УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
07.12.2015, слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у слідчого в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 25.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 16.03.2015 до прокуратури Вінницької області надійшла заява від гр.-ки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючої за адресою АДРЕСА_2 про те що 18.06.2013 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та директор ПМП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_7 , ввівши її в оману, шахрайським шляхом, заволоділи її коштами в АДРЕСА_3 .

За даним фактом 25.03.2015 прокуратурою м.Вінниці було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та доручено проведення досудового розслідування СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що 18.06.2013 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора, приватного малого підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке з 2006 року до грудня 2010 року відповідно до дозвільних документів здійснювало будівництво 63-квартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись в офісі ПМП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення, шляхом обману, уклав з ОСОБА_5 , договір-доручення №23/06-13 на послуги по забезпеченню будівництва житла, а саме квартири АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою, приховуючи від останньої заздалегідь відомі йому наступні обставини:

- 15.12.2010 рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 право ПМП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на користування земельною ділянкою площею 0,3253 га, виділену під будівництво 63-квартирного житлового будинку в АДРЕСА_4 було припинено та надано дозвіл обслуговуючому кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на виготовлення технічної документації по оформленню права користування вказаною земельною ділянкою;

- 18.02.2011 між ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОК « ІНФОРМАЦІЯ_6 » був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на два роки, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що у Державному земельному кадастрі вчинено запис від 29 березня 2011 року за № 00411;

- 11.03.2011 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_6 » отримав дозвіл на виконання будівельних робіт АДРЕСА_6 . В подальшому у зв`язку зі зміною законодавства взамін дозволу на виконання будівельних робіт №51 від 11.03.2011, 27.01.2012 інспекцією ДАБК у Вінницькій області ОК « ІНФОРМАЦІЯ_6 » як замовнику будівництва була видана декларація на початок виконання будівельних робіт. Згідно з вказаною декларацією генеральним підрядником будівництва 63-х квартирного будинку в АДРЕСА_4 є ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », який був прийнятий у члени кооперативу та за рахунок власних коштів, які були зараховані йому як членські внески до кооперативу, завершив будівництво будинку.

Отже, вказані обставини свідчать про той факт, що на момент укладення фіктивної цивільно-правової угоди ОСОБА_7 заздалегідь не мав можливості та наміру на виконання взятих на себе зобов`язань за договором-доручення №23/06-13 на послуги по забезпеченню будівництва житла. Однак, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маскуючи свої дійсні злочинні наміри під цивільно-правові відносини, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, що оформив прибутковим касовим ордером на двісті сорок три тисячі шістсот гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 243 600 гривень, що у 453,63 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів).

30.10.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України - тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину у великих розмірах.

27.11.2015 від потерпілої ОСОБА_5 в кримінальному провадженні надійшло клопотання про виконання процесуальних дій, а саме: оголошення про підозру іншим особам, які на її думку причетні до скоєння злочину відносно неї за ч.3 ст.190 КК України, зокрема начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мотивоване тим, що саме остання виступила представником фірми-забудовника.

З матеріалів провадження встановлено, що 05.01.2015 за вих. №27-Д-7288-4 на адресу ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано листа «Про розгляд звернення» за підписом заступника голови-директора ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_8 в якому зазначено «.... ОСОБА_6 в трудових відносинах з апаратом обласної державної адміністрації не перебувала і не перебуває».

Отримання у ІНФОРМАЦІЯ_12 тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме до документів, якими затверджувався штат апарату ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2013-2015 р.р. та списків працівників, які обіймали посади протягом 2013-2015 р.р. відповідно до затвердженого штатного розкладу апарату ІНФОРМАЦІЯ_1 наддасть можливість перевірити факти на які вказує потерпіла ОСОБА_5 .

У зв`язку з необхідністю повного, всебічного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, необхідно дослідити документи якими затверджувався штат апарату ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2013-2015 р.р. та списки працівників, які обіймали посади протягом 2013-2015 р.р. відповідно до затвердженого штатного розкладу апарату ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю ознайомлення та виготовлення копій.

Керуючись вимогами ст. ст. 40,131, 132, 159 - 164 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала за обставин викладених у ньому.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Слідчий суддя вислухавши думку учасників процесу ухвалив продовжити розгляд клопотання у відсутність представника.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування значення документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення документів, можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що Слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 , неналежним чином оформила подане клопотання та не довела підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя