Справа № 539/4431/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , володільця тимчасового вилученого майна ОСОБА_4 , представника володільця тимчасового вилученого майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника володільця тимчасового вилученого майна - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
До Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга представника володільця тимчасового вилученого майна - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки « Фіат Добло 2009 року випуску» д.н.з. НОМЕР_1 .

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні слідчого СВ Лубенського відділу НП ГУ в Полтавській області ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження №0001688, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2015 року за фактом злочину передбаче¬ного ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Процесуальним прокурором у вказаному кримінальному провадженні є прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3

19.12.2015 року на автодорозі Київ-Харків на АЗС «Амік» поб¬лизу с. Пишне Лубенського району ОСОБА_4 намагався вчинити крадіжку дизельно¬го палива в кількості п`ять літрів з автомобіля ДАФ ДНЗ НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 .

Після вчинення крадіжки, коли ОСОБА_4 вже склав шланг та сів у власний авто¬мобіль, він був затриманий працівниками правоохоронних органів.

В цей же день 19.12.2015 року у ОСОБА_4 прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 тимчасово вилучив автомобіль « Фіат Добло» 2009 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 , який належить йому, технічний паспорт на нього, ключі від нього та дизельне паливо в кількості 125 літрів, 120 літрів з яких ним було офіційно прид¬бано на АЗС.

В даний час кримінальний процесуальний закон не передбачає кримінальних пра¬вопорушень, які підслідні слідчим підрозділам Національної поліції, а тому 23.12.2015 року представник був змушений звертатися з клопотанням до прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , на підставі договору про надання пра¬вової допомоги у кримінальному провадженні

від 21.12.2015 року, в тому числі і про пове¬рнення тимчасово вилученого у нього майна.

24.12.15 прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 своєю постано¬вою в частині задоволення клопотання щодо повернення вилученого майна відмовив.

У відповідності до листа Лубенського міськрайонного суду № Н-01-29 від 24.12.15 Лубенська місцева прокуратура та Лубенське відділення НП ГУ в Полтавській області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у ОСОБА_4 з 19.12.15 до Лу¬бенського міськрайонного суду не зверталися.

Вилучене у ОСОБА_4 майно не відповідає критеріям ст.167 КПК України, у зв`язку з цим арешт на тимчасово вилучене майно не накладався, потреба в його пода¬льшому утриманні відсутня.

До цього часу вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, та не¬законно перебуває на зберіганні Лубенського відділу НП ГУ в Полтавській області за ад¬ресою м. Лубни, вул. Київська, 2 Полтавської області.

Будь-яке рішення у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, щодо негайного пове¬рнення тимчасово вилученого майна особі, у якої його було вилучено, до цього часу ніким не прийнято.

Просить слідчого суддю визнати бездіяльність прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 незаконною та зобов`язати даного прокурора повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме : автомобіль марки « Фіат Добло» 2009 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 , який належить йому, технічний паспорт на нього, ключі від нього та дизельне паливо в кількості 125 літрів .

В судовому засіданні володілець тимчасово вилученого майна та його представник подану скаргу підтримали з викладених у ній мотивів.

Прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення даної скарги заперечив, та вказав, що автомобіль марки « Фіат Добло» 2009 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 , дійсно належить відповідно до реєстраційних документів ОСОБА_4 . Ключі, технічний паспорт та дизельне паливо в кількості 125 літрів також було вилучено в ході огляду місця події 19.12.2015 року. Дане майно має статус тимчасово вилученого та відповідною постановою від 19.12.2015 року визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0001688 . В межах даного провадження підозра нікому не повідомлена на час розгляду даної скарги. У зв`язку із чим він не мав процесуальної можливості звернутися до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на відповідне майно.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу.

Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.98 Кримінального процесуального кодексу України - речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Ч.1 ст. 100 КПК України визначає, що «речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу» (зазначені статті регулюють питання тимчасового доступу до речей і документів та арешту майна, а в даному випадку майно вилучене в результаті проведеного огляду).

Згідно ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 19.12.2015 року під час проведення огляду було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки « Фіат Добло» 2009 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 , який належить відповідно до реєстраційних документів ОСОБА_4 , а також ключі, технічний паспорт та дизельне паливо в кількості 125 літрів.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучений транспортний засіб є тимчасово вилученим майном. Однак, в порушення ч.5 ст.171 КПК України слідчий, прокурор не звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а тому згідно вказаної норми кримінального процесуального закону таке майно підлягає поверненню. Окрім того, прокурором не надано в судовому засіданні доказів того, що вилучений транспортний засіб , а також реєстраційні документи до нього мають ознаки підробки чи відсутні належні правові підстави для керування ним особою у якої його було вилучено.

Таким чином , даний транспортний засіб підлягає до повернення його володільцю , а саме, ОСОБА_4 разом із реєстраційними документами на нього та ключами .

Щодо вимог представника володільця тимчасово вилученого майна визнати незаконною бездіяльність слідчого, то згідно ч.1 ст.303, ч.2 ст.307 КПК України, вказане питання не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому в цій частині скарги слід відмовити. Також, слідчий суддя відмовляє у поверненні 125 літрві дизельного пального, що було вилучено 19.12.2015 року в ході огляду із транспортного засобу « Фіат Добло» 2009 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 та як дане мано може бути предметом злочину та має статус речових доказів.

Скаржником та його представником не надано документального підтвердження належного придбання відповідного палива.

Керуючись ст.ст. 171 ч.5, 167, 168, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки « Фіат Добло» 2009 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 , який належить відповідно до реєстраційних документів ОСОБА_4 , а також ключі та технічний паспорт який був вилучений 19 грудня 2015 року.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Слідчий суддя ОСОБА_1