Справа№ 2018/1-830/11
н/п 1-в/640/252/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р.
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Київського МРВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого 17.10.2011року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, за ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, засудженого 20.03.2012року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 296 КК України до 3-х років позбавлення волі на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, згідно вироку суду мешкав за адресою АДРЕСА_1 , згідно матеріалів справи мешкав за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 від подальшого відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,-
29.10.2015 року кримінально-виконавча інспекція звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що на виконанні КВІ Київського району перебуває вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2012року відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 296 КК України та на підставі ч.4 ст. 70 УК України призначено остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки. На підставі ст. 76 КК України засудженого було зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції. Засудженого було ознайомлено з порядком та умовами відбування іспитового строку та встановлено часи явки для реєстрації, однак засуджений на реєстрацію не з`являвся, іспитовий строк засудженого закінчився 20.03.2015року та оскільки КВІ здійснює контроль за поведінкою засудженого лише у період іспитового строку заступник начальника Київського МРВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області звернувся до суду з дійсним поданням.
Представник кримінально-виконавчої інспекції в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином.
Засуждений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2012року за ч.2 ст. 296 КК України та на підставі ч.4 ст. 70 УК України йому призначено остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки. На підставі ст. 76 КК України засудженого було зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
29.06.2012року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Засудженому було встановлено день реєстрації 2-й понеділок кожного місяця.
10.09.2012року ОСОБА_6 у встановлений для реєстрації день до КВІ не з`явився про поважність причини неявки не повідомив, за що 12.09.2012 року засудженому було винесено письмове попередження. Також засуджений повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, згідно отриманих матеріалів з Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_6 за вищевказаною адресою не мешкає.
03.10.2012року співробітниками відділу СВ ГУ МВС України у Харківській області була порушена кримінальна справа за № 10120041 за ознаками злочину,передбаченого ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2012 року у відношенні громадянина ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із знаходженням його у Харківському слідчому ізоляторі м. Харкова. 12.07.2013 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова засудженому змінили запобіжний захід на домашній арешт.
13.06.2014року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.
28.07.2014року засудженому було направлено виклик до кримінально-виконавчої інспекції Київського району УДПтСУ в Харківській області на 04.08.2014 року.
04.08.2014року засуджений з`явився до КВІ, де був повторно ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку. ОСОБА_6 повторно було роз`яснено, що за невиконання обов`язків, встановлених вироком суду, іспитовий строк буде скасовано, а засудженого буде направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Засудженому було змінено день явки для реєстрації на 2-й вівторок кожного місяця.
З 12.08.2014 року засуджений до КВІ за викликами та для реєстрації не з`являвся, про поважність причин неявки не повідомляв.
Згідно ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінально- процесуальним законодавством.
18.03.2015року до Київського районного суду м. Харкова було направлено подання про скасування іспитового строку і направлення засудженого у місця позбавлення волі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 року у задоволенні подання КВІ було відмовлено оскільки ст. 539 КПК України не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у відсутності засудженого, та суд відмовив у задоволенні подання у зв`язку з його передчасністю. Вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого ОСОБА_4 до місця позбавлення волі можливе лише після його конвоювання до суду, та розгляду подання про оголошення розшуку.
Представником КВІ було направлено подання до Київського РВХМУ ГУМВС України в Харківській області про передачу матеріалів для оголошення розшуку у відношенні засудженого ОСОБА_4 , однак доказів розгляду подання в матеріалах справи відсутні.
Період іспитового строку ОСОБА_4 закінчився 20.03.2015 року.
Згідно ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме : виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.
Згідно ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виконував покладені на нього обов`язки, крім того вчинив новий злочин, тому звернення КВІ з поданням про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінчення іспитового строку є безпідставним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 539 КПК України, суд,-
В задоволенні подання заступника начальника Київського РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_3 про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_4 - відмовити.
Особову справу на засудженого ОСОБА_4 - повернути до кримінально-виконавчої інспекції Київського районного підрозділу.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1