печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9865/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Фаркош Ю.А., за участю секретаря Павлишин В.І., особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1, слідчого Долгополова С.В., розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України Долгополова С.В. від 12.04.2013 про закриття кримінального провадження № 0000084 від 21.02.2013,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернуся до суду зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України Долгополова С.В. від 12.04.2013 про закриття кримінального провадження № 0000084 від 21.02.2013.

Цією постановою закрито кримінальне провадження за постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.02.2013 згідно заяви підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі, упереджено, не досліджено усі обставини провадження, які викривають кримінально карані дії працівників СБУ , які виразились у незаконному затриманні в м. Боярка та доставленні до приміщення ГПУ, де слідчим Слободяником І.П. здійснювався психологічний тиск ( застосування наручників, зброї) та вчинялись дії, що ображають особисту гідність, не з»ясовано ряд питань, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, зокрема, не опитано працівників СБУ, які проводили допит в приміщенні ГПУ, не допитані свідки - очевидці події ОСОБА_3. та ОСОБА_4, які також постраждали від цих дій працівників СБУ, а також працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6, працівники спецпідрозділу «Альфа», які проводили затримання та начальника відділу СБУ ОСОБА_7, який ймовірно надав розпорядження на затримання. Вказує, що затримання вплинуло на те, що Печерський районний суд м.Києва при обранні міри запобіжного заходу дійшов висновку про порушення ст. 148 КПК України та обрав міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Особа, яка подала скаргу в судовому засіданні в режимі відеоконференції доводи скарги підтримав з підстав, викладених в скарзі, просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні доводи скарги не визнав, вважав їх безпідставними, а оскаржувану постанову законною та обгрунтованою. Заперечення надав в письмовому виді.

Вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000084, заслухавши думку особи, яка подала скаргу, слідчого, приходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що після надходження 11.02.2013 до Генеральної прокуратури України постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.02.2013 про надання судового доручення Генеральному прокурору України для вирішення питання в порядку ст. 97 КПК України за заявою підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо можливих неправомірних дій оперативних працівників Служби безпеки України під час затримання 15.02.2012, 21.02.2013 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.2 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 39, 214 КПК України слідчим в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України Долгополовим С.В. розпочато досудове розслідування за ч.2 ст. 365 КК України.

Як пояснив слідчому ОСОБА_1., він працюючи оперуповноваженим відділу боротьби з етнічними організованими злочинним групами та екстремізмом УБОЗ ГУ МВС України в Київській області 15.02.2012 приблизно о 16 год. 25 хв., рухався на службовому автомобілі по одній з вулиць м. Боярка Києво - Святошинського району Київської області, його автомобіль було блоковано трьома або чотирма невідомими автомобілями, з яких вийшли близько 10 чоловіків, всупереч його волі витягли з автомобіля, направляючи на нього зброю, поклали обличчям вниз на землю, одягли наручники, після чого він був доставлений до приміщення службового кабінету слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 При цьому, в кабінет слідчого заходили працівники СБУ ОСОБА_7 та ОСОБА_2, які застосовували до нього психологічний тиск та примушували зізнатися в злочині. Крім того, ініціатором його затримання є оперуповноважений в ОВС СБ України ОСОБА_10, в провадженні якого знаходилась оперативно - розшукова справа ( а.с.30-40).

Як вказано у відповіді СБ України від 22.03.2013 у проведенні процесуальних дій щодо ОСОБА_11 брали участь наступні співробітники СБ України - ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ( а.с.18)

Начальник сектору відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України в Хмельницькій області ОСОБА_10 пояснив, що займався оперативним супроводом по матеріалах перевірки за заявою ОСОБА_14 та його батька про вимагання хабара за не притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 187 КК України. 15.02.2012 він був присутнім при проведенні слідчим Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 огляду місця події з участю адвоката, ОСОБА_11 цього дня запрошували до прокуратури інші співробітники СБУ - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Щоб мав місце факт здійснення затримання ОСОБА_11 працівниками СБУ йому не відомо, як і не відомі будь - які дані щодо спричинення фізичних страждань або психологічного примусу стосовно ОСОБА_11 (а.с.72-74)

Співробітники ГУ СБУ у м. Києві ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що у зв»язку зі здійсненням ними оперативного супроводження у кримінальній справі №49-3401, та документування протиправної діяльності ОСОБА_11 15.02.2012 року вони прибули до м. Боярка з метою запрошення ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України для дачі пояснень щодо розгляду звернення ОСОБА_14, на що ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого тиску погодився та прослідував на службовому автомобілі СБ України до міста Києва. Під час запрошення ОСОБА_1 на нього будь-якого тиску не вчинялось та наручники не одягались. Процесуальні дії ним з ОСОБА_1 не проводились, зокрема, проведення особистого обшуку і затримання. ( а.с.48-52, 53-57).

Слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 показав, що 15.02.2012 до Генеральної прокуратури України зі Служби безпеки України надійшли матеріали перевірки заяв ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 01.02.2012 щодо вимагання хабара у великому розмірі оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_1 та іншими працівниками УБОЗ ГУ МВС України в Київській області. Проведення перевірки за вказаними матеріалами було доручено йому. В ході розслідування кримінальної справи слідчий Чемерик доручив співробітникам УБОЗ ГУ МВС України в Київській області встановити осіб, які вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України. Було встановлено, що оперуповноважений УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_1, спільно із іншими невстановленими працівниками УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, відібрали у ОСОБА_14 явку з повинною у вчиненні ним влітку 2009 року пособництва у вчиненні з іншими особами злочину, передбаченого

ст. 186 КК України та пояснення, яке підтверджувало причетність ОСОБА_14 до вчинення вказаного злочину. Під час зустрічі ОСОБА_14 та матері ОСОБА_15 з працівником УБОЗ ГУ МВС України в Київській області - ОСОБА_1 та невстановленим працівником УБОЗ, остання передала ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1 тисячу доларів США, домовившись, що згодом передасть решту грошових коштів в сумі 8 тисяч доларів США, за що їй віддадуть явку з повинною та підтверджуючі пояснення її сина ОСОБА_14 В подальшому адвокат ОСОБА_17 у власному автомобілі у м. Вишневе, одержав для наступної передачі оперуповноваженому УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_1 та іншим невстановленим працівникам УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, хабар від ОСОБА_15 у сумі 8 тисяч доларів США, за передачу ОСОБА_14 ОСОБА_1 та іншими явки з повинною останнього, пояснень та невжиття ними заходів щодо перевірки інформації про причетність ОСОБА_14 до вчинення злочину. Під час проведення перевірки до його службового кабінету №1007, який розташований в приміщенні Генеральної прокуратури України прибув для надання пояснень ОСОБА_11 Він прибув на усне запрошення, яке йому передали співробітники СБУ. Під час відібрання пояснень він роз'яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, і той відмовився давати будь-які пояснення щодо себе. 16.02.2012 за результатами проведеної перевірки було прийнято рішення про порушення кримінальної справи №49-3401 щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вчинення невстановленими працівниками УБОЗ ГУ МВС України в Київській області злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, щодо адвоката ОСОБА_17, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, яка була прийнята ним до свого провадження, а 16.02.2012, на підставі ст. 115 КПК України, прийняв рішення про затримання ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні злочину, роз'яснив останньому права підозрюваного та провів його допит. ОСОБА_1 заявив, що бажає мати захисника та побачення з ним до першого допиту, в цей же день ОСОБА_1 було надано можливість запросити захисника і до участі в справі як захисника останнього було допущено адвоката ОСОБА_18

Під час знаходження ОСОБА_1 в приміщенні Генеральної прокуратури України будь - яких претензій до працівників СБУ ОСОБА_1 не висував, на дії останніх не скаржився, зі скаргами та заявами до нього не звертався. До нього фізичний та психічний примус не застосовувався, що підтверджується відсутністю скарг з його сторони і від захисника ОСОБА_18 на дії слідчого та інших працівників правоохоронних органів. ( а.с. 58-70).

Слідчий ГПУ ОСОБА_19 пояснив, що 16.02.2012 ним прийнято до провадження кримінальну справу № 49-3401 порушену 16.02.2012 щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_17, а також порушено кримінальну справу щодо Чемерика О.В. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Приводом для порушення кримінальної справи було повідомлення Служби безпеки України щодо вимагання та отримання працівниками УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, зокрема, ОСОБА_1, за посередництва адвоката ОСОБА_17, хабара від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_1 спочатку відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, а потім дав частково визнавальні показання. Протокол затримання ОСОБА_11 складався не ним, а іншим слідчим, а тому на момент прийняття кримінальної справи до свого провадження вказаний процесуальний документ вже був наявний.

Під час досудового слідства ОСОБА_20 будь - яких претензій до працівників СБУ ОСОБА_1 не висував із заявами про вчинення щодо нього працівниками правоохоронних органів злочинних дій не звертався, а лише у показаннях, на завершальних етапах слідства, він описував обставини його затримання, вказуючи при цьому на грубу поведінку працівників СБУ на здійснення його затримання фактично до складання відповідного протоколу слідчим, які явно не відповідали матеріалам справи та дійсності та очевидно були спрямовані на затягування досудового слідства та не могли були оцінені слідством.

Рішення за заявами ОСОБА_11 щодо неправомірних дій працівників СБУ в порядку ст. 97 КПК України 1960 року ним як слідчим у справі не приймалося оскільки ОСОБА_11 з відповідними заявами не звертався, а лише під час проведення його допиту вказував на обставини затримання працівниками СБУ, однак не оцінюючи їх дії як злочинні. Затримання ОСОБА_11 проводилося слідчим прокуратури у службовому кабінеті, а не працівниками СБУ, а тому підстав для перевірки доводів ОСОБА_11 в порядку ст. 97 КПК України 1960 року також не було ( а.с.66-70).

Згідно відповіді адміністрації Ізолятору тимчасового тримання ГУ МВС України в місті Києві 16.02.2012 до даної установи поміщено затриманого ОСОБА_11 На час поміщення, оглядом фельдшера у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень виявлено не було та скарг на стан здоров'я не отримано.

Будь-яких скарг стосовно дій працівників правоохоронних органів на адресу адміністрації ІТТ від ОСОБА_11 не надходило ( а.с.20)

Вказане підтверджується також копіями книги обліку осіб, що тримаються в ІТТ №1-1203 та журналу первинного обстеження і реєстрації осіб, що були доставлені до ІТТ №360 ( а.с.21-24).

За результатами перевірки, 12.04.2013 слідчим прийнято постанову про закриття кримінального провадження, оскільки зібрані, перевірені та оцінені ним докази в своїй сукупності свідчили про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим проведено повне, всебічне та об»єктивне досудове розслідування, в результаті якого встановлено обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження судом до уваги не приймаються, оскільки, при проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об'єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Крім того, слідчий суддя за наявних в матеріалах закритого провадження доказів в їх сукупності вважає відсутніми обставини, які підлягають перевірці чи встановленню шляхом вчинення слідчих дій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Враховуючи викладене в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 284, 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України Долгополова С.В. від 12.04.2013 про закриття кримінального провадження № 0000084 від 21.02.2013, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: Ю.А.Фаркош