Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглядаючи в судовому засіданні в м. Києві 10 грудня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, особи без громадянства, раніше судимого: вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 липня 1995 року за ч. 2 ст. 213 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі; вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 квітня 1998 року за ст. ст. 94, 86-1, ст. 17 ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 222, ст. 42 КК України 1960 року на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Березанського міського суду Київської області від 15 січня 2008 року невідбутий строк покарання 4 роки 10 місяців 20 днів замінений на той же строк обмеження волі, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 09 квітня 2009 року звільненого умовно - достроково на невідбутий строк 3 роки 7 місяців 11 днів,

засуджено:
- за ст. 257 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 5 ст. 185 КК України на 10 років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 187 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України на 5 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 262 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 3 ст. 289 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 квітня 1998 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, раніше судимого: вироком Поліського районного суду Київської області від 11 грудня 1972 року за ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ст. 42 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання; вироком Поліського районного суду Київської області від 18 березня 1977 року за ч. 3 ст. 206 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі, 29 грудня 1979 року звільненого в зв`язку з відбуттям строку покарання; вироком Іванківського районного суду Київської області від 25 жовтня 1995 року за ч. 3 ст. 117 КК України 1960 року на 10 років позбавлення волі, 23 квітня 2005 року звільненого в зв`язку з відбуттям строку покарання; вироком Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2009 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 267-1 КК України на 5 років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання на 2 роки,

засуджено:
- за ст. 257 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі;
- за ч. 5 ст. 185 КК України на 10 років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 187 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України на 5 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2009 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Вироком вирішено цивільні позови у справі, питання судових витрат та речових доказів.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судові рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
На вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подано касаційні скарги, в яких поміж іншого, вони вказують на порушення їх права на захист. Крім того, засуджений ОСОБА_5 є росіянином, особою без громадянства та не володіє українською мовою.
До початку судового розгляду засуджений ОСОБА_5 заявив клопотання про допуск до участі у справі захисника ОСОБА_6 та залучення перекладача на російську мову.
Від засудженого ОСОБА_7 , який утримується під вартою надійшло клопотання про виклик його для дачі пояснень при касаційній перевірці судових рішень, постановлених відносно нього, а також про призначення йому захисника.
Засуджений ОСОБА_8 , який утримується під вартою також надіслав клопотання про виклик його для дачі пояснень при розгляді справи касаційним судом та залучення перекладача на російську мову.
Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника для захисту своїх прав.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 45 КПК України 1960 року участь захисника є обов`язковою коли санкція статті, за якою кваліфікується злочин, передбачає довічне ув`язнення.
З огляду на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 засуджені за вчинення злочину, передбаченого п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, участь захисників при розгляді справи в суді касаційної інстанції є обов`язковою, тому колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 захисника з наданням доручення відповідному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про це та з огляду на те, що засуджений ОСОБА_5 заявив клопотання про допуск до участі у справі саме захисника ОСОБА_6 , допустити його до участі у справі для надання правової допомоги останньому.
Згідно з ч. 2 ст. 19 КПК України 1960 року особам, що беруть у справі і не володіють мовою, якою провадиться судочинство, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною мовою і користуватися послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.
З метою належного забезпечення права засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 користуватисярідною мовою, колегія суддів вважає за необхідне касаційний розгляд кримінальної справи проводити за участю перекладача з української мови на російську та з російської на українську.
Відповідно до вимог ст. 391 КПК України 1960 року у разі потреби, суд вправі запросити осіб, визначених ст. 384 КПК України 1960 року для дачі пояснень.

З огляду на те, що засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 утримуються під вартою та заявили клопотання про виклик їх для дачі пояснень при касаційній перевірці судових рішень, постановлених відносно них, вони підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 19, 45, 391, 392, 394 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Розгляд кримінальної справи щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року перенести на 10 годину 18 лютого 2016 року, про що повідомити осіб, інтересів яких стосується касаційна скарга.
Клопотання засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 задовольнити.
Доручити Київському міському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити засудженому ОСОБА_7 захисника для здійснення захисту за призначенням, забезпечити побачення з ним та його прибуття до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на 10 годину 18 лютого 2016 року для участі в касаційному розгляді справи.
Допустити до участі у справі захисника ОСОБА_6 для здійснення захисту ОСОБА_5 , забезпечити побачення з ним та його прибуття до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на 10 годину 18 лютого 2016 року для участі в касаційному розгляді справи.
Залучити до участі у кримінальному провадженні перекладача на російську мову та доручити відповідному структурному підрозділу апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ забезпечити його участь під час розгляду кримінальної справи щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Доставити під вартою засуджених: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на 10 годину 18 лютого 2016 року для участі у розгляді справи судом касаційної інстанції.

Виконання ухвали в частині конвоювання засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покласти на командуючого Національної гвардії України та Голову Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3