Справа № 317/2170/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника органу виконання покарань: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійське, Сімферопольського району, АР Крим, громадянина України, засудженого 15.01.2015 року Апеляційним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців з конфіскацією майна, в строк відбування покарання зараховано час тримання під вартою з 27 лютого 2014 року по 23 липня 2014 року, про застосування до нього ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році",

Початок строку: 04 серпня 2014 року

Кінець строку: 08 вересня 2020 року

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році" та про скорочення наполовину невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії висловив думку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.

Суд, вислухавши засудженого та представника адміністрації установи виконання покарань, вислухавши думку прокурора, яка не заперечила проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про амністію у 2014 році", дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Аналогічна за своїм наповненням норма встановлена ч. 1 ст. 5 Закону України "Про застосування амністії в України".

Статтею 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" передбачено скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Під дію статей 1-5 Закону України "Про амністію у 2014 році" засуджений ОСОБА_5 не підпадає.

Як вбачається з копії вироку Приморського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року, ОСОБА_5 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 185 КК України. Судом призначене покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два роки); за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

До строку покарання судом зараховано час тримання під вартою - з 23.02.2014 по 23.07.2014 та з 04.08.2014 - до звернення вироку до виконання (а.о.с. 23, 24).

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року, вказаний вище вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного покарання, та призначено за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, 6 місяців з конфіскацією майна. Покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначене вироком суду першої інстанції, Апеляційним судом Запорізької області не змінювалось (а.о.с. 18, 19).

Зі вказаних копії вироків судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, було скоєно ОСОБА_6 27 лютого 2014 року, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - 03 серпня 2014 року.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 12 Запону України "Про амністію у 2014 році" та ч. 1 ст. 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні", суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 підпадає під дію статті 6 Закону України "Про амністію у 2014 році", оскільки судом не встановлено обставин, які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 , які передбачені статтею 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" або статтею 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Суд також враховує той факт, що покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який вчинено ОСОБА_5 після набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" (19 квітня 2014 року), повністю поглинене покаранням, призначеним йому за злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, який вчинений ним до вказаної дати набрання чинності зазначеного Закону.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення статті 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" та скоротити йому наполовину невідбуту частину покарання, яка станом на 19 квітня 2014 року (день набрання чинності законом про амністію, що застосовуються) складала 6 років 4 місяці 7 днів.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 99) про застосування до нього ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" задовольнити.

Скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці 4 (чотири) дні в зв`язку з застосуванням акта амністії.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1