н/п 1-кс/640/8389/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
Прокурор відділу прокуратури Харківській області молодший радник юстиції ОСОБА_5 01.12.2015 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, у якому просив накласти арешт на автомобіль ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та яким на момент ДТП керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , та надати можливість слідчому і прокурору зберігати даний транспортний засіб на спеціальному майданчику зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів м. Харкова.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний для з`ясування параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Старшим слідчим з ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 в ході огляду місця події 01.12.2015 вилучено автомобіль ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та направлено для зберігання на спеціальний майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів м. Харкова.
Прокурор вказав, що за таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Прокурор також вказав, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, з боку ОСОБА_7 , який заінтересований у результатах кримінального провадження як безпосередній учасник ДТП.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задоволення пояснивши, що арешт автомобіля необхідний для проведення додаткового огляду днища автомобіля на предмет наявності біологічних речей.
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на автомобілі ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 відсутні будь-які пошкодження, що підтверджено протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015. Зазначив, що на вимогу слідчого чи прокурора автомобіль буде надано для огляду чи проведення експертизи та вказав, що власник зобов"язується не продавати автомобіль.
Власник автомобіля ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 та користувач автомобілем ОСОБА_7 у судове засідання не з"явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна ОСОБА_6 та користувача автомобілем ОСОБА_7 .
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення цивільного позову та для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Враховуючи те, що автомобіль ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , був вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015 р., відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 КПК України, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, отже суд вважає, що необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 , відчуження, продаж та керування зазначеного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.107,170-173,309, 372 КПК України,
Накласти арешт на вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015 р. автомобіль ТАТА LPT 613/58, р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити спеціальний майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів м. Харкова, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1