Пр. № 1-кп/643/751/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003951, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого 21.12.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 187, 69, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
25.11.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 23.10.2007 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 3 дні згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.10.2007 року;
17.04.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309, 71, 72 КК України до 2 років позбавлення волі,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 13.08.2015 року приблизно о 17-30 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту на перехресті пр. 50 річчя ВЛКСМ та пр. Тракторобудівників у м. Харкові, побачив, як у тролейбус збирається зайти ОСОБА_6 , у якої на правому плечі знаходилась жіноча сумка бежевого кольору, у зовнішній кишені якої знаходиться мобільний телефон «Iphone 3». Далі ОСОБА_5 , діючи за раптово виниклим прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривку відкрито викрав з зовнішньої кишені сумки потерпілої мобільний телефон «Iphone 3».

Після скоєння злочину ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 809,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи, а також доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу.

Суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра не перебуває, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом вживання опіоїдів без синдрому залежності, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків внаслідок скоєння злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства. Оскільки обвинувачений скоїв злочин до повного відбуття покарання, суд відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2012 року.

До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

Суд вирішує питання про долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2012 року у виді одного місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.08.2015 року.

Зарахувати ОСОБА_5 до покарання строк тримання під вартою з 13.08.2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

15.10.2015