Справа № 11/2190/232/2012 року Головуючий в 1 інстанції Терещенко О.Є.
Категорія: ч.2 ст.187,ч.2 ст.309 КК України Доповідач Буженко Н.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - Буженко Н.В.;

суддів: Черствої Є.О.;

ОСОБА_1;

з участю прокурора - Старостенка Р.А.;

засуджених: ОСОБА_2;

ОСОБА_3;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_2 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2011 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий: 5.03.2002 р. за ч.3 ст.185 КК України два роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки; 8.07.2002 р. за ч.1 ст.309 КК України два роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки; 15.05.2003 р. за ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України вісім років позбавлення волі, постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.09.2007р. не відбуту частину покарання замінено більш мяким покаранням у вигляді обмеження волі на не відбутий засудженим строк; постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2008р. звільнений від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на два роки три місяці і шістнадцять днів;

засуджений за ч.2 ст. 187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, за ч.2 ст.309 КК України на чотири роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання сім років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання рахувати з 10.11.2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишено без змін тримання під вартою.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в силу ст.89 КК України раніше не судимий;

засуджений за ч.2 ст. 187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, з відбуттям покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання рахувати з 10.11.2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишено без змін тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

Згідно до вироку суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за те, що 30.12.2008 року, о 22.30 годині, знаходячись на вул. Мічуріна в м. Каховка Херсонської області, в районі стадіону «Олімпійський», ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_3, який знаходився у стані алкогольного спяніння, з корисних спонукань, з метою заволодіння чужим майном, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_5, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, в результаті чого ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості і заволоділи майном потерпілого, заподіявши йому матеріальну шкоду на загальну суму 644грн.

Крім того, ОСОБА_2, будучи раніше судимим за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.309 ч.1, 307 ч.2, 311 ч.2 КК України, в один з днів серпня 2009 року, незаконно, не маючи на те спеціального передбаченого законом дозволу без мети збуту, знаходячись на вулицях м. Каховка Херсонської області, придбав шляхом зівання дикоростучих сухих рослин маку, які переніс до свого місця мешкання пр. Ворошилова, б. 26, кв. 162 в м. Каховка Херсонської області, де, шляхом подрібнення, виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб макову соломку висушену, вагою 45,0 г., яку, з метою подальшого особистого вживання, зберігав за місцем свого помешкання та носив при собі по м. Каховка до моменту виявлення та вилучення її працівниками міліції 18.08.2009 року під час проведення його особистого огляду.

В апеляції адвокат ОСОБА_4, вважає, що суд дав неналежну оцінку доказам в справі, в звязку з чим припустився помилки в кваліфікації дій ОСОБА_3 та призначив покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого, особі засудженого та обставинам, що помякшують його вину. Просить вирок суду стосовно ОСОБА_3 змінити, перекваліфікувати його дії на ч.1 ст. 122 КК України та помякшити покарання.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2 вказує на незаконність вироку суду, у звязку з однобокістю та неповнотою проведеного по справі досудового слідства і дізнання, а також грубих порушень в ході попереднього слідства,а саме ст.ст.22,60,64,75,76,194,196 КПК України. Вважає, що його дії кваліфіковані неправильно. Просить взяти до уваги його стан здоровя, характеристику з СІЗО, що він працює і має подяку, те, що потерпілий сам спровокував бійку і не має претензій, його соціальне положення, та на підставі цього скасувати вирок суду, його дії перекваліфікувати з ч.2ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, а справу направити в суд першої інстанції на нове досудове та судове слідство.

Заслухавши суддю-доповідача, висновок прокурора, який вважав за необхідне залишити апеляції засудженого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_4 без задоволення, доводи засудженого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію, та в останньому слові вважав, що його дії слід перекваліфікувати з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України тому просив направити справу на новий судовий розгляд, доводи засудженого ОСОБА_3, який підтримав апеляцію адвоката ОСОБА_6 та в останньому слові просив перекваліфікувати його дії з ч.3 ст. 187 на ст. 122 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину за обставин, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема їх винність підтверджується особистими показами засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на досудовому слідстві та у суді, які під час допитів, відтворення обставин події злочину та під час судового розгляду справи підтвердили той факт, що ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5, а ОСОБА_2 забрав у потерпілого мобільний телефон, але діяли вони незалежно один від одного без попередньої змови, ОСОБА_3 наніс ушкодження у відповідь на нецензурну лайку потерпілого, а ОСОБА_2 підібрав мобільний телефон, який випав з кишені потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 30.12.2008 року коли він повертався з кафе додому його перестріли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 раніше йому незнайомі. ОСОБА_3 вдарив його ззаду по шиї від чого він впав, після цього його почали обидва бити в різні частини тіла та по голові. ОСОБА_7 сів йому на спіну, викрутив руки та обшукав його кишені, забравши мобільний телефон, гроші та цигарки. Після чого обидва втекли. Йому були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості та матеріальна шкода на суму 644 грн.

Ці покази потерпілого узгоджуються з його показами на досудовому слідстві під час його допиту (т.2 а.с.50), очних ставок з ОСОБА_2 та ОСОБА_3І.(т.1 а.с.92-95) та відтворення обставин та обстановки події злочину (т.2 а.с.96-99), а також з даними, викладеними в явках з повинною ОСОБА_2 (т.1 а.с.34) та ОСОБА_3 (т.1 а.с.37) та в протоколах відтворення обставин та обстановки події злочину з їх участю (т.1 а.с.100-104).

Згідно до висновків судово-медичної експертизи ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості (т.1 а.с.55).

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 04.01.2009 року ввечері ОСОБА_2 приніс йому додому і запропонував купити у нього мобільний телефон, пояснюючи йому, що він не крадений. Він купив вказаний телефон, але через деякий час було зясовано, що телефон крадений і він добровільно видав його працівникам міліції, що підтверджується протоколом від 08.01.2009 р. (т.1 а.с.33), а також протоколом огляду телефону (т.1 а.с.41).

Таким чином, доказами, зібраними в матеріалах справи, ретельно перевірених судом, та зібраними під час проведення судового слідства спростовуються твердження засудженого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_4 про неправильну кваліфікацію їх дій, тому, на думку колегії суддів, суд правильно зробив висновок про доведеність їх вини, поклавши в основу вироку покази засуджених на досудовому слідстві та правильно кваліфікував їх дії за ст. 187 ч.2 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що твердження засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_4 у апеляціях про однобокість та необєктивність судового слідства та неправильну кваліфікацію його дій - є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи, відсутні й дані, які б свідчили про необєктивність чи упередженість з боку слідчих органів та суду щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Крім того, проведеною перевіркою фактів застосування недозволених методів ведення слідства не встановлено.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час досудового та судового слідства не допущено порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновки суду про винність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за який їх засуджено.

Давши належну оцінку доказам, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст. 187 ч.2 КК України, а призначене судом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, з урахуванням помякшуючих та обтяжуючих вину обставин..

З урахуванням наведеного апеляції засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2011 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити без змін.

Головуючий __________________

Судді: __________________

__________________