У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, матеріали клопотання по кримінальному проваджені, відомості про яке 12.01.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051, - про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця м.Мукачево, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду надійшло направлене в порядку ст.292 КПК України Ужгородським міськрайонним прокурором ОСОБА_6 клопотання по кримінальному проваджені, відомості про яке 12.01.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051, - про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 12 січня 2015 року о 10 год. 42 хв., перебуваючи в готельно-ресторанному комплексі «Бахус», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю поряд власниці гр. ОСОБА_7 , адміністратора ГРК «Бахус», таємно викрав належний її мобільний телефон марки «FLY» моделі «IQ456», який знаходився на бар-стійці, вартість якого згідно висновку експерта № 23/163 від 20.04.2015 року становить 1477,30 грн. Вищевказаним мобільним телефоном ОСОБА_5 користувався особисто до моменту його вилучення працівниками міліції. Такими своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

15 травня 2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж протоколом огляду предмета від 6.04.2015 року; висновком судової товарознавчої експертизи, показаннями потерпілої від 13.03.2015 року.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 99 від 28.05.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноідної форми, безперервний тип перебігу з вираженим психопатоподібним дефектом, у зв`язку з чим, під час вчинення інкримінованого йому діяння, не міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування в психіатричній лікарні із загальним наглядом.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора в частині застосування до його підзахисного примусових заходів медичного характеру, але просив застосувати такий вид, як надання йому амбулаторної психіатричної допомоги.

Оцінивши в сукупності всі зібрані докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, кваліфікуючими обставинами якого є - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - доведена, його дії кваліфіковані вірно.

З досліджених судом матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, перебуваючи в стані неосудності.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста зав.психіатричного відділення ЗОНД ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_5 являється інвалідом II групи з дитинства та знаходиться на обліку у психіатра з 1993 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Крім того, він перебуває на постійному підтримуючому лікуванні в період з 2012 року і по теперішній час.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 99 від 28.05.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноідної форми, безперервний тип перебігу з вираженим психопатоподібним дефектом, у зв`язку з чим, під час вчинення інкримінованого йому діяння, не міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування в психіатричній лікарні із загальним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 93 КК України визначено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно роз`яснено, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 р. № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

У відповідності до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 було вчинено в стані неосудності, і з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в момент вчинення інкримінованого йому діяння та на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є всі підстави для задоволення клопотання та застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадження №0000051 для проведення товарознавчої експертизи №23/163 від 20.04.2015 року в розмірі 306,90 грн. у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Питання про речовий доказ у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст.369,-372, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця м.Мукачево, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «FLY» моделі «IQ456», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 вважати повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1