ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2012 року Зміївський районний суд, Харківської області, в складі:

головуючого - Бібіка О.В..,

за участю секретаря - Онацької В.В.

з участю прокурора - Голуб І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зміїв, кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянин, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлучений, зареєстрованого вул.. Леніна буд..43 кв.18, фактично проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

за ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2012 року близько 01-00 години, ОСОБА_1. маючи умисел на скоєння крадіжки із квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2. Скориставшись тим, що його дії ніким не були помічені, переслідуючи корисливу мету крадіжки, перебуваючи в стані алкогольного спягніння, шляхом пошкодження навісного замка проник всередину вказаної квартири, де виявив та викрав кухонний стіл, вартістю 270 грн., 2 кухонних стільці, вартістю 80 грн. кожен, електронагрівач марки Сатурн, вартістю 150 грн., люстру триріжкову, вартістю 98 грн., палас синтетичний, розміром 3х2 м., вартістю 240 грн., кухонний ніж, вартістю 10 грн.

Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

У відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 67 від 20.08.2012 року, крадіжкою вказаних речей власнику ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди на суму 928 гривень.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного суспільно-небезпечного діяння та доведеність вини ОСОБА_1Б.у його вчиненні учасниками процесу не оспорювалась і вони не наполягали на дослідженні всіх доказів, що є у справі, суд знаходить недоцільним їх дослідження і прийшов до висновку, обмежитись допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують особу підсудного у відповідності до ч.3 ст. 299 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1Б визнав себе винним у вчиненні вищеописаних суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі, та підтвердив свої показання, дані в ході досудового слідства. В скоєному щиро кається.

Вина підсудного ОСОБА_1Б у скоєнні вище вказаного злочину доказана в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінальної справи та підсудним не оспорювались.

Дії підсудного ОСОБА_1Б які виразились у таємному викраденні чужого майна, з проникненням у житло, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

При вирішенні питання відносно виду та міри покарання ОСОБА_1Б суд враховує щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, що у відповідності до ст.66 КК України визнається судом як обставини, які помякшують покарання.

Обставиною відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1Б суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1Б встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1Б, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, наслідки, які наступили, дані про особу підсудного.

За наведених обставин справи, з урахуванням обставин, які помякшують, та відсутності обставини, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначення покарання ОСОБА_1Б за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції даної статі.

Враховуючи характер та ступінь суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу винного ОСОБА_1, де він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність претензій з боку потерпілого, що вказує на наявність декількох обставин які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_1Б без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення підсудного від відбування покарання , застосувавши ст.. 75 КК України.

На період іспитового строку суд покладає обовязки на ОСОБА_1, передбачені ст.76 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 299,323,324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити

ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_1 такі обовязки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи,

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

3) періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: кухонний стіл, два стільці, електронагрівач Сатурн, палас, люстру, та кухонний ніж, передані на зберігання власнику ОСОБА_2, дозволити їй використовувати за призначенням.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Бібік О.В.