Справа № 464/3292/13-к
пр.№ 1-в/464/251/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2013 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

при секретарі Гарасимович Ю.Р.

з участю прокурора Тарнавського Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за поданням Львівської виправної колонії №48 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким засудженому ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 засуджений 15.12.2010 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На день розгляду справи в суді засуджений відбув 2 роки 10 місяців 24 дні, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 1 рік 7 місяців 6 днів.

Адміністрація ЛВК № 48 та спостережна комісія звернулись до суду з поданням, в якому просять замінити засудженому невідбуту частину покарання більш мяким.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким заміна невідбутої частини покарання більш мяким на підставі ч.1 ст.82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш мяке покарання призначається в межах строків, встановлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, висновок прокурора в підтримку подання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Необхідною умовою застосування положень ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов'язків.

Як вбачається з матеріалів подання, а саме довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_1, останній за час відбування покарання 3 рази заохочувався та до нього застосовувалось одне стягнення, нейтрально характеризується /а.с.5/.

До постановлення вироку, за який його засуджено, ОСОБА_1 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, крім цього до засудженого вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, по даній справі засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_1, затвердженої 07.03.2013р. начальником Львівської ВК-48 /а.с.4/, останній вину у вчиненому злочині не визнав, участі у роботі самодіяльних організацій не приймав, до загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався, до праці на виробництві установи не залучався.

З пояснень засудженого, даних в судовому засіданні вбачається, що перебуваючи в установі останній не навчався, участі у роботі самодіяльних організацій не приймав, а тільки протягом останнього року брав участь у суспільно-корисній праці, зокрема допомагав у здійсненні ремонтних робіт приміщення установи. Бажання працювати на виробництві установи не висловлював, мотивуючи відсутністю достатньої кваліфікації та професійних навичок.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені обставини є недостатніми для висновку про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким" заміна невідбутої частини покарання більш м'яким має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Матеріали подання в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для заміни невідбутої частини покарання більш мяким засудженому ОСОБА_1, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким засудженому ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення.

Головуючий Борачок М.В.