154/2446/15
1-кп/154/294/15

ВИРОК
іменем України
18 серпня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , громадянина
України, українця, освіта базова середня, не одруженого, не
працюючого
у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст.307 ч.2, 185 ч.1 КК України,-
в с т а н о в и в:
21 березня 2015 року, близько 16 год, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту наркотичний засіб - канабіс, який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який під час проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_6 (дані легендовані), масою 1,28 г. за ціною 200 грн.
Він же, 15 травня 2015 року, близько 17 год 25 хв, знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту наркотичний засіб - канабіс, який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який під час проведення оперативної закупки, незаконно повторно збув ОСОБА_6 (дані легендовані), масою 1,91 г. за ціною 150 грн.
Він же, 21 червня 2015 року, близько 16 год, знаходячись в парку «Слов`янський», в м. Володимир-Волинському, Волинської області, керуючись корисливим мотивом, незаконно повторно зберігав при собі з метою подальшого збуту речовину, котра в своєму складі містить наркотичний засіб - бупренорфін, який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який під час проведення оперативної закупки, незаконно повторно збув ОСОБА_6 (дані легендовані), масою 0,0061 г. за ціною 1000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він є наркозалежним, а тому не зміг відмовити на пропозицію його знайомого на ім`я ОСОБА_8 допомогти останньому з придбанням наркотичних засобів за кошти останнього, за що мав отримати частину придбаного ним наркотика. Так, він 21 березня 2015 року, близько 16 год, поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , збув Володимиру наркотичний засіб - канабіс, за ціною 200 грн., який придбав за кошти останнього у третіх осіб. 15 травня 2015 року, близько 17 год 25 хв, знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , збув цьому ж Володимиру наркотичний засіб - канабіс, який придбав за ціною 150 грн у третіх осіб. Крім цього, 16 червня 2015 року, близько 21 год, побачив планшет з чохлом, що лежав на стільці, а тому з метою його крадіжки зайшов на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки його таємно викрав. Крім цього, 21 червня 2015 року, близько 16 год, в парку «Слов`янський», в м. Володимир-Волинському, збув ОСОБА_8 таблетку що містить бупренорфін, за ціною 1000 грн., яку також придбав за кошти останнього у третіх осіб. У всіх випадках по епізодах збуту наркотичних засобів винагородою йому за послуги була частина наркотичних засобів, якими з ним ділився ОСОБА_8 . Про те, що відбуваються оперативні закупівлі, не знав. Щиро кається у вчиненному, обіцяє стати на шлях виправлення. Просить суворо не карати.
Крім визнавальних показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненому повністю доведена в суді та стверджується наступними доказами.
Протоколами контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, якими стверджується, що відносно обвинуваченого здійснювались оперативно-розшукові заходи щодо документування його злочинної діяльності, в ході яких задокументовано епізоди збуту наркотичних засобів 21 березня 2015 року, близько 16 год, поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , 15 травня 2015 року, близько 17 год 25 хв, поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , та 21 червня 2015 року, близько 16 год, в парку «Слов`янський», в м. Володимир-Волинському (а.с.17, 43, 67)
Висновками експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 3/532 від 12.05.2015 р., № 285/285 від 19.05.2015 р. та №366/366 від 26.06.2015 р., згідно яких вилучені у ОСОБА_6 (дані легендовані) речовини є наркотичним засобом, обіг яких заборонено (а.с.28-30, 49-52, 73-75).
Протоколом огляду місця події, яким стверджується, що у помешканні обвинуваченого виявлено викрадений ним планшет з чохлом (а.с.101)
Актом наркологічної експертизи №543, яким стверджується що ОСОБА_4 наркоманією не страждає і примусового протинаркоманійного лікування не потребує. (а.с.110)
Протоколом огляду предмета, в ході я кого потерпіла ОСОБА_7 впізнала викрадений у неї планшет (а.с.115-117)
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у незаконному зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
По епізоду викрадення планшета з чохлом, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.1 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочини, вчинені обвинуваченим, відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю даних злочинів та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не ввбачає.
Обвинувачений характеризуються позитивно, є особою молодого віку, однак раніше вже вчиняв аналогічний злочин, пов`язаний із незаконним збутом наркотичних засобів, а тому підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України, суд не вбачає. За таких обставин, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Оскільки судом не здобуто жодних даних про те, що обвинувачений збував наркотичні засоби з метою одержання доходу, а його доводи що це він робив лише за кошти особи з легендованими анкетними даними, у третіх осіб, і винагородою для нього за це була саме частина наркотичного засобу для власного вживання в суді не спростовані, суд вважає, що йому слід призначити основне покарання за ст.307 ч.2 КК України без конфіскації майна відповідно до ч.2 ст.59 КК України, з огляду на наступне.
З огляду на ці положення закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і міри, в тому числі й ті положення, що передбачені ч. 2 ст. 59 КК.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, цивільний позов не заявлено.
Речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
-За ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років без конфіскації належного йому майна;
-За ч.1 ст.185 КК України - у виді арешту на строк шість місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк шість років без конфіскації належного йому майна.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 18 серпня 2015 року, зарахувавши у відбутий строк час тримання ОСОБА_4 під вартою з 21 червня 2015 року до 18 серпня 2015 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №3/532 537 грн. 60 коп., №285/285 в сумі 460 грн. 80 коп. та № 366/366 в сумі 307 грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Головуючий:/-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1