АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 28 вересня 2015 року матеріали кримінального провадження № 0000974 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, як особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу та проходить курс лікування від наркоманії, а кримінальне провадження № 0000974 відносно останнього закрито.
Крім цього, судом вирішено питання судових витрат та речових доказів.

В обґрунтування рішення, суд зазначив, що ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності, що підтверджується довідкою № 750816 від 19 червня 2015 року ДП «Соціотерапія».

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеності вини ОСОБА_6 , юридичну кваліфікацію дій останнього, просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було застосовано до ОСОБА_6 закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, а саме положення ч. 4 ст. 309 КК України, а також не встановлено достатніх даних, щодо того, чи страждав ОСОБА_6 на наркоманію і потребував лікування від неї, чи дійсно звертався до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено задля ухилення у такий спосіб від кримінальної відповідальності. Крім цього, зазначає, що районний суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, оскільки в матеріалах провадження відсутній запис оголошення рішення від 22 червня 2015 року на технічному носії, що передбачено п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України та постанови Пленуму Верховного суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», - особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України.

Так, звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, суд правильно встановив, що останній добровільно пройшов курс лікування від наркоманії, що підтверджується контрактом № 2135 від 02 червня 2015 року, який був укладений між уповноваженим співробітником Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» та обвинуваченим ОСОБА_6 , а також довідкою № 750816 від 19 червня 2015 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 дійсно перебував на лікуванні у відділенні «Денний стаціонар» з 06 по 19 червня 2015 року з діагнозом: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин синдром залежності.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, щодо застосування до обвинуваченого закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосування, а саме, положень ч. 4 ст. 309 КК України, то вони є не обґрунтованими та голослівними, оскільки, прокурор не навів в апеляційній скарзі жодних доводів і не надав відповідних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_6 не лікувався від наркоманії.
Разом з тим, заслуговує на увагу і підтверджуються матеріалами провадження доводи прокурора, щодо відсутності запису оголошення рішення суду від 22 червня 2015 року на технічному носії.
У зв`язку з чим 09 вересня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва було надіслано запит про направлення архівної копії технічного носія з фонограмою судового засідання, яке проводилося у даному кримінальному провадженні, однак, жодної відповіді суд першої інстанції не надав.
Обов`язковість фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу передбачено ч. 5 ст. 27 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

А тому враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, якою звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, як особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і проходить курс лікування від наркоманії та закрито кримінальне провадження стосовно останнього скасувати, і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/1324/2015 Категорія КК: ч. 1 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1