Ухвала
іменем україни

26 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження за № 0000553 касаційні скарги прокурора та захисника на вирок Апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 19 травня 2014 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 зазначеного Кодексу.

Вирішено питання про долю речових доказів та судові витрати.

Апеляційний суд ухвалою від 22 липня 2014 року залишив вирок місцевого суду без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2015 року було скасовано вищевказане рішення апеляційного суду і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції через те, що призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК було неправильним та м`яким.

Апеляційний суд ухвалою від 15 травня 2015 року скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання й ухвалив свій, яким призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на строк чотири роки без конфіскації майна. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

ОСОБА_6 визнано винуватим у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини у великому розмірі за таких обставин.
У невстановленому місці та в неустановлений час ОСОБА_6 придбав вісім пакетиків із психотропною речовиною амфетаміном, які зберігав при собі з метою збуту. 24 вересня 2013 року близько 12.00 год. на перехресті вулиць Дашкевича та Шевченка у м. Черкасах ОСОБА_6 незаконно збув ОСОБА_7 0,198 г амфетаміну за 200 грн. Після цього в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 працівники міліції виявили й вилучили у нього сім пакетиків з амфетаміном загальною вагою 1,869 г.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в цьому суді. На думку скаржника, апеляційний суд мав усі підстави для застосування до засудженого положень ч. 1 ст. 75 КК, але не зробив цього.

Прокурор у скарзі також просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосуванням закону про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного із застосуванням ст. 69 КК покарання. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник наводить відповідні доводи, зокрема про те, що ОСОБА_6 безпідставно не було призначено додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні (в частині безпідставного непризначення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого) і заперечував проти скарги захисника, обговоривши доводи, викладені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.
Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 в його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 2 ст. 307 КК відповідно до вимог ст. 433 КПК колегією суддів не перевірялись, оскільки законність та обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувалися.

Доводи захисника про суворість призначеного покарання та про можливість звільнення ОСОБА_6 від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є необгрунтованими, тому що покарання відповідає вимогам статей 65, 69 цього Кодексу, вчиненому й особі засудженого.

Апеляційний суд при цьому врахував усі пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу засудженого, що позитивно його характеризують і підтверджуються матеріалами провадження, з якими захисник пов`язує свої касаційні вимоги, адже призначив основне покарання більш м`яке, ніж передбачено законом, і не призначив додаткового.

Крім того, при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК, крім декількох пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих, правильно враховано у вироку ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину (тяжкий), характер та спосіб злочинних дій. А тому доводи прокурора, що суд чогось не врахував при призначенні покарання, є необгрунтованими.

За таких обставин слід визнати, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 420 КПК.
Доводи про те, що апеляційний суд мав підстави для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК, є необґрунтованими. Вказаний суд у вироку навів переконливі мотиви, чому таке рішення є неможливим. Зокрема, послався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2015 року, якою було скасовано попереднє рішення апеляційного суду і призначено кримінальне провадження на новий розгляд в суді апеляційної інстанції через те, що визначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК було неправильним та м`яким. Відповідно до ч. 2 ст. 439 КПК вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковивми для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

Таким чином, касаційні скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги захисника та прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3