Справа №: 343/2262/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/146/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/146/15, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000641 від 13.10.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Обвинувачений, за період 2012 року шляхом обману та зловживання довірою працівників управління соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації отримав державні (бюджетні) кошти в сумі 1337,89 грн., які йому виплачувались, як компенсаційні виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років, та як державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

Так, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння державними коштами, без законних на те підстав, у вигляді безпідставно нарахованої та виплаченої соціальної допомоги, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи його настання, шляхом обману та зловживання довірою працівників управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА, не повідомляючи їх про перебування за межами України на сезонних роботах у Російській Федерації впродовж періодів з 29.06.2012 року по 26.09.2012 року, 31.10.2012 року по 19.12.2012 року незаконно отримав компенсаційну виплату в сумі 76,10 грн. по догляду за особою, яка досягла 80 років- за ОСОБА_6 , хоча фактично не здійснював догляд за перестарілою особою, перебував на сезонних роботах за межами України та отримував додаткові джерела для існування. Крім того, в порушення ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п.п.10,12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 832, впродовж періоду 2012 року незаконно отримав державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я в сумі 1261,79 грн., хоча фактично протягом вказаного періоду останній перебував на сезонних роботах за межами України та отримував додаткові джерела для існування крім незаконно отриманої компенсаційної виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років. Всього, ОСОБА_5 за період 2012 року шахрайським способом отримав державні кошти в сумі 1337,89 грн., які йому виплачувались, як компенсаційні виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років та, як державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

В даному кримінальному провадженні, 30.10.2015 року між сторонами кримінального провадження: старшим прокурором Долинської міжрайпрокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої сторони узгодили, що за скоєння даного злочину ОСОБА_5 призначається покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 680,00 гривень. В тексті угоди передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. У вчиненому розкаюється та добровільно відшкодував завдані збитки.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 680,00 гривень. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі, підтвердила, що угода укладена добровільно.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 30.10.2015р. між сторонами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 190 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст.473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути укладений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував матеріальні збитки, позитивно характеризується по місцю проживання.

Таким чином, суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості укладеної між старшим прокурором Долинської міжрайпрокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , із призначенням обвинуваченому узгодженої міри покарання у виді штрафу і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.10. 2015 року, укладену між старшим прокурором Долинської міжрайпрокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за №0000641 від 13.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

Запобіжний захід не обирався.

Судових витрат по справі немає .

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: