АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1845/15-к Номер провадження 11-кп/786/789/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України С.Т.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000575 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , попередні судимості погашені на підставі ст. 89 КК України , судимого:

- 25.12.2012 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.395, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений 05.12.2014 року з Кременчуцької ВК №69 по відбуттю строку покарання;

- 07.04.2015 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.2 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто:
за участю прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
На вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2015 року перший заступник прокурора Полтавської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню при призначенні покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 місяців арешту, за ч.2 ст.389 КК України у виді 3 місяців арешту. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 6 місяців арешту. У відповідності до положень ст.ст. 71, 72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.04.2015 року та вважати ОСОБА_6 остаточно засудженим до 6 місяців 10 днів арешту.

Вказує, що при дослідженні судом обставин, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , суд не в повному обсязі дослідив дані про наявність у останнього судимостей, а саме вирок Миргородського міськрайонного суду від 07.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, та довідку Миргородського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області щодо відбування покарання останнім.

З огляду на викладене, судом при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання безпідставно не застосовані положення ст.71 КК України.

Окрім того, судом призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, який вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше судимий за корисливі злочини, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не працює.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 01.06.2015 року, близько 05.00 год., правомірно перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є потерпіла ОСОБА_8 та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, скористався відсутність сторонніх осіб та тим, що потерпіла ОСОБА_8 була відсутня і за його діями ніхто не спостерігав, таємно викрав належний ОСОБА_8 велосипед без назви сіро-бордового кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 05.06.2015 року складає 610 грн.

Після цього обвинувачений з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 610 грн., який в послідуючому в ході досудового розслідування був повернутий потерпілій працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи засудженим згідно вироку Миргородського міськрайонного осуду Полтавської області від 07.04.2015 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вчинив кримінальне правопорушення шляхом бездіяльності, що набула триваючого характеру, а саме:

13.05.2015 року до Миргородського РП КВІ УДПтС України в Полтавській області для виконання надійшов вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області щодо ОСОБА_6 , засудженого 07.04.2015 року, Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Того ж дня ОСОБА_6 було постановлено на облік Миргородського РП КВІ УДПтС України в Полтавській області та направлено повідомлення до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про прийняття вироку на виконання, до Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області для здійснення контролю за поведінкою засудженого за місцем його проживання з боку дільничного інспектора міліції, сторожову картку до Миргородського МВ УДМС України в Полтавській області, вимогу про судимість, а також сповіщення на засудженого до УІАЗ УМВС України в Полтавській області.

13.05.2015 року направлено виклик до Миргородського РП КВІ УДПтС України в Полтавській області на 18.05.2015 року, на який ОСОБА_6 з`явився, та в цей же день його було ознайомлено з вироком суду, порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання, про що останній надав підписку та письмове пояснення, а також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію у першу та третю середу кожного місяця, з якою засудженого ознайомлено під розпис.

18.05.2015 року, за вих.. №16/1-889/2 ОСОБА_6 видано направлення до КП „Комбінат благоустрою та озеленення, за яким останнього зобов`язано приступити до відбування призначеного судом покарання в КП „Комбінат благоустрою та озеленення з 21.05.2015 року.

20.05.2015 року ОСОБА_6 не з`явився на обов`язкову періодичну реєстрацію до Миргородського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції та не повідомив про причини своєї неявки будь-яким зручним способом.

22.05.2015 року з метою з`ясування питання про початок відбування покарання засудженим до КП „Комбінат благоустрою та озеленення було направлено відповідний запит, у відповідь на який 22.05.2015 року від КП „Комбінат благоустрою та озеленення до Миргородського РП КВІ надійшло повідомлення, підтвердження та відповідні матеріали (наказ про прийняття на безоплатні суспільно-корисні громадські роботи, довідка про проведення занять по техніці безпеки, перелік об`єктів та видів робіт, які буде роботи засуджений та графік відбування покарання) про те, що до відбування покарання засуджений приступив з 22.05.2015 року, фактично відпрацювавши у цей день 4 години громадських робіт.

У зв`язку з неявкою 20.05.2015 року, ОСОБА_6 на обов`язкову періодичну реєстрацію, 22.05.2015 року засудженого викликано до Миргородського РП КВІ УДПтС України в Полтавській області на 25.05.2015 року.

25.05.2015 року ОСОБА_6 прибув до Миргородського РП КВІ, де відмовився виконувати призначене вироком суду покарання у виді громадських робіт, про що в останнього було відібрано пояснення, а за допущене порушення порядку та умов відбування покарання 25.05.2015 року ОСОБА_6 винесено застереження у вигляді письмового попередження.

У цей же день ОСОБА_6 з`явився в КП „Комбінат благоустрою та озеленення, де від виконання громадських робіт категорично відмовився, а у вподальшому для відбування покарання 25, 26, 27, 28, 29 травня 2015 року не приступив без поважних на те причин, всього відпрацювавши у травні 2015 року 4 із 24 годин визначених графіком відбування покарання, а у червні 2015 року взагалі не з`являвся для відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.04.2015 року.

У зв`язку з цим, ОСОБА_6 09 та 12 червня 2015 року виносились застереження у вигляді письмових попереджень про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за подальше ухилення від відбування покарання, які останній шляхом свідомої бездіяльності повністю ігнорував, не виконуючи його.

Станом на 23.06.2015 року не відбутий строк покарання ОСОБА_6 за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.04.2015 року складає 96 годин, що свідчить про його умисне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 4 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України 6 місяців арешту;

-за ч.2 ст. 389 КК України 3 місяці арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочині шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заслухавши думку прокурора про необхідність скасування вироку щодо ОСОБА_6 у зв`язку з безпідставним не застосуванням положень ст. 71 КК України в частині визначення остаточного покарання та постановленням нового, згоду обвинуваченого ОСОБА_6 з думкою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції згідно її меж, колегія суддів вважає , що апеляція прокурора підлягає до задоволення.

Судом у відповідності до положень ст.349 КПК України об`єктивно встановлені фактичні обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, які ніким під час судового розгляду не оспорювалися, і дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.2 та ст. 389 ч.2 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду є незаконним в частині визначення покарання обвинуваченому і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: не застосування закону, який підлягав застосуванню при призначенні покарання.

Так, вироком Миргородського міськрайонного суду від 07.04.2015 ОСОБА_6 засуджений за ч.І ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Згідно даних Миргородського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області, на обліку якої перебуває засуджений ОСОБА_6 , станом на 22.09.2015 не відбута частина покарання у виді громадських робіт складає 96 години.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив нові злочини за ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України в період відбування громадських робіт за попереднім вироком суду, тобто до повного відбуття покарання призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду від 07.04.2015.

Відповідно до положень ч.І ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, судом першої інстанції при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання безпідставно не застосовані положення ст.71 КК України. Згідно наведеного апеляція прокурора і підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому скасуванню.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів апеляційного суду виходить із загальних засад призначення покарань , передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів не великої та середньої тяжкості, даних , що характеризують його особу, які є негативними, щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненої ним крадіжки, яка відповідно до розміру завданої шкоди є незначною, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання з в рахуванням вимог ст. ст. 71, 72 КК у вигляді арешту, за відсутності підстав для застосування стосовно обвинуваченого положень передбачених ст. ст. 69, 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405,411, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

ЗАСУДИЛА :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання, скасувати.

Постановити новий вирок, в частині не застосування положень ст. 71 КК України, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.І85 КК України на 6 місяців арешту, за ч.2 ст. 389 КК України на З місяця арешту. На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на 6 місяців арешту, тобто до міри покарання обраної судом першої інстанції.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Миргородського міськрайонного суду від 07.04.2015 за ч.1 ст. 125 КК України та вважати ОСОБА_6 остаточно засудженим до 6 місяців 10 днів арешту.

В Іншій частиш вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений учасниками кримінального провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4