ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003532 від 22 липня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України , українця , з освітою 8 класів, не працюючого , не одруженого , раніше судимого 05.01.1998 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 141 ч.2 КК України ( 1960 р.) до 1 року позбавлення волі; 08.12.1998 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч.3 (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 09.03.2005 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі 15.03.2010 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 11.11.2013 р. з Олексіївської виправної колонії за відбуттям строку покарання , зареєстрованому: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 , ч.2 ст.186 КК України;

ВСТАНОВИВ :

22.07.2015 р. близько 21.00 год., ОСОБА_5 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння знаходився біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 . В цей час, до вказаного під`їзду заходила раніш йому не знайома ОСОБА_6 , яка прийшла в гості до свого брата ОСОБА_7 , що мешкає в кв. АДРЕСА_3 .
Назустріч до ОСОБА_6 , з квартири АДРЕСА_4 вийшов ОСОБА_7 , який відчинив ОСОБА_6 вхідні двері вказаного під`їзду, впустив її та раніш не знайомого ОСОБА_5 до під`їзду, помилково вважаючи, що ОСОБА_5 йде до когось з сусідів в гості чи мешкає в однієї з квартир, розташованих в цьому ж під`їзді. Сам ОСОБА_7 пішов до магазину, де придбав чотири пляшки слабоалкогольного напою « Ром Кола» та повернувся з ними до дому.
Повернувшись до своєї квартири АДРЕСА_3 , біля дверей тамбуру , де розташована вказана квартира , на 1 поверсі в під`їзді № 1 , ОСОБА_7 побачив раніш не знайомого ОСОБА_5 , який в стані алкогольного сп`яніння стояв біля дверей вказаного тамбура та побачивши в руках ОСОБА_7 чотири пляшки слабоалкогольного напою « Ром Кола», ОСОБА_5 попросив у нього одну пляшку слабоалкогольного напою « Ром Кола», але ОСОБА_7 на прохання раніш незнайомого ОСОБА_5 не відреагував, зайшов до квартири
АДРЕСА_3 , за місцем свого мешкання, при цьому не зачинив за собою вхідні двері.
ОСОБА_5 , скориставшись тим, що вхідні двері у вищевказану квартиру ОСОБА_7 за собою не зачинив , переслідуючи мету випросити у останнього одну пляшку слабоалкогольного напою « Ром Кола», шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що він порушує недоторканність житла потерпілого ОСОБА_7 і бажаючи вчинити саме такі дії, без дозволу та згоди власника вказаного житла ОСОБА_8 , через відчинені вхідні двері ОСОБА_5 незаконно проник до кв. АДРЕСА_3 з метою випросити у ОСОБА_8 та отримати одну пляшку слабоалкогольного напою «Ром Кола», сподіваючись на те, що ОСОБА_9 пригостить його, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій спрямованих на порушення недоторканості житла, незаконно знаходячись у приміщені коридору вищевказаної квартири, порушуючи закріплене Конституцією України право потерпілого ОСОБА_8 на недоторканність його житла, продовжував просити у ОСОБА_8 пригостити його слабоалкогольним напоєм « Ром Кола», на вимогу потерпілого ОСОБА_8 покинути його житло ОСОБА_5 не реагував, а продовжував просити пригощення . Не отримавши від ОСОБА_8 склянку слабоалкогольного напою , ОСОБА_5 безглуздо запропонував ОСОБА_10 поборотися на руках.
Потерпілий ОСОБА_9 вимагав, щоб ОСОБА_5 залишив його оселю, куди проник без його дозволу та згоди, але ОСОБА_5 засукував рукава на надягнутому на ньому светрі пропонував ОСОБА_10 поборотися, таким чином на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними почалася боротьба під час якої ОСОБА_5 намагався кулаками рук нанести вдари ОСОБА_10 , але спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_10 не зміг, так як останній захищаючись від протиправних дій ОСОБА_5 , захищаючи свою оселю, руками схопив ОСОБА_5 за тулуб та повалив на підлогу в коридорі. Утримуючи ОСОБА_5 , в положенні лежачі на підлозі, ОСОБА_9 покликав свою сестру ОСОБА_6 яку попросив викликати співробітників міліції.
Таким чином, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, усвідомлюючи протиправність своїх дій спрямованих на порушення недоторканості житла закріпленого Конституцією України , бажаючи вчинити саме такі дії, без дозволу та згоди власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , через відчинені вхідні двері незаконно проник до житла, а саме до квартири АДРЕСА_3 з метою випросити у ОСОБА_8 одну пляшку слабоалкогольного напою «Ром Кола», сподіваючись на те, що ОСОБА_9 пригостить його, на законні вимоги потерпілого ОСОБА_8 покинути його житло ОСОБА_5 не реагував, житло добровільно не покинув.
Крім того, 22.07.2015 р. , близько 21.00 год., ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння корисливих кримінальних правопорушень , знаходячись без дозволу та згоди власника квартири за адресою кв. АДРЕСА_3 , де на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними почалася боротьба під час якої ОСОБА_5 намагався кулаками рук нанести вдари ОСОБА_10 , але спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_10 не зміг, так як останній захищаючись від протиправних дій ОСОБА_5 , захищаючи свою оселю, руками схопив ОСОБА_5 за тулуб та повалив на підлогу в коридорі. Утримуючи ОСОБА_5 в положенні лежачі на підлозі, ОСОБА_5 , намагаючись визволитися від утримуючого його в положенні лежачі на підлозі в коридорі вищевказаної квартири ОСОБА_7 , правою рукою схопив останнього за воріт футболки та рванув на себе таким чином, що в правій руці ОСОБА_5 залишилась ювелірна прикраса- біжутерія-ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 60 см. , яка належить потерпілому ОСОБА_10 та в цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір , спрямований на відкрите заволодіння вказаним ланцюжком.
З метою заволодіння ланцюжком з металу жовтого кольору , який належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи з корисних спонукань, згідно свого раптово виниклого злочинного умислу, спрямованому на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , переслідуючи при цьому корисливу ціль, не зважаючи на вимогу потерпілого ОСОБА_8 повернути йому ланцюг, ОСОБА_5 поклав ланцюг до правого карману одягнених на ньому джинсів. З метою повернення свого майна, потерпілий ОСОБА_9 намагався руками утримати ОСОБА_5 , в положенні лежачі на підлозі до прибуття співробітників міліції.
ОСОБА_5 діючи відкрито для потерпілого ОСОБА_7 , бажаючи заволодіти ювелірною прикрасою - біжутерією-ланцюжком з металу жовтого кольору довжиною 60 см. та розпорядитися майном потерпілого ОСОБА_8 на свій власний розсуд , діючи навмисно з корисних спонукань , застосував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , а саме в процесі боротьби наніс удар рукою по лівому передпліччю та зубами вкусив останнього за живіт, чим спричинив садно на лівій руці та на тулубі, фізичний біль та моральні страждання, Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1985-С від 27.07.2015 р. за ступенем тяжкості садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2, «Б», 2.3.5.« Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Від фізичного болю та отриманих тілесних ушкоджень , потерпілий ОСОБА_9 перестав утримувати руками ОСОБА_5 , який усвідомлюючи, що він особисто виконав всі дії, які вважав необхідними для відкритого викрадення чужого майна , намагався втекти з місця скоєння злочину, але, довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися відкрито викраденим у потерпілого ОСОБА_7 ланцюгом з металу жовтого кольору на свій власний розсуд ОСОБА_5 не зміг по причинам від нього не залежних, так як потерпілий ОСОБА_9 наздогнав його на відстані близько 10 метрів від б. 61-А по вул. Гв. Широнинців у м. Харкові та повалив ОСОБА_5 на землю утримуючи його в положенні лежачі на землі до прибуття співробітників міліції.
Таким чином, ОСОБА_5 , за вищевказаних обставин діючи умисно з корисних спонукань, застосувавши до потерпілого ОСОБА_8 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент заподіяння , вважаючи, що він особисто виконав всі дії, які вважав необхідними для відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , намагався відкрито зі застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент заподіяння, викрасти ювелірну прикрасу-біжутерію-ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 60 см., згідно висновку товарознавчої експертизи № 251 від 23.07.2015 р. вартістю 199,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , але довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_5 не зміг по причинам від нього не залежних, так як був затриманим потерпілим ОСОБА_11 не маючи змоги розпорядитися відкрито викраденим майном останнього на свій власний розсуд.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, показав, що дійсно сталося так , що 22 липня 2015 року у денний час вживав спиртні напої, гуляв біля будинку , де проживає потерпілий , у під`їзд зайшов попити пиво , що було у нього . Далі все було так , як описану у обвинувальному акті, свої дії пояснити не може. Зірвав з потерпілого ланцюг і держачи його у руці став убігати , але був затриманий.

Вказав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним злочину вірно відображені. У вчиненому щиро кається, обіцяє у майбутньому правопорушень не вчиняти.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив вчиненого, підстав для самообмови судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім письмових доказів та даних, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

До справи долучені речові докази : ювелірна прикраса ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 60 см з механічним пошкодженням замка, яка належить потерпілому ОСОБА_7 та була вилучена у ОСОБА_5 .. Ювелірну прикрасу повернуто ОСОБА_7 на відповідальне зберігання , під розписку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 доведена повність, його дії кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла , за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднане с насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого , вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога та психіатра , негативно характеризується за останнім місцем обування покарання та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 обставинами суд враховує щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння .

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, при цьому керуючись ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням норм ст.72 КК України .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілий на досудовому і судовому слідстві не заявляв .

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 , ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.162 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки обмеження волі,
за ч.2 ст.15, ч.2 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70, 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з часу затримання - 23 липня 2015 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання від вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби в Харківської області № 27 - продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя