Справа № 474/742/15 к.
Провадження № 1-кп/474/64/2015 року.
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.10.15 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області

У складі головуючого ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Врадіївка кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000256 від 18.07.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, освіта 10 класів, гр. України, не жонатого, не працюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.10.1990 року Врадіївським районним судом за ч. 2 ст. 206, ст. 105, ст. 198 із застосуванням ст. 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 26.12.1995 року Врадіївським районним судом за ч. 2 ст. 140 із застосуванням ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 29.11.1997 році звільнений по амністії; 01.11.2000 року Врадіївським районним судом за ч. З ст. 140, ч. 2 ст. 140 із застосуванням ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 25.06.2003 році звільнений умовно - достроково з невідбутим строком 6 місяців 26 днів; 10.11.2003 року Кривоозерським районним судом за ч. З ст. 185 із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 12.07.2006 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград звільнений умовно - достроково з невідбутим строком 7 місяців 23 дні; 02.03.2007 Кривоозерським районним судом за ч. З ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 12.02.2010 році звільнений по відбуттю покарання; 26.12.2013 року Врадіївським районним судом за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 09.02.2015 року Кривоозерським районним судом за ч. З ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
У вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора: ОСОБА_4

Потерпілого: ОСОБА_5

Обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Із обвинувального акту по даному кримінальному провадженню вбачається, що навесні 2015 року (точного часу, дати слідством не встановлено) у вечірній час ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за умисний корисливий злочин, переслідуючи корисливу мету та умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до території домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого злочинного умислу
ОСОБА_3 , перебуваючи на вказаній території домоволодіння, скориставшись вільним доступом, скоїв крадіжку трьох металевих лап до культиватора бувших в користуванні, половину металевого диску до сівалки бувшого в користуванні та брухт чорного металу загальною вагою 92 кг., які знаходилися на території даного домоволодіння та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 331,20 грн.
Крім цього, на початку травня 2015 року (точного часу, дати слідством не встановлено) приблизно о 14 годині ОСОБА_3 , переслідуючи корисливу мету та умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, проник до приміщення гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в приміщенні гаражу ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, з велосипеду марки «Мустанг», який належить ОСОБА_5 , скоїв крадіжку двох шин бувших у використанні загальною вартістю 130 грн. та однієї камури, вартістю 27 грн. та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 157 грн.
Органом досудового розслідування зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а також за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно,поєднаного з проникненням в приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав частково та пояснив, що вперших числах травня 2015 року він по усній домовленості працював в фермера- одноосібника ОСОБА_6 , якому допомагав поратися по господарству, а саме пас його вівці, телята та виконував інші роботи пов`язані по їх догляду. Приблизно в цей же період, дати він не пам`ятає, він побачив на території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , що на території двору куди ві, як працівник мав вільний доступ, на кучі металобрухту лежали три металеві лапи до культиватора, поломаний металевий диск до сівалки, які він вирішив викрасти та здати на металобрухт. В той же день, у вечірній час на початку травня 2015 року він в мішок погрузив три лапи від культиватора, зломаний диск від сівалки, і на велосипеді з метою продажу відвіз викрадене до знайомого ОСОБА_8 , щоб той здав на металобрухт так, як він не мав часу та пообіцяв ОСОБА_9 , що розрахується з ним за ці послуги. Про те, що металобрухт крадений він про це ОСОБА_9 не говорив. Приблизно через декілька днів ОСОБА_10 віддав йому 200 грн., за реалізований металобрухт. Другу крадіжку у ОСОБА_7 із приміщення гаража він скоїв в кінці травня 2015 року, дати він не пам`ятає. По дорозі на роботу до ОСОБА_7 , він на своєму велосипеді пробив камеру, яку вирішив поміняти з велосипеда ОСОБА_7 на свій велосипед. В зв`язку з чим він маючи вільний доступ до приміщення гаражу, в якого на той час були відсутні двері, в якому знаходився велосипед ОСОБА_7 , він зайшов до приміщення гаража, де потім з велосипеда ОСОБА_7 зняв дві шини та одну камеру, замість яких потім поставив з свого велосипеда, а зняті шини і камеру з велосипеда ОСОБА_7 поставив на свій велосипед. В подальшому він свій велосипед залишив за місцем проживання ОСОБА_11 в с. Новопавлівка, в якого деякий час проживав на квартирі. По даному епізоду він не згоден з кваліфікацією інкримінованого йому злочину за ч.3 ст. 185 КК лише тому, що він в період роботи в травні 2015 року у ОСОБА_7 , мав вільний доступ, як до приміщення гаражу, так і до інших підсобних приміщень, де зберігалися корма, реманент по догляду за домашніми тваринами та до приміщення, в яких утримувалися домашні тварини. В приміщенні гаражу він з дозволу ОСОБА_7 , зберігав свій велосипед, коли пас вівці і вправлявся по господарству. Робочий день його розпочинався з 7 годин ранку і до 22 години, якщо не більше. Що стосується кількості і вартості викраденого ним у ОСОБА_7 майна, яке було встановлено органом досудового слідства, він згоден.

Висновок суду про винність ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованих йому злочинів ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи:

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в суді пояснив, що він є власником земельного паю в межах Сирівської сільської ради, який обробляє та вирощує на ньому врожай одноосібно. В травні 2015 року він за усною домовленістю наняв до себе на роботу односельчанина ОСОБА_3 , який здійснював випас вівців, телят та здійснював за ними догляд. Своє підсобне господарство він утримує за місцем свого проживання на території свого домоволодіння в АДРЕСА_2 . Безпосередньо ОСОБА_12 працював у нього напротязі всього травня 2015 року і відповідно він дозволив ОСОБА_12 вільно заходити до всіх підсобних господарських приміщень, в яких зберігався робочий реманент та корма. В тому рахунку з його дозволу ОСОБА_12 мав вільний доступ і до приміщення гаражу, в якого на той час не було воріт, а був лише каркас воріт, в приміщенні якого ОСОБА_12 залишав свій велосипед, коли приїздив до нього на роботу. Робочий день у ОСОБА_12 тривав приблизно на протязі 10 годин з самого ранку і до пізнього вечора. Приблизно в липні 2015 року до нього додому приїхали працівники міліції, які йому повідомили, що у нього була крадіжка деякого металобрухту лап від культиватора і півдиска від сівалки, яку скоїв ОСОБА_13 . Після цього, він пішов до кучі металобрухту, який був у нього на території домоволодіння і побачив, що в дійсності не було декілька старих лап від культиватора. Пізніше, коли працівники міліції залишили його домоволодіння він дізнався від свого сина, що на їхньому велосипеді, який зберігався у гаражі також поміняні скати. Вподальшому він дізнався від працівників міліції, що в крадіжці шин та камери з його велосипеда зізнався ОСОБА_13 . При цьому, він згоден з показаннями ОСОБА_12 в тій частині, що він дозволяв самому ОСОБА_12 безперешкодно заходити до приміщення гаражу. З оцінкою кількості і вартості викрадених у нього речей, яка була встановлена органом досудового слідства, він згоден. Зокрема, що у нього було викрадено три металеві лапи від культиватора, половину металевого диску від сівалки, дві шини і одна камера до велосипеда.По факту крадіжки у нього зазначених речей, він претензій морального, матеріального характеру до ОСОБА_12 не має та не наполягає на позбавленні волі.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який в суді пояснив, що в травні 2015 року, точної дати він не пам`ятає, до нього на велосипеді приїхав ОСОБА_3 , який попросив його здати металобрухт, який той йому привіз в мішку. При цьому ОСОБА_12 повідомив, що у нього не має часу і він не має можливості їхати на пункт прийому металобрухту, щоб здати металобрухт в зв`язку з чим він і звернувся до нього з цього приводу. В той же день він той металобрухт, який йому привіз ОСОБА_12 , відвіз на пункт прийому металобрухту і здав його там, вага зданого металобрухту склала приблизно 40 кг., за який він отримав кошти приблизно в сумі 100 грн. Кошти, які він отримав за зданий металобрухт він віддав ОСОБА_13 .

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується документами, які були долучені прокурором під час розгляду справи в суді та були дослідженні судом в ході судового засідання та визнанні, як докази по справі:

- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.07.2015 року за зверненням гр. ОСОБА_5 про крадіжку у нього двох курей та запасних частин до сільгосптехніки.

- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.07.2015 року за зверненням гр. ОСОБА_5 про крадіжку у нього двох шин та камери до велосипеду «Мустанг».

- Заявою від гр. ОСОБА_15 від 17.07.2015 року про добровільну видачу двох шин та однієї камери від велосипеда ОСОБА_3

- Заявою від гр. ОСОБА_16 від 20.07.2015 про добровільну видачу трьох культиваторних лап та диска від сівалки, які вона придбала у ОСОБА_17

- Протоколом огляду місця пригоди від 04.08.2015 року, згідно якого за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , з східної сторони від житлового будинку розташоване приміщення гаражу. На території господарського двору біля підсобного приміщення виявлений складений металобрухт.

- Висновком експерта № 203 від 23.07.2015 року, згідно якого середня ринкова вартість досліджених трьох лап від культиватора та диску від сивалки, загальною вагою 92 кг., станом на травень 2015 року за цінами металобрухту, становила 331,2 грн.

-Протоколом огляду предмета від 24.07.2015 року, згідно якого було оглянуто три лапи від культиватора і частина диска від сівалки, вага при зважуванні яких склала 92 кг.

-Висновком експерта № 212 від 03.08.2014 року, згідно якого вартість двох шин від велосипеду становить 130 грн. (65 грн. вартістю однієї шини). Вартість камери до велосипеду становить 27 грн.

-Протоколом слідчого експеременту від 04.08.2015 року за участі підозрюваного ОСОБА_3 , який спочатку розповів, а потім наглядно за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , наглядно показував відкіля він саме викрав три лапи до культиватора та пів диска від сівалки, а також де брав в гаражі велосипед, з якого потім зняв та викрав шини та камеру для власного велосипеду.

В зв`язку з тим, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не заперечуються, а потерпілий погодився з недоцільністю дослідження доказів з приводу тих обставин, які ніким не оспорюються, то інші докази по справі у відповідності до приписів ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.

В судовому засіданні при з`ясуванні кількості та вартості викраденого ОСОБА_3 металобрухту у ОСОБА_5 , прокурором який підтримував державне обвинувачення було зазначено, що ОСОБА_3 у ОСОБА_5 було викрадено три металеві лапи до культиватора, половина диску до сівалки, загальною вагою 92 кг., що підтверджується протоколом оглядупредмета та зважування від 24.07.2015 року. В обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 при переліку викраденого майна, а саме трьох лап до культиватора, половина диску до сівалкибула допущена опечатка в частині зазначення: «та брухт чорного металу» малося на увазі тобто брухт чорного металу загальною вагою 92 кг. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, що ним у ОСОБА_5 було викрадено три металеві лапи до культиватора, половина диску до сівалки, загальною вагою 92 кг.
За таких обставин, суд, оцінюючи та аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину по епізоду викрадення металобрухту, за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі та кваліфікація є вірною.

Разом з тим, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду викрадення двох шин і однієї камери з велосипеду, який знаходився в приміщенні гаражу за місцем проживання ОСОБА_5 , кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України, за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням в приміщення. На думку суду, вказана кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження під час судового слідства. Оскільки згідно до положень ч. 3 ст. 185 КК України кримінальна відповідальність за цією нормою настає за умови скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення, чи сховище, або що завдала значної шкоди потерпілому.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 185 КК України заволодіння чужим майном шляхом проникнення, зокрема у приміщення гаражу, передбачає, що винна особа для реалізації свого корисливого мотиву, долаючи перешкоди або безперешкодно, таємно вторгається (потрапляє) всередину цього приміщення. Відповідно до роз`яснень абз. 1, абз. 2 п. 22 Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.

Під проникненням у житло, інше приміщення, чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення, чи сховища.

Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_3 даних ним в суді, що він на початку травня місяця 2015 року за усною домовленністю працював у фермера одноосібника ОСОБА_5 по догляду та відгодівлі домашніх тварин, які утримувалися на території домоволодіння ОСОБА_18 . Враховуючи специфіку роботи по догляду за домашніми тваринами, їх випас, кормління, убирання місця утримання тварин, його робочий час тривав практично 10 - 11 годин. З метою здійснення кормління та догляду за тваринами він з дозволу господаря ОСОБА_5 , мав вільний доступ до всіх приміщень, в яких зберігалися корма та відповідне обладнання та реманент необхідний для здійснення догляду за тваринами. В тому рахунку він з дозволу ОСОБА_5 також мав вільний доступ і до приміщення гаражу, в якому залишав свій велосипед, на якому приїздив на роботу до ОСОБА_5 та залишав його там на той період коли пас вівці за територієї домоволодіння ОСОБА_5 . Саме з велосипеда, який зберігався в гаражі та належав ОСОБА_5 , він і викрав дві шини та одну камеру, які потім поставив на свій велосипед. Дані показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав потерпілий ОСОБА_5 , який зазначив, що в дійсності у нього в травні місяці 2015 року на протязі всього місяця за усною домовленністю працював односельчанин ОСОБА_3 , який за домовленністю виконував роботи по догляду та відгодівлі домашніх тварин, які утримуються у нього на території господарчого двору його домоволодіння в с. Сирово. В зв`язку з великим обсягом робіт по догляду за домашніми тваринами та тривалим робочим днем він дозволив та надав таку змогу, щоб ОСОБА_3 мав вільний доступ до підсобних приміщень, де зберігалися корма та до приміщення гаражу, в якому зберігався різний реманент, в тому рахунку необхідний для догляду за тваринами. Безпосередньо ОСОБА_3 з його дозволу мав вільний доступ до приміщення гаражу, в якому він дозволив ОСОБА_3 на період виконання робіт залишати свій велосипед. Тому, при даних обставинах з врахуванням вищезазначеного (показань потерпілого ОСОБА_5 ), кваліфікуюча ознака по факту викрадення двох шин і однієї камери з велосипеда, який знаходився в приміщенні гаражу, як таємне викрадення чужого майна з проникнення в приміщення в діях обвинуваченого ОСОБА_3 відсутня.

У ч. 3 ст. 63 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Органом досудового розслідування не надано доказів на спростування позиції обвинуваченого про правомірність, його перебування в приміщенні гаражу на час здійснення крадіжки двох шин і однієї камери з велосипеда, який знаходився в приміщенні гаражу. Зокрема, органом досудового розслідування при оцінці зібраних доказів по справі не було враховано ту обставину, що ОСОБА_3 за усною домовленністю працював у ОСОБА_5 по догляду за тваринами, які утримувалися на території господарчого двору домоволодіння ОСОБА_5 та він, як власник свого майна дозволив ОСОБА_3 вільний доступ, як до підсобних приміщень, так і до приміщення гаражу. Таким чином, ОСОБА_3 з дозволу господаря ОСОБА_5 був уповноваженим та мав вільний доступ до приміщення гаражу та правомірно міг там знаходитися в приміщенні гаражу на території домоволодіння ОСОБА_18 по АДРЕСА_2 . Відповідно підстав для суда вважати, що ОСОБА_3 скоїв крадіжку двох шин і однієї камери з проникненням в приміщення, не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В зв`язку з цим ця ознака, а саме проникнення в приміщення по епізоду викрадення двох шин і однієї камери з велосипеда у приміщення гаражу підлягає виключенню з обвинувачення, а злочин, скоєний ОСОБА_3 перекваліфікації з ч. 3 ст. 185 на ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, мотиви вчинення, характер, форму вини, кількість епізодів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, однак який за місцем свого проживання характеризується негативно.

Обставини, пом`якшуючі відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Незважаючи на те, що обставиною, яка обтяжує відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів, і в діях обвинуваченого ОСОБА_3 є в наявності рецедив злочинів, проте суд позбавлений можливості включити цю обставину, як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки в обвинувальному акті, при викладі обставин, які обтяжують покарання, органом досудового розслідування не включено цю обставину, а суд відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, лише тоді коли це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, при даних обставинах, суд позбавлений можливості включити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбачену ст. 67 КК України, а саме рецидив злочинів виходячи з вищенаведених підстав.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з врахуванням його особи, може бути тільки у виді позбавлення волі, з призначенням остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з частковим приєднанням до призначеного покарання за новим вироком не відбутої частини покарання за попередніми вироками.

Згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави підлягають стягненню судові витрати за проведення двох експертиз по справі.

Речові докази по справі: три металеві лапи від культиватора, половина металевого диска від сівалки, дві шини, одна камера від велосипеда, які знаходяться на відповідальному зберіганні у КРД Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області слід повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 09.02.2015 року (у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі), і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 17.07.2015 року з дати його затримання.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід по відношенню до засудженого ОСОБА_3 залишити попереднім утримання під вартою.

Речові докази по справі: три металеві лапи від культиватора, половина металевого диска від сівалки, дві шини, одна камера від велосипеда, які знаходяться на відповідальному зберіганні у КРД Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області - повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення двох експертиз, кошти в сумі 1 350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн. 96 коп.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його оголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя: