Справа № 442/5781/13-к
Провадження № 442/5781/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

прокурора - Цимбрили Я.Я.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0001099, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2013 року, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, безробітного, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 -ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25 травня 2013 року близько 18.00 год умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов на територію ТзОВ агрофірми "Ватра", розташованого на вул. 1 Травня, 8, с.Доброгостів Дрогобицького району Львівської області, та намагався викрасти майно, яке належить вказаному товариству, а саме: пояс від батареї в кількості 1 шт. вартістю 20 грн., піддон батареї в кількості 2 шт. вартістю 160 грн., трос-шайбу в кількості 2 шт., загальною довжиною 2 м (0,5 м та 1,5 м кожна), вартістю 60 грн., трос металічний в кількості 1 шт., довжиною 1 м, вартістю 30 грн., листи бляхи загальною масою 3 кг вартістю 50 грн. Всього ОСОБА_1 намагався заволодіти майном ТзОВ агрофірми "Ватра" на загальну суму 320 грн., проте, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони ТзОВ агрофірми "Ватра".

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та дав суду пояснення, аналогічні фабулі обвинувачення. Доповнив, що умисел на викрадення майна ТзОВ агрофірми "Ватра" виник внаслідок того, що у нього не було коштів на придбання цигарок. На територію вказаного товариства був вільний доступ, де він помітив бляху та інші металічні вироби, а тому він мав намір здати їх як металобрухт з метою отримання за це коштів. Претензій агрофірма до нього не пред'являла. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє більше такого не вчиняти і просить суворо його не карати.

Представник потерпілого юридичної особи - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, не оспорює докази щодо обставин справи, зясувавши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, а також розяснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив протиправні дії, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_1, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є на думку суду те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, по справі не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного та обставин справи, враховуючи особу винного, який позитивно характеризується по місцю свого проживання, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, яке є необхідне й достатнє, на переконання суду, для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Речові докази: пояс від батареї в кількості 1 шт., піддон батареї в кількості 2 шт., трос-шайбу в кількості 2 шт., загальною довжиною 2 м (0,5 м та 1,5 м кожна), трос металічний в кількості 1 шт., довжиною 1 м, листи бляхи загальною масою 3 кг, які знаходяться на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Ватра", повернути ТзОВ агрофірма "Ватра" (т.2 а.с.20, а.с.21).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Грицай М.М.