гСправа № 187/1045/15-к Провадження №1-кп/0187/180/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/1045/15-к (кримінальне провадження № 0000250) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження с. Лозуватка, Криворізького району, Дніпропетровської області; громадянин України; місце реєстрації АДРЕСА_1 ; фактично проживає АДРЕСА_1 ; освіта середня; працює пресувальником у ТОВ "Олійний Дім"; одружений; раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 119 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

14.03.2015 о 21.00 годині, ОСОБА_3 (далі ОСОБА_6 ), перебував біля території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 увійшов на територію даного домоволодіння, де на той час перебував ОСОБА_7 , з яким він перебував у неприязних відносинах, де між ними виник словесний конфлікт з використанням нецензурної лайки та особистих образ, вході чого дана сварка переросла в бійку під час якої ОСОБА_6 , правою рукою зажатою в кулак умисно наніс ОСОБА_7 два удари в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_7 , утримуючись на ногах відійшов в сторону та зайшов до середини будинку з метою уникнення подальшого конфлікту з ОСОБА_6 , але останній не зупинився на цьому та прослідував за ОСОБА_7 до середини будинку де продовжив з`ясування стосунків на підвищених тонах, під час чого ОСОБА_6 , не стримавши свій емоційний стан, зажав праву руку в кулак при цьому маючи фізичну перевагу наніс умисно ОСОБА_7 не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в область обличчя внаслідок яких останньому було завдано тілесні ушкодження у вигляді: синця на спинці носу та повіках очей з садном на спинці носу, перелом кісток носу (відповідно садну), синець в лівій лобній ділянці, крововилив в слизову оболонку нижньої губи із забійною раною на тлі, які за своїми характером згідно висновку судово-медичної експертизи № 549 від 30.03.2015 носять ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після нанесених ОСОБА_6 в область обличчя ударів ОСОБА_7 останній ледь тримався на ногах. ОСОБА_6 усвідомлюючи, що стан у якому перебуває ОСОБА_7 є незадовільно критичним та небезпечним для життя, крім цього останній перебував в алкогольному сп`янінні, не приймаючи даного факту за увагу, діючи зі злочинною необережністю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків від свого діяння але легковажно розраховуючи на їх відвернення, хоча повинен був і міг передбачити та попередити їх настання, цього не зробив, тим самим залишивши ОСОБА_7 стояти, відійшов від нього у напрямку виходу з кімнати будинку де знаходився, чим створив обставини небезпечну для життя останнього, знаходячись в дверному отворі при виході з кімнати, за декілька секунд після того почув гуркіт характерний падінню, обернувся та побачив, що ОСОБА_7 лежить на лівому боці на підлозі між столом та диваном. Незважаючи на безпорадний стан ОСОБА_7 - ОСОБА_6 вийшов з будинку та з місця скоєння правопорушення зник.

Таким чином, в результаті необережних дій ОСОБА_6 скоєних в результаті злочинної недбалості по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , який був залишений в безпорадному стані, тим самим створив обставини небезпечні для життя останнього, які стали причино наслідковим зв`язком з настанням смерті потерпілого який у подальшому, впавши на підлогу, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудей; крововилив у м`які тканини лівої бічної поверхні грудей; переломів 4-8 ребер ліворуч по середньо пахвинній лінії з ушкодженням уламками глістинкової плеври та тканини лівої легені; масивних крововиливів в міжреберні м`язи в області переломів та в легеневу тканину в області ушкоджень уламками ребер; перелому 7 ребра праворуч по середньо ключичній лінії та 8, 9 ребер праворуч по біля грудної лінії без пошкодження пристінкової плеври, від яких, згідно висновку судово- медичної експертизи № 549 від 30.03.2015 настала смерть ОСОБА_7 , отримані ним тілесні ушкодження в результаті падіння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що померлий ОСОБА_7 , був його сусідом. 14.03.2015 приглядаючи за сусіднім будинком побачив як ОСОБА_7 звідти крав будматеріали. Зробивши йому зауваження, той пішов у напрямку свого будинку. Йдучи за ним обвинувачений продовжував виказувати свої зауваження щодо протиправної поведінки ОСОБА_7 . Дійшовши до свого двору, потерпілий на зауваження ОСОБА_6 сказав, що виріже всю його сім`ю, якщо він від нього не відчепиться. Зреагувавши на вказані слова, обвинувачений наніс декілька ударів в обличчя. Після чого потерпілий зайшов до будинку, де він знову наніс йому в обличчя не менше 4 ударів. Коли потерпілий упав, він його всадив на крісло та полив водою. Після чого пішов додому. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, так як на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 119 частини 1 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення передбачене статтею 119 частиною 1 Кримінального кодексу України, як вбивство вчинене через необережність.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання зі звільненням від його відбування на підставі статей 75 і 76 Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується позитивно та як особа, яка не зловживає спритними напоями, за місцем роботи характеризується як кваліфікований працівник, який за час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувався, добросовісно відноситься до своїх обов`язків, користується повагою серед працівників, одружений, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, при цьому вчинив необережний злочин, який в силу ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, має на утримані двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, що санкція ч.1 ст.119 Кримінального кодексу України передбачає покарання не більше, ніж 5 років позбавлення волі, міркування прокурора, наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд дійшов висновку, що необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів, є призначення покарання, без ізоляції його від суспільства.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

З урахуванням ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме: вартість проведення судово трасологічної експертизи.

Щодо клопотання про скасування ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки вказані ухвали мають визначений строк дії який скінчився, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 2 (два) роки.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази лазерний диск, упакований у паперовий конверт; 7 фрагментів слідів пальців рук вилучених зі скляної пляшки об`ємом 0,5 л. з-під горілки "Пшенична"; змив зі стіни коридору будинку АДРЕСА_2 - зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Речові докази кофта чорного кольору, футболка сіро-зеленого кольору, брюки чорного кольору, які належали потерпілому ОСОБА_7 , штору біжового кольору, металеву трубку довжиною 1,7 м.; біологічні зразки (кров) ОСОБА_3 і ОСОБА_7 та нігтьові зрізи кістей рук ОСОБА_7 , та які передані до камери схову при Криворізькому РВ знищити.

Речові докази по справі речі ОСОБА_3 светр блакитного кольору, куртка сірого кольору, штани темно-синього кольору, кросівки сірого кольору, светр сірого кольору, які здані до камери схову Криворізького РВ повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи № 05/01-43 від 14.04.2015 в розмірі 921 (дев`ятсот двадцять одна) грн. 60 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1