Справа № 461/2904/15-к
Провадження № 1-кп/461/78/16
Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ,
їх захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання потерпілого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ,-
в с т а н о в и л а :
В судовому засіданні потерпілий заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_6 на тримання під вартою.
Захисник потерпілого в судовому засіданні підтримав внесене клопотання.
Обвинувачені та їх захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.
Заслухавши клопотання потерпілого та думки інших учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_6 не ухиляються від явки до суду, незнищують, не ховають, не спотворюють будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім цього, покликання потерпілого на наявність ризику про незаконний вплив обвинувачених на нього та свідка у цьому кримінальному провадженні спростовуються наступним.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Суд при вирішенні клопотання враховує особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , а саме те, що такі обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимі.
Потерпілим в судовому засіданні не доведено, що ризики невиконання обвинуваченими процесуальних обов`язків під час судового розгляду відповідають важкості виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Керуючись ст.ст.56, 331 КПК України, суд,
у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала є остаточна та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1