Дата документу Справа № 314/4372/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/4372/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1961/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 539 КПК України Доповідач в апел. інстанції
ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь Запорізької області, проживаючого по АДРЕСА_1 .

Засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на невідповідність оскаржуваної ухвали положенням закону, неврахування судом під час розгляду його клопотання всіх обставин справи, а саме: його добросовісну поведінку в місцях позбавлення волі, відношення до праці, відсутність застосованих до нього заходів стягнення, застосування заходів заохочення, наявність у нього малолітньої дитини, яка перебуває під опікою його матері. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2015 року обставини.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення, в обгрунтування якого зазначив, що зробив для себе відповідні висновки, визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, під час відбування покарання був працевлаштований і має заохочення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , суд зазначив, що ОСОБА_8 за час відбування покарання, призначеного вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 18 січня 2013 року у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, задовільно характеризується, загалом дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, дотримувався розпорядку дня установи, періодично працевлаштовувався, має 2 заохочення, однак допускав і порушення умов тримання, мав 1 стягнення, яке на теперішній час погашене у встановленому законом порядку. Крім того, суд врахував, що комісією установи неодноразово розглядалось питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 заохочувальних норм, однак 16 жовтня 2013 року йому було відмовлено в застосуванні зміни умов тримання на підставі ст. 101 КВК України, а 27 червня 2014 року визнано недоцільним заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, 04 березня 2015 року комісією установи ОСОБА_8 відмовлено в умовно-дострокому звільненні, як такому, що не довів своє виправлення.

Зазначене рішення комісії було оскаржене засудженим до Вільнянського районного суду Запорізької області, який своє ухвалою від 22 вересня 2015 року, що набрала законної сили 30 вересня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, відмовив, обгрунтувавши його наявністю в ОСОБА_8 судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, і відбування покарання за вчиненя злочинів в період відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, свідчить про сталість його злочинної поведінки.

Зважаючи на той факт, що зазначені в клопотанні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 вже було предметом судового розгляду, в результаті якого суд не встановив підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 81 КК України, які не були встановлені судом і під час повторного звернення засудженого з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, вислухавши адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ч.2 та п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення і лише після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин за який вона засуджена до позбавлення волі.

Приймаючи рішення про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення, суд належним чином оцінив надані адміністрацією Кам`янської колонії №101 УДпТСУ в Запорізькій області, де засуджений відбуває покарання, матеріали, що характеризують особу засудженого ОСОБА_8 і прийняв обгрунтовано рішення про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Судом було вивчено поведінку засудженого під час відбування покарання, його бажання займатись суспільно-корисною працею, дотримання порядку та умов відбування покарання, наявність 2 заохочень.

Разом з тим, суд врахував також наявність фактів порушення ОСОБА_8 умов відбування покарання та застосування до нього стягнення і вірно, з урахуванням вимог закону, відмовив в задоволенні клопотання засудженого.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 6 ст. 539 КПК України, відповідно до якої у даному випадку розгляд повторного клопотання ОСОБА_8 з цього самого питання може мати місце не раніше як через шість місяців з дня винесення ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року, якою було вже відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4