Провадження №: 1-кп/752/804/15
підготовчого судового засідання
15.09.2015 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Фастів, Київської обл., українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України
обвинуваченого ОСОБА_3
До Голосіївського районного суду м. Києва передано вищевказаний обвинувальний акт.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Захисник заперечив з приводу призначення провадження до судового розгляду оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це час місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди завданої правопорушенням.
В даному обвинувальному акті обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 є неконкретним.
По епізоду вчинення крадіжки майна з торгівельного МАФу «Преса» за адресою: м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 106/2 не вказана кількість та найменування викрадених ОСОБА_3 карток для поповнення рахунку мобільних операторів.
По епізоду викрадення майна із автомобіля марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 не зазначена вартість та назва викраденого навігатора.
По епізоду викрадення майна із автомобіля марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 не вказана вартість викраденого відео реєстратора.
Крім того, як вбачається із тексту обвинувального акту, а саме: як із відомостей, які прокурор вважає встановленими, так і з формулювання обвинувачення дії ОСОБА_3 за епізодом таємного викрадення чужого майна із торгівельного МАФу за адресою: м. Київ, вул. Луценка, 16 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в приміщення, вчинений повторно за попередньою змовою групою.
Відповідно до ч. 3 ст. 15 КК України, замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Однак, як вбачається з даного обвинувального акту за вказаним епізодом правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 викладена як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, але не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, що за своїм змістом не відповідає ч. 3 ст. 15 КК України, яка передбачає таку стадію вчинення злочину як незакінчений замах на злочин.
У зв`язку з викладеним вище, суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
При цьому, суд при поверненні обвинувального акта прокурору враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.
З урахуванням наведеного, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: в ньому формулювання обвинувачення викладено не конкретно та враховуючи усі перераховані вище недоліки у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вони виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України.
У зв`язку з чим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України необхідно повернути прокурору.
Керуючись ст. ст. 291, 314-317 КПК України, суд
Ухвала судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.
Суддя