Дата документу Справа № 334/4678/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/442/15
Єдиний унікальний № 334/4678/13-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001361, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фурманов Іванівської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Запоріжжі, раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасовано, і він звільнений з-під варти в залі суду. Ухвалено зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_8 під вартою з 17.11.2014 року по 16.12.2014 року.

Цивільний позов ЗФ ПАТ «Укртелеком» на суму 20 883, 50 грн. залишено без розгляду. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 03.12.2012 року, ОСОБА_8 знаходячись у шахті теплотраси, розташованій біля будинку № 38 по вул. Маршала Чуйкова у м. Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зрізу за допомогою кусачок, таємно викрав комунікаційні кабелі типу ТППеп 10x2x0,4-65м, спричинивши ЗФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 247, 24 грн.

14.12.2012 року, він же, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у під`їзді № 5 будинку № 11 по вул. Бородинській у м. Запоріжжі, шляхом зрізу за допомогою кусачок, таємно викрав комунікаційні кабелі типу ТППеп 10x2x0,4 - 12 м та типу ТППеп 20x2x0,4 - 12 м, спричинивши ЗФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 130, 46 грн.

27.02.2013 року, він же, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у районі вул. Ленської у м. Запоріжжі з двох колодязів, шляхом зрізу за допомогою кусачок, таємно викрав комунікаційні кабелі типу ТГ 100x2x0,5 - 30 м типу ТЗАШп 7x4x0,9 спричинивши ЗФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 5 555, 08 грн.

22.04.2013 року, він же, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у будинку № 16 по вул. Бородинській у м. Запоріжжі, з комунікаційних щитків, шляхом зрізу за допомогою кусачок, таємно викрав комунікаційні кабелі типу ТГ 10x2x0,4 - 24 м, спричинивши ЗФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 147, 66 грн.

08.05.2013 року, він же, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись неподалік будинку № 7 по вул. Генераторній та будинку № 13/1 по вул. Кар`єрній у м. Запоріжжі, з колодязя, шляхом зрізу за допомогою кусачок, таємно викрав комунікаційні кабелі типу ТППеп 30x2x0,4 -9 м, спричинивши ЗФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 181, 52 грн., але не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, незалежних від його волі, т.я. був затриманий працівниками міліції.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилається на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та як наслідок невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. При цьому зазначає, що призначивши ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, суд між тим, на підставі ст. 70 КК України призначив обвинуваченому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Тому, з урахуванням викладеного, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково і просив вирок скасувати, а провадження закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого, захисника, який не ставлячи питання про реабілітацію обвинуваченого, також просив скасувати вирок і закрити провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, підлягає частковому задоволенню, вирок скасуванню, а провадження закриттю з огляду на наступне.

ВинуватістьОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

В період апеляційного розгляду провадження встановлено, що 29.05.2015 року в м. Нікополь Дніпропетровської області виявлено труп чоловіка, яким виявився ОСОБА_8 . З цього приводу було відкрите кримінальне провадження, яке постановою слідчого СВ Нікопольського МВ закрите за відсутності події кримінального правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки необхідність в реабілітації померлого відсутня.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 407, 417 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4