Справа № 580/215/16-к
Номер провадження 1-кп/580/39/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року Лебединський районний сул

Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Підліснівка Сумського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна
середня, не військовозобов`язаного, одруженого, обмежень за станом здоров`я не маючого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:
-16.12.2008 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 81 КК України звільненого умовно-достроково від відбування покарання, не відбутий строк 8 місяців 1 день,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
28.01.2016 року близько 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне збагачення та викрадення чужого майна, через незамкнену хвіртку таємно проник до огородженої території господарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_4 , звідки умисно, таємно вчинив замах на викрадення металевої плити з юшками в повному комплекті вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 472 від 05.02.2016 року, - 449 грн. 50 коп. Вищевказані речі поклав в білий поліетиленовий мішок, який приніс з собою, та намагався винести з будинку, але був помічений сусідами, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і пояснив, що 28.01.2016 року близько 19 год. він вирішив скоїти крадіжку металевих предметів з господарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , так як достеменно знав, що його власниця проживає за іншою адресою. Близько 20 год. цього ж дня він взяв з собою металевий ломик та білий поліетиленовий пакет та пішов до вищевказаного господарства. На подвір`я він потрапив через незамкнену хвіртку. За допомогою металевого ломику зірвав навісний замок на вхідних дверях та проник до будинку, де з груби пічного опалення зняв металеву плиту з юшками та склав її в поліетиленовий мішок. Коли мав винести мішок з будинку, був помічений та зупинений місцевими жителями.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думки учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, коли обвинувачений вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, кваліфікуючою ознакою злочину є повторність.

При обранні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, характеристику обвинуваченого з місця проживання, визнання ним своєї вини, а також відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов.

Враховуючи вищевикладені обставини та думку потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, але, враховуючи, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також на підставі ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України, зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтись на реєстрацію до цих органів.

На думку суду, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності з ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та обрати йому покарання по цьому закону у виді 3 років позбавлення волі. Застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки та, застосувавши ст. 76 ч. 1 п.2,3,4 КК України, покласти на засудженого обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтись на реєстрацію до цих органів.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави 2, банк отримувача ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013, н/р 0010 ККД 24060300, інші надходження, отримувач Лебединське УК/м. Лебедин 24060300 кошти на відшкодування витрат за проведення товарознавчої експертизи № 472 від 05.02.2016 року в сумі 184 грн. 14 коп.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - особисте зобов`язання.

Речові докази: металеву плиту в комплекті та мішок білого кольору, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_4 , вважати їй повернутими, металевий предмет, схожий на монтировку, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Лебединського ВП знищити, як такий, що не має цінностей. Металеву каструлю невеликого розміру та 4 виделки, які знаходяться в камері зберігання речових доказів - повернути потерпілій ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Лебединський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1