ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 514/1651/15-к
Провадження по справі № 1-кп/514/5/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000386 від 02 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Євгенівка Тарутинського району, Одеської області, громадянки України, незаміжньої, освіта неповна середня, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У період з 01 вересня 2015 року по 02 вересня 2015 року обвинувачена ОСОБА_4 з відому та дозволу потерпілого ОСОБА_5 перебувала в гостях та залишилася спочивати у його домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де виявила, що потерпілий ОСОБА_5 зберігає грошові кошти, які знаходились у сумці і вирішила ними таємно заволодіти.

Так в ніч з 01 вересня 2015 року на 02 вересня 2015 року, біля 02 години 30 хвилин перебуваючи в гостях у потерпілого ОСОБА_5 , впевнившись, що навколо нікого не має, господар будинку та члени його сім`ї відпочивають, за її діями ніхто не спостерігає, обвинувачена ОСОБА_4 вирішила таємно викрасти гроші. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, бажаючи заволодіти чужим майном, з метою особистого збагачення за рахунок потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів обвинувачена ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти з сумки у сумі 1500 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 та о 06 годині 15 хвилин 02 вересня 2015 року, зникла з місця скоєння злочину і на власний розсуд розпорядилася викраденими грошима, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи, що між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, а саме 01 грудня 2015 року була укладена угода про примирення, за якою обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою вину у вчиненому кримінальному злочині за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаялася, між сторонами була досягнута домовленість про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу розміром шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( одна тисяча двадцять гривень) - суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд, у відповідності до ч. 1 ст. 473 КПК України та ч. 5,7 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 їх права та наслідки укладення та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 , як і потерпілий ОСОБА_5 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження зазначеної вище угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про примирення затвердити, а обвинувачену ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370-374, 468-469, 473-475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 01 грудня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000386 від 02 вересня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( одна тисяча двадцять гривень) .

Речові докази: джинси, футболку, балетки - повернути власнику, а саме ОСОБА_4 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченій та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1