Справа № 495/7921/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянки України, незаміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, є студенткою другого курсу Білгород-Дністровської філії ДНЗ «Одеського вищого професійного училища торгівлі та технологій харчування», раніше не судимої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_3

законний представник обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3

головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

12.10.2015 року приблизно о 14.00 годині обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись в парку імені Пушкіна, який розташований по вулиці Першотравневій, м. Білгород-Дністровський, Одеської області більш точну адресу встановити не представилось можливим, побачивши малолітню потерпілу ОСОБА_5 , у якої раптово виник намір на відкрите заволодіння чужого майна, а саме, золотої сережки, яка знаходилась на правій мочці вуха малолітньої потерпілої ОСОБА_5 . Після чого обвинувачена ОСОБА_3 із корисливих мотивів, розуміючи, що її дії можуть бути помічені малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , підійшла до неї та повідомила, що на мочці правого вуха її сережка розстібнулась і почала нібито її застібати. Далі обвинувачена ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, почала смикати сережку на себе та відстібнула з мочки правого вуха малолітньої потерпілої ОСОБА_5 золоту сережку вагою 0,99 грамів вартістю 456 гривень. При цьому малолітня потерпіла ОСОБА_5 відчувала, що обвинувачена ОСОБА_3 відстібає з її вуха сережку та смикає її на себе, але чинити опір обвинуваченій не змогла, оскільки її налякалась. Тим самим обвинувачена ОСОБА_3 відкрито викрала майно малолітньої потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 456 гривень. Після чого обвинувачена ОСОБА_3 з викраденим майном з місця події зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом законного представника обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_7 , допитом законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, допитом законного представника ОСОБА_7 , допитом законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила наступне. 12.10.2015 року вона проходила практику в Білгород-Дністровській загальноосвітній школі № 5 та о 14.00 годині пришла в парк імені Пушкіна м. Білгород-Дністровський щоб зустрітися зі своєю подругою. В цей момент в парку вона побачила потерпілу ОСОБА_5 , підійшла до неї та сказала, що у неї розщебнута сережка. Вона спочатку застебнула сережку, а потім вирішила розстебнути її та заволодіти нею, оскільки мала борги у сумі приблизно 400-500 грн. Після того як вона зняла сережку з потерпілої то попрямувала вулицею з подругою в іншій бік міста, але через деякий час була затримана співробітниками міліції і коли ті виясняли обставини справи, то вона проковтнула сережку потерпілої. На даний час її батьки відшкодували потерпілій завданий збиток. У скоєному щиро розкаялась та просила її суворо не карати.

У судовому засіданні законний представник обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачена ОСОБА_3 є його донькою. Про те, що його донька скоїла злочин, він дізнався від своєї дружини. Він має на неї вплив, вона є слухняною дитиною, навчається добре в училищі. Просив суворо не карати обвинувачену, оскільки вона зробила для себе висновки, переглянула свій уклад життя.

У судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 пояснила, що потерпіла ОСОБА_5 є її донькою котрій тільки виповнилось дев`ять років. 12.10.2015 року після обідньої перерви вона прийшла на роботу. Їй зателефонувала донька, яка плакала та розповіла, що вона поверталась зі школи та у парку якась невідома дівчина розстебнула її сережку та забрала собі. Її чоловік одразу направився до доньки та згодом по дорозі вони зустріли обвинувачену ОСОБА_3 , яка не зізналась у викраденні сережки, а навпаки її проковтнула. Після чого він викликав співробітників міліції. На даний час батьки обвинуваченої відшкодували завданий збиток у повному обсязі, вона та її донька не мають будь-яких претензій до обвинуваченої. Просила суворо не карати обвинувачену, оскільки у такому віці, вважала, що це був необдуманий вчинок.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, добровільне відшкодування батьками завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, є студенткою другого курсу Білгород-Дністровської філії ДНЗ «Одеського вищого професійного училища торгівлі та технологій харчування», позитивну характеристику за місцем навчання, її неповнолітній вік, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає у благополучній сім`ї з батьками, має постійне місце проживання та реєстрації, відповідно до акту обстеження умов проживання обвинуваченої ОСОБА_3 умови, в яких вона проживає є задовільні, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаялась у скоєному, у повному обсязі відшкодовано завданий збиток потерпілій, потерпіла та її законний представник претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не мають.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин у неповнолітньому віці, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає у благополучній сім`ї, щиро розкаялась у скоєному, потерпілій відшкодовано заподіяну шкоду, потерпіла та її законний представник претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не мають, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 104, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити їй іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченої та прокурору.

СУДДЯ