений ОСОБА_8 сплатив на рахунок потерпілого ОСОБА_10 в АТ «Дельта Банк» м. Київ 9720,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, що не заперечується потерпілим.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то наявними в справі доказами, які досліджені в судовому засіданні, в тому числі висновком судової психологічної експертизи №4735/12-32 від 18.01.2013 року, підтверджено спричинення потерпілому фізичного болю, страждання, які він зазнав у зв`язку з каліцтвом, душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 щодо нього. Разом з тим, розмір моральної шкоди повинен визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Під час розгляду справи суд враховує стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує також матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_8 . Враховуючи викладене суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен становити 50000,00 грн.

Окрім того, на користь потерпілого ОСОБА_10 підлягають відшкодуванню 6043,90 грн., сплачених ним за проведення судової психологічної експертизи.

Речові докази в справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст. 12, ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 50000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. завданої йому моральної шкоди та 6043,90 (шість тисяч сорок три) грн. 90 коп. в якості відшкодування судових витрат за проведення судово-психологічної експертизи.

Копію вироку негайно вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: