487/4129/15-к 23.10.2015
н/п 1-кп/490/510/2015
Справа № 487/4129/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Миколаїв, українець, громадянин України, освіта повна середня, неодружений, офіційно не працюючий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
представник юридичної особи, яка є потерпілим: ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
18 березня 2015 року, в період часу з 09-00 години до 13 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, раніше йому знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу проник на огороджену територію Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" де через отвір в стіні заліз на дах господарської дільниці цеху №27, звідки демонтував 10 із 30 демонтованих спільними злочинними діями листів металу, та намагався їх викрасти на загальну суму 864 гривень, однак довести до кінця свій злочинний умисел не зміг, оскільки був затриманий співробітниками воєнізованої охорони Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" на місці скоєння кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав себе винним і показав суду, що зустрівся з раніше знайомими йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у час та день який не пам`ятає, та вирішили заробити гроші шляхом викрадення металу з приміщення яке не охороняється та розташовано на території Державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара", заздалегідь домовились про транспортний засіб за допомогою якого зможуть вивезти вкрадений метал та здати у пункті прийому металу, а виручені кошти розподілити між собою. У день та час який не пам`ятає, шляхом вільного доступу через отвір у стіні приміщення, заліз на дах звідки демонтував металеві листи (перекриття даху), та склали біля приміщення, чекаючи заздалегідь викликаний ОСОБА_7 вантажний автомобіль, з метою їх перевезення. Свій злочинний умисел довести не зміг, оскільки був затриманий охороною підприємства. У вчиненому щиро кається.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у вчиненому закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у наркологічному диспансері та у лікаря психіатра не перебуває, характеризується за місцем свого проживання посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, працює хоча не офіційно, живе без батьків.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1