Справа № 738/1544/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/963/2015
Категорія - ст.82 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 04.07.2013 року Приморським районним судом м.Одеси, ухвалою Менського районного суду від 17.04.2014 року вирок приведено у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 року та ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.1 ст.127, ч.2 ст.365, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України, вказавши що він відбув відповідну частину покарання та заслуговує на застосування такої пільги.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2015 року у застосуванні до засудженого ОСОБА_6 ст.82 КК України відмовлено.

В основу свого рішення суд поклав те, що в дійсності засуджений не працевлаштований, бажання працевлаштуватись на виробництві не виявляє та відмовляється виконувати роботи по благоустрою установи. Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 82 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання. Динаміки, яка б свідчила про виправлення засудженого в судовому засіданні не було здобуто, а тому задоволення даного клопотання є передчасним.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього ст.82 КК України і замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що раніше накладене на нього стягнення було знято та погашено на підставі ст.100,101 КВК України. Також поза увагою суду залишилось те, що на даний час засуджений серйозно хворіє, а тому не може бути працевлаштований. А тому на його думку суд незаконно, однобоко та необґрунтовано прийняв рішення по справі.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали особової справи, судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів справи та з характеристики засуджений ОСОБА_6 фактично відбув половину призначеного покарання, в Одеському СІЗО режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.

В Менській виправній колонії № 91 міру покарання відбуває з 03.03.2014 року.

Однак, при цьому за час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що тримав стягнення правами начальника відділення, яке на даний час погашене. На виробництві установи не працевлаштований, бажання працевлаштуватись на виробництві установи не виявляє. Відмовляється виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії, а саме роботу по благоустрою установи. Заохочень не має. Заходи виховного та культурно масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, відвідує, реагує на них посередньо. Власної участі у них не приймає. Виявив бажання займатись за програмою диференційного виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку почав реалізовувати, а саме відвідує спортивний майданчик. Схильний до створення конфліктних ситуацій.

Тобто, недотримання правил внутрішнього розпорядку протягом всього строку відбування покарання, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи свідчить про несумлінну поведінку засудженого, що перешкоджає застосуванню відносно нього ст.82 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, тому що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4