УХВАЛА

1 жовтня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Ревера В.В.,

суддів - Голубицького С.С., Волинця В.М.,

за участю :

прокурора - Клісовського Й.Т.,

засудженої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 березня 2010 року, якою задоволено подання заступника начальника Бродівського MB КВІ УДДУ ПВП у Львівській області про скасування іспитового строку засудженій ОСОБА_1 та її направлення для відбування призначеного покарання -

встановила:

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2009 року ЦАР визнано винною в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб і засуджено по ч. 2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням при умові, якщо протягом іспитового строку ( один рік ), вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обовязки, а саме - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну фактичного місця проживання, періодично зявлятись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи за фактичним місцем проживання.

26 лютого 2010 року заступник начальника Бродівського MB КВІ УДДУ ПВП у Львівській області звернувся до Перемишлянського районного суду із поданням про скасування ЦАР іспитового строку і її направлення для відбування призначеного покарання відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України.

В обґрунтування подання було вказано, що після набрання вказаним вироком законної сили 18. 11. 2009 року ЦАР було поставлено на облік у Перемишлянському РП КВІ і цього ж дня направлено виклик про явку в кримінально-виконавчу інспекцію, за яким вона безпричинно не прибула. 25. 11. 2009 року їй повторно було направлено виклик про явку в інспекцію на який вона також не прибула. 14. 12. 2009 року КВІ було здійснено привід засудженої і цього ж дня розяснено правила відбування покарання з випробуванням, встановлено дні явки до КВІ на реєстрацію ( 2 і 4 понеділок кожного місяця ), відібрані пояснення про причини неявки в інспекцію за викликами та винесено перше попередження. Однак, остання знову 28 грудня 2009 року та 11 і 25 січня 2010 року безпричинно не зявилась на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію. Крім того, не зявилась в інспекцію за викликами 4 та 22 січня 2010 року, в звязку з чим 22 та 29 січня 2010 року КВІ виносились постанова і подання про привід засудженої, які не були виконані через відсутність ЦАР по місцю постійного проживання і її виїзд в іншу область. 5 лютого 2010 року по даному факту в ЦАР були відібрані пояснення та вдруге її попереджено, що в разі ухилення від виконання покладених обовязків іспитовий строк щодо неї буде скасовано. Однак і після цього ЦАР для себе належних висновків не зробила та 22 лютого 2010 року знову безпричинно не зявилась на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію, після чого 25 лютого 2010 року її втретє було попереджено про наслідки порушення умов звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Розглянувши подання районний суд його задовольнив і своєю постановою від 31 березня 2010 року скасував засудженій ЦАР встановлений іспитовий строк та направив її для відбування призначеного покарання.

В апеляції прокурор просить апеляційний суд вказану постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що на стадії виконання постанови було встановлено, що ЦАР знаходиться на 7-8 тижні вагітності з загрозою її передчасного переривання, а відповідно до ст. 83 КК України засуджених до обмеження або позбавлення волі жінок, які стали вагітними чи народили дітей під час відбування покарання, може бути звільнено від відбування покарання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді Голубицького С.С. про обставини справи і зміст апеляції, вислухавши виступи прокурора та засудженої на її підтримку, вивчивши матеріали подання та матеріали кримінально-виконавчої інспекції щодо засудженої встановила наступне.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та постановив у ній законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, після постановления вироку та постановки на облік у Перемишлянському районному підрозділі Бродівського MB КВІ УДДУ ПВП у Львівській області 18 листопада 2009 року ЦАР у встановлені для явки дні та на виклики до кримінально-виконавчої інспекції безпричинно не зявлялась, через що до неї неодноразово застосовувались приводи. Після її попереджень про наслідки порушення умов звільнення від покарання з випробуванням 14. 12. 2009 року та 05. 02. 2010 року остання належних висновків для себе не зробила і далі без поважних причин не зявлялась на реєстрацію в Перемишлянський РП КВІ, через що кримінально-виконавчою інспекцією і було внесено подання до районного суду про скасування іспитового строку та її направлення для відбування призначеного покарання.

По місцю проживання засуджена ЦАР характеризується посередньо, серед жителів села авторитетом не користується, участі в громадському житті села не приймає, ніде не навчається, не працює.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано і правильно, за наявності належних підстав, задовольнив подання кримінально-виконавчої інспекції та прийняв рішення про скасування засудженій ЦАР іспитового терміну і її направлення для відбування призначеного покарання.

Вагітність засудженої, на що покликається прокурор в апеляції, не може бути підставою для скасування постанови районного суду, адже остання свідомо порушила передбачені ст. 75 КК України умови її звільнення від відбування покарання з випробуванням і про наслідки порушення цих умов неодноразово попереджалась кримінально-виконавчою інспекцією, однак належних висновків для себе не зробила і до їх дотримання віднеслась недобросовісно.

Зважаючи на викладене підстав для задоволення апеляції колегія суддів не вбачає.

Покликання прокурора на ст. 83 КК України є безпідставним, оскільки порядок звільнення вагітних жінок від призначеного покарання за даною нормою закону передбачає наявність відповідного подання адміністрації місця відбування покарання засудженої, яке фактично не вносилось і не було предметом розгляду суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 березня 2010 року про скасування іспитового строку засудженій ОСОБА_1 і її направлення для відбування призначеного покарання - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/.

Судді: /підписи/.