В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2015 Справа №607/16270/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження № 0002469 від 05 вересня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
05 вересня 2015 року у ОСОБА_3 , який перебував неподалік магазину «Продукти», що знаходиться на території залізничного вокзалу по вул. Б. Хмельницького в м. Тернополі, виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, 05 вересня 2015 року близько 17 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який перебував неподалік магазину «Продукти», що знаходиться на території залізничного вокзалу по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі, виник конфлікт із ОСОБА_7 в ході якого у ОСОБА_5 випав із внутрішньої кишені куртки мобільний телефон торгової марки «Nokia 225» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life».

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 05 вересня 2015 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , який перебував неподалік магазину «Продукти», що знаходиться на території залізничного вокзалу по вул. Б. Хмельницького в м. Тернополі переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон торгової марки «Nokia 225» вартістю 500 грн., сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., сім-картку оператора мобільного зв`язку «Life» вартістю 15 грн., який знаходився на поверхні землі неподалік магазину «Продукти», що знаходиться на території залізничного вокзалу по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі, та належали ОСОБА_5 . Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 530 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

12 листопада 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002469 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471, 473 та 474 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно даної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття вказаного покарання з випробуванням призначивши йому іспитовий строк, терміном на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_5 просить затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 , в судовому засіданні також просять вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується та визнав себе винуватим ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 471, 473, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити у кримінальному провадженні № 0002469 угоду про примирення від 12 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12 листопада 2015 року покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1