г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/223/16-к
Номер провадження 1-кп/213/82/16
В И Р О К
Іменем України
18 лютого 2016 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063, за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне, Октябрьського району, Приморського краю, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 30.09.1997 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 5 місяців позбавлення волі, звільнився 20.12.1997 року по відбуттю строку покарання; 27.09.1999 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.09.2002 року згідно ухвали Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2002 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 4 місяця 1 день; 07.09.2007 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, ст. 75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, згідно постанови Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2009 року скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком і направлено для відбуття покарання за вироком; 26.08.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 27.06.2012 року згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.06.2012 року умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 13 днів; 30.07.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 30.01.2015 року по відбуттю строку покарання. Мешкає за адресою: АДРЕСА_1
в скоєнні злочину за ст. 190 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим: 30.09.1997 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 5 місяців позбавлення волі, звільнився 20.12.1997 року по відбуттю строку покарання; 27.09.1999 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.09.2002 року згідно ухвали Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2002 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 4 місяця 1 день; 07.09.2007 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, ст. 75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, згідно постанови Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2009 року скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком і направлено для відбуття покарання за вироком; 26.08.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 27.06.2012 року згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.06.2012 року умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 13 днів; 30.07.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 30.01.2015 року по відбуттю строку покарання, маючи не зняті та не погашені судимості у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Так, 08.01.2016 року приблизно о 22.30 годині ОСОБА_4 знаходився в гостях у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де на кухні зазначеної квартири, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи засновані на знайомстві довірливі відносини з потерпілою ОСОБА_5 , під приводом здійснення дзвінку попросив у ОСОБА_5 її мобільний телефон «Lenovo А2800» чорного кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 23 від 28.01.2016 року становить 1479 грн., із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 23 від 28.01.2016 року становить 15грн., й повідомив потерпілій про те, що після здійснення дзвінку поверне їй мобільний телефон, хоча робити цього не збирався. Після того як ОСОБА_5 , будучі впевненою в добропорядності намірів ОСОБА_4 , передала вищезазначений телефон із сім-карткою ОСОБА_4 , останній із належним потерпілій майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1494 гривень.

Своїми умисними діямиОСОБА_4 вчинив злочин за ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
28.01.2016р. між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за якою: сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст.190 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 , як в ході досудового розслідування так і в суді свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання.

Обвинувачений характеризується посередньо, раніше судимий, звинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, не працює, не одружений, освіта повна загальна середня, в лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Обвинувачений розкаюється у вчиненому. Суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачено санкцією ч.2 ст. 190 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, не суперечить вимогам ст. 68 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право, затвердити угоду. Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 28.01.2016р., на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст.190 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід не обирати.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування залишити в матеріалах даного кримінального провадження, та вважати їх другим томом даної справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1