АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1152/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №645/2245/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України
13 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2015р. стосовно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Указаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, інвалід 3 групи, пенсіонер, холостий, має неповнолютню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3(три) роки. На підставі п.п.«в», «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. ОСОБА_9 звільнено від відбування основного та додаткового покарання призначеного вказаним вироком.

Цим же вироком задовольнити частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_9 та Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди.

Так, з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 стягнуто:

- матеріальної шкоди 12867(дванадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 00коп;

- моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.,

в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Цим же вироком вирішені питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у порядку передбаченому ст.ст.124, 100 КПК України.

Згідно вироку 16.02.2012р., о 20год. 24хв., ОСОБА_9 керував належним ОСОБА_10 технічно-справним автомобілем «Вольво 940», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по пр. 50 річчя СРСР в Харкові, з боку пр. Московського в напрямку вул. Олімпійської, зі швидкістю 60км/год.

Під час руху, в районі нерегульованого пішохідного переходу, що розташований біля буд. 58 по пр. 50 років СРСР в м. Харкові, водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п.1.5, 12.3 та 18.1 «Правил дорожнього руху України», згідно яких: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; водій транспортного засобу, що наближається до регульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїжджу частину зліва направо за напрямком руху автомобіля «Вольво 940».

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_11 , були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, від яких остання померла на місці події. Причиною смерті громадянки ОСОБА_11 виявилася поєднана тупа травма тіла з множинними переломами кісток скелета, розвитком шоку.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржуючи встановлені районним судом фактичні обставини справи, кваліфікацію та покарання звертає увагу на те, що суд неправильно розв`язав цивільний позов оскільки його цивільна відповідальність була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АА/7322666 згідно якого відшкодовується шкода заподіяна життю і здоров`ю та майну. В зв`язку з чим апелянт просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та ухвалити в цій частині свій вирок яким задовольнити позовні вимоги потерпілої до страхової компанії, і у зв`язку з цим зменшити суму стягнутої з нього моральної шкоди з 100000(сто тисяч) грн. 00коп. до 30000(тридцяти тисяч) грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, в підтримку своєї апеляції, прокурора, потерпілої та її представника які погоджувались з доводами апеляції та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1, 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і він вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Встановлені судом фактичні обставини вчинення злочину обвинуваченим кваліфіковані районним судом за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Виходячи з раніше наведеної процесуальної норми, апеляційна інстанція перевіряє лише правильність розв`язання районним судом заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову до ОСОБА_9 та Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Як випливає з вироку, потерпілій було відмовлено у задоволенні її позовних вимог до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» лише тому, що в судовому засіданні ані потерпіла, ані її представник не змогли пояснити суду з чого складається сума страхового відшкодування в розмірі 100000,00грн., яку потерпіла просить стягнути зі страхової компанії, та не вказали, з яких підстав потерпіла просить стягнути цю суму зі страхової компанії.

Таке мотивування прийнятого судом рішення, на переконання колегії суддів суперечить не тільки вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а й самій логіки інституту страхування.

При цьому, сам факт наявності страхового полісу не викликає сумніву, оскільки матеріали кримінального провадження містять ксерокопію цього договору (т.1 а.с.36).

В супереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не дивлячись на настання договірних умов страхування районний суд не стягнув заподіяну обвинуваченим шкоду життю, що колегія суддів вважає порушенням матеріального закону.

Наведене, на думку колегії суддів, свідчить про порушення процесуальних прав як цивільного позивача так і відповідача, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення цивільного позову стосовно стягнення матеріальної шкоди і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку суду.

Разом з цим, так як у даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості переглянути вирок суду в частині вирішення цивільного позову стосовно стягнення шкоди шляхом повторного дослідження вказаних обставин кримінального провадження, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, в ньому відсутнє обґрунтування прийнятого судом рішення, а також посилання на положення закону, якими керувався районний суд тому, не дивлячись на відсутність заперечень, щодо зменшення суми стягнутої з ОСОБА_9 моральної шкоди колегія суддів вважає, що позовні вимоги потерпілої є взаємозалежними і тому повинні вирішуватись одночасно.

Тому, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу реалізації їх права на захист, ухвалений вирок в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки апеляційною інстанцією встановлені порушення матеріального закону, які апеляційна інстанція не змозі виправити то колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню оскільки вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову слід скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2015р. стосовно ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 скасувати та призначити з цього приводу новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині цей же вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді