Справа №1-7/10 10.06.2010 02.09.2015
справа № 11- 238/2010 року головуючий суду 1 інстанції
категорія ч. 3 ст. 187 КК України суддя: ОСОБА_1
доповідач апеляційної інстанції
суддя: ОСОБА_2

10 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого: ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи, на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.02.2010 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноармійське Березівського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 12.09.1988 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 140, ст. 17 ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на строк 2 роки;
2) 12.06.1989 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 117 КК України із застосуванням ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі, звільнений 27.02.1996 року за відбуттям покарання;
3) 22.12.1997 року цим же судом за ч.2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 196-1 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 31.07.2001 року за амністією;
4) 20.09.2002 року цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.12.2004 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 9 днів;
5) 18.10.2005 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.06.2007 року умовно-достроково на 6 місяців 30 днів,
6) 24.02.2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
засуджено:
-за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.02.2009 року остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
За ч. 2 , 3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 виправдано.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь:
- ОСОБА_9 122 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди;
-НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області 117 грн. 60 коп. за проведення експертизи;
За вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 01.09.2007 року приблизно о 03 годині 00 хвилин він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_2 , де шляхом демонстрації кухонного ножа з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я продавця магазину ОСОБА_10 , заволодів майном ПП ОСОБА_9 на загальну суму 122 грн. 20 коп.
Крім цього, органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 05.02.2005 року приблизно о 16 годині 00 хвилин він, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на АДРЕСА_3 , таємно викрав гроші в сумі 2300 грн., які належали ПП ОСОБА_11
З червня по липень 2007 року із приміщення складу ПКФ «Калімера», що на території Промислової зони будівлі № 21 у м. Южноукраїнську Миколаївської області, ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_12 на загальну суму 33 874 грн. 18 коп.
Дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.2,3 ст.185 КК України.
Виправдовуючи ОСОБА_8 за недоведеністю його участі у вчиненні крадіжок майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд мотивував своє рішення тим, що обвинувачення ОСОБА_8 в цій частині не знайшло свого підтвердження.
Посилався на невизнання своєї вини самим ОСОБА_8 і на підтвердження факту психологічного тиску з боку працівника міліції ОСОБА_13 , внаслідок чого ОСОБА_8 обмовив себе.
Виходячи із пояснень свідка ОСОБА_14 про те, що працівник міліції ОСОБА_13 , знаходячись в приміщенні суду, давав свідкам вказівки щодо надання ними показань у відношенні ОСОБА_8 , зробив висновок про зацікавленість ОСОБА_13 у визнанні винним ОСОБА_8 в крадіжках майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Також навів у вироку показання потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_8 по своїм фізичним даним не міг проникнути в приміщення, де знаходився кабель та один винести його.
Критично віднісся до показань свідка ОСОБА_16 (Кулик, ОСОБА_17 ), посилаючись тільки на те, що в 2005 році вона не впізнала на фотографії ОСОБА_8 , а в 2007 році вказала на нього, як на особу, яка вкрала гроші із магазину «Візит».
З огляду на наведене і виходячи із положень ст. 62 Конституції України, суд вказав на те, що обвинувачення ОСОБА_8 не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях і тому всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_8 тлумачаться на його користь.
В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні крадіжок майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах.
За фактом крадіжки майна ОСОБА_11 :
-показаннях ОСОБА_8 на досудовому слідстві про обставини вчинення ним крадіжки майна ОСОБА_11 , які він підтвердив і під час проведення відтворення обстановки та обставин події;
- показаннях потерпілого ОСОБА_11 про крадіжку належних йому грошей в сумі 2300 грн. із магазину «Візит» в лютому 2005 року;
-показаннях свідка ОСОБА_16 (Кулик, ОСОБА_17 ), яка впізнала в судовому засіданні ОСОБА_8 , як особу, яка вкрала гаманець із грошима в магазині «Візит» ;
-даних протоколу пред`явлення фотознімків на впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ) теж впізнала ОСОБА_8 ;
- показаннях свідка ОСОБА_16 про те, що в її присутності в ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_8 поясняв та показував де і при яких обставинах він вкрав гаманець із грошима в магазині «Візит»;
-показаннях свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ), ОСОБА_16 .
За фактом крадіжки майна ОСОБА_12 :
-показаннях ОСОБА_8 на досудовому слідстві про обставини вчинення ним крадіжки майна ОСОБА_12 , які він підтвердив і під час проведення відтворення обстановки та обставин події;
-показаннях потерпілого ОСОБА_12 про крадіжку належного йому кабелю із приміщення складу ПКФ «Калімера», що на території Промислової зони будівлі № 21 у м. Южноукраїнську Миколаївської області;
-показаннях свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , які узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_12
-показаннях свідка ОСОБА_24 про те, що в її присутності в ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_8 поясняв та показував де і при яких обставинах він вкрав кабель;
-аналогічних показаннях свідка ОСОБА_25
-показаннях свідка ОСОБА_13 про добровільне зізнання ОСОБА_8 в крадіжках майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Звертає увагу на те, що суд не дав належної оцінки наведеним доказам, які могли істотно вплинути на його висновок.
Також зазначає, що суд зовсім не надав оцінки дослідженим в судовому засіданні показанням свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .
З огляду на наведене просить скасувати вирок суду 1 інстанції в частині необґрунтованого виправдання ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України та постановити свій вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.02.2009 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.
Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримку апеляції, пояснення потерпілого ОСОБА_12 , який також просив вирок суду в частині виправдування ОСОБА_8 скасувати та постановити обвинувальний вирок, пояснення засудженого ОСОБА_8 , який просив вирок суду залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням в приміщення при наведених у вироку обставинах відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, що як і кваліфікація дій за ч.3 ст. 187 КК України апелянтом не оспорюються.
Крім цього, провівши судове слідство, колегія суддів встановила наступні обставини.
05.02.2005 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині «Візит», що на АДРЕСА_3 , скористався тим, що продавець цього магазину відволіклась, і повторно таємно викрав з прилавку гаманець, в якому знаходились належні ОСОБА_11 гроші в сумі 2300 грн.
В період з червня по липень 2007 року ОСОБА_8 неодноразово проникав через вікно на територію Промислової зони будівлі № 21 у м. Южноукраїнську Миколаївської області, де із приміщення складу ПКФ «Калімера» повторно таємно викрав частками кабель різної довжини та маркіровки з мідною основою.
Допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_8 заперечував факти скоєння ним крадіжок майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Стверджував, що обмовив себе на досудовому слідстві та написав явки з повинною під психологічним тиском з боку працівника міліції ОСОБА_13 .
Суд 1 інстанції перевіряв заяву ОСОБА_8 про обставини написання ним явок з повинною та підстави обмови себе у вчиненні вищезазначених крадіжок шляхом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , надання судового доручення про допит в якості свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , які перебували в місцях позбавлення волі.
При цьому, суд при наявності суперечностей в показаннях свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , не зазначив у вироку, чому взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 про надання працівником міліції ОСОБА_13 вказівок свідкам щодо їх показань у відношенні ОСОБА_8 та відкинув показання свідка ОСОБА_13 , який заперечував цей факт і взагалі стверджував, що з його боку недозволені методи слідства до ОСОБА_8 не застосовувалися і той добровільно власноручно написав явки з повинною.
Також суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_27 про те, що ОСОБА_8 розповідав йому про вчинення ним крадіжок кабелю зі складу та грошей в магазині «Візит» в м. Южноукраїнську; показання свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_28 про те, що ніхто із працівників міліції не застосовував до ОСОБА_8 недозволені методи слідства через передачу наркотиків, їжі.
На підставі тільки показань свідка ОСОБА_14 суд зробив висновок про зацікавленість ОСОБА_13 у визнанні винним ОСОБА_8 у вчиненні ним крадіжок майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
На думку колегії суддів такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки показання свідка ОСОБА_14 нічим не підтверджуються і до них слід відноситись критично з огляду на те, що вона є співмешканкою ОСОБА_8 і тому зацікавленою особою у справі.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що при наявності істотних суперечностей між показаннями, які ОСОБА_8 дав на суді і під час досудового слідства, суд 1 інстанції в порушення вимог закону не оголосив показання ОСОБА_8 на досудовому слідстві і не дав їм оцінки у сукупності з іншими доказами по справі.
Як вбачається із оголошених в даному судовому засіданні показань ОСОБА_8 на досудовому слідстві (т.1 а.с. 143, 199, 208, 234) він визнавав себе винним в тому, що в лютому 2005 року в магазині «Візит», скориставшись тим, що продавець цього магазину була зайнята прийомом товару, викрав з прилавку гаманець із грошима. В період з червня по липень 2007 року він неодноразово проникав через вікно на територію Промислової зони у м. Южноукраїнську Миколаївської області, де за допомогою молотка та дошки, яку використав як важіль, здвинув якийсь предмет, який підпирав двері і проник в приміщення складу. В цьому складі він ножівкою відрізав частинами приблизно по 50-80 метрів кабелю з мідною основою та виносив його через другі двері, в яких він попередньо викрутив болт із гайкою. В посадці він обпалював кабель, а мідну основу здавав в прийомні пункти металу в м. Первомайську.
Такі ж показання ОСОБА_8 давав і в судовому засіданні 17.01.2008 року (т.1 а.с.346).
Ці показання ОСОБА_8 колегія суддів вважає достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими перевіреними доказами по справі.
По факту крадіжки майна ОСОБА_11 .
Оголошеними показаннями потерпілого ОСОБА_11 , які він давав на досудовому слідстві і в суді 1 інстанції, встановлено, що 05.02.2005 року в його магазині «Візит», що на бульв. Шевченка, 3 в м. Южноукраїнську Миколаївської області була вчинена крадіжка з прилавку гаманця, в якому знаходилися належні йому гроші в сумі 2300 грн. (т.1а.с.121, т.2 а.с. 89)
Згідно оголошених показань свідка ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ) на досудовому слідстві крадіжку гаманця із грошима в сумі 2300 грн. скоїв 5.02.1005 року чоловік, який знаходився в магазині «Візит» біля прилавку в той час, коли вона приймала товар (т.1 а.с.117, 158).
При дачі показань в суді 1 інстанції ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , Затули вітер) підтвердила свої показання на досудовому слідстві і вказала на підсудного ОСОБА_8 , як на особу, яка скоїла крадіжку гаманця із грошима (виручкою) в магазині «Візит» 5.02.2005 року (т.2 а.с.94).
Аналогічні показання давала на досудовому слідстві і свідок ОСОБА_29 , яка підтверджувала факт крадіжки 5.02.2005 року з прилавку в магазині «Візит» гаманця із грошима (виручкою). Крадіжку виявили після уходу двох чоловіків, один із котрих стояв біля касового апарату на прилавку, де знаходився гаманець із грошима. (т.1 а.с.116).
Факт вчинення ОСОБА_8 крадіжки гаманця із грошима також знайшов своє підтвердження і в письмових доказах:
В явці із повинною від 30.10.2007 року (т.1 а.с.128) ОСОБА_8 повідомив про час, місце та обставини крадіжки гаманця із грошима, що співпадало з даними, які містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ), ОСОБА_29 .
В той же день в ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_8 , знаходячись в магазині «Візит», вказав на прилавок, з якого він, скориставшись зайнятістю продавців, таємно викрав гаманець із грошима (т.1 а.с.131).
Фактичні дані, які були встановлені при відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_8 , повністю підтвердила свідок ОСОБА_30 , в присутності якої ОСОБА_8 вказав на прилавок, з якого він таємно викрав гаманець із грошима. (т.1.а.с.135,т.2 а.с.89)
Вказане ОСОБА_8 місце знаходження гаманця із грошима співпадає із місцем, на яке вказували свідки ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , Затули вітер) та ОСОБА_29 в своїх показаннях.
Згідно даних акту ревізії від 5.02.2005 року була встановлена недостача товару на суму 2300 грн., що відповідає сумі викрадених грошей (т.1 а.с.105).
При пред`явленні фотознімків для впізнання свідок ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ) впізнала ОСОБА_8 , якого вона підозрювала в скоєнні крадіжки гаманця із грошима 5.02.2005 року (т.1 а.с.159).
В матеріалах справи відсутні дані про пред`явлення фотознімків для впізнання свідку ОСОБА_16 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ) в 2005 році.
Тому суд 1 інстанції необґрунтовано віднісся критично до показань цього свідка з огляду на те, що в 2005 році вона не впізнала на фотографії ОСОБА_8 , а в 2007 році вказала на нього, як на особу, яка вкрала гроші із магазину «Візит».
По факту крадіжки майна ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_15 теж підтвердив в апеляційній інстанції факт пропажі належної ОСОБА_12 кабельної продукції різної маркіровки з мідною основою.
Відсутність кабельної продукції в приміщенні складу ПКФ «Калімера» на території Промислової зони будівлі № 21 у м. Южноукраїнську Миколаївської області була встановлена в ході огляду місця події, що підтверджується даними протоколу від 25.07.2007 року. Із цього протоколу також вбачається, що у вказаному ОСОБА_12 місці, де знаходився кабель, маються сліди волочіння, які ведуть до вхідної двері, відкритою на момент огляду. На підлозі рядом із дверима знаходяться болт із гайкою, на які закривалися ці двері. Крім зазначених вхідних дверей в даний склад є вхідні двері із іншого приміщення. Біля цих дверей знаходиться бухта кабелю. Двері відчинені на отвір, який має розміри 50х40х50. Також на місці події були виявлені куски кабелю, полотна від ножівок, молоток, сліди від обпилювання кабелю (т.1 а.с.170-171).
Про обстановку на місці події показував і потерпілий ОСОБА_12 . Його показання в цій частині співпадають із вищеописаною обстановкою.
В явці із повинною від 30.10.2007 року ОСОБА_8 повідомив про те, що саме він скоїв крадіжку належної ОСОБА_12 кабельної продукції на протязі червня-липня 2007 року із приміщення, яке розташоване на території Промислової зони в м. Южноукраїнську Миколаївської області (т.1 а.с.197).
В ході відтворення обстановки та обставин події 6.11.2007 року ОСОБА_8 показав на місці, яким чином проник в приміщення складу «Калімера», а саме через вікно в сусіднє із цим складом приміщення, після чого за допомогою дошки та молотка змістив бухту кабелю, яка була приставлена до двері і в отвір проник в приміщення складу. Також ним було вказане місце знаходження кабелю, який він виносив через вхідні в це приміщення двері частками, відрізаними за допомогою ножівок. Ці двері він відкрив, убравши болт із гайкою. Крім цього ОСОБА_8 вказав на місце в посадці, розташованої на протилежній стороні залізничного вокзалу, де були виявлені сплави різних розмірів і пояснив, що в цьому місці він обпалював кабель, після чого здавав його мідну основу в пункти прийому металу в м. Первомайську. У вказаному ОСОБА_8 місці також була знайдена викинута ним ручка від ножівки, яка була оглянута в той же день (т.1 а.с.211-212, 293).
Фактичні дані, які були встановлені при відтворенні обстановки та обставин події за участю із ОСОБА_8 , підтвердила свідок ОСОБА_24 , яка показала, що ОСОБА_8 давав пояснення про обставини вчинення ним крадіжки кабелю із приміщення складу «Калімера» та показав на місці спосіб проникнення в цей склад, місце знаходження кабелю на момент крадіжки, двері, через які він виносив кабель, попередньо порізавши його на часті. Крім цього, ОСОБА_8 вказав на місце в посадці, де він обпалював гумову оболонку на кабелі. (т.1 а.с.223, т.2 а.с.92)
Дані, які містяться в показаннях ОСОБА_8 на досудовому слідстві і в судовому засіданні 17.01.2008 року, в показаннях потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , в протоколі огляду місця події, в протоколі відтворення обстановки та обставин події узгоджуються між собою і підтверджують причетність ОСОБА_8 до крадіжки належної ОСОБА_12 кабельної продукції.
Наведені докази також спростовують показання ОСОБА_8 в судовому засіданні про неможливість його проникнення в приміщення складу через знаходження тяжкої бухти біля дверей.
Про наявність в складі кабельної продукції свідчать досліджені документи про надходження цієї продукції до КПФ «Калімера» (т.1 а.с.174-181).
Оцінивши досліджені докази у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених: ч.2 ст. 185 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно; ч.3 ст.185 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у сховище.
Орган досудового слідства також вказував на наявність в діях ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки ч.3 ст.185 КК України - завдання значної шкоди потерпілому, виходячи із завданих ОСОБА_12 матеріальних збитків на суму 33 874 грн. 18 коп.
В примітки до ст. 185 КК України вказано, що значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від 100 до 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
А згідно роз`яснень, які містяться в п.22.5 ст.22 Закону України від 22.05.2003 року №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб» сума неоподаткованого мінімуму доходів громадян при кваліфікації злочинів встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.
З огляду на ці роз`яснення на час вчинення злочину ОСОБА_8 в 2007 році сума неоподаткованого мінімуму доходів громадян складала 600 грн., у зв`язку з чим в діях ОСОБА_8 відсутня кваліфікуюча ознака - завдання значної шкоди потерпілому і тому вона підлягає виключенню із обвинувачення.
Таким чином, необґрунтоване виправдання ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України, у відповідності із п.3 ч.1 ст.378 КПК України є підставою для скасування вироку і постановлення нового вироку, яким ОСОБА_8 слід визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України і з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2, 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст.ст. 365,366,378 КПК України, апеляційний суд,-

Апеляцію прокурора задовольнити частково.
Вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.02.2010 року у відношенні ОСОБА_8 в частині виправдання за ч.2,3 ст. 185 КК України скасувати.

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.02.2010 року призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.02.2009 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.

Виключити із обвинувачення ОСОБА_8 кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - завдання значної шкоди потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_8 2300 (дві тисячі триста) грн. на користь ОСОБА_11 ; 33874 (тридцять три тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн. 18 коп. на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України через апеляційний суд Миколаївської області протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Головуючий:

Судді: