Справа № 10-240/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Зазулі І.Є.,

суддів апеляційного суду Калиняк О.М. та Марітчака Т.М.

за участю прокурора Цьвока В.В.

скаржниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Львівської області справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2010 року, -

встановила:

25 вересня 2009 року ОСОБА_1 звернулася з заявою в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області в якій просила вжити невідкладних заходів для припинення хуліганських дій громадян ОСОБА_2, оскільки вони вже вшосте побили її і на даний час проти них порушено три кримінальні справи. В заяві ОСОБА_1 також покликається на те, що 24 вересня 2009 року близько 10.35 год. в під'їзді будинку за № 2 на вул. С. Бандери м. Львова ОСОБА_2 безпричинно і умисно вдарив її кулаком в праву частину обличчя.

Постановою ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 15.01.2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 за ознаками ст. 296 КК України.

В постанові ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області покликається на те, що під час даної події не було виявлено порушення громадського порядку, а отримані ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я вказують на те, що в діях винного є склад злочину за ч. 2 ст. 125 КК України, а отже відповідно до ст. 27 КПК України кримінальна справа може бути порушена судом не інакше, як за скаргою потерпілого.

17 лютого 2010 року скаржниця звернулася до Галицького районного суду м. Львова із скаргою на постанову ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 15.01.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ознаками ст. 296 КК України, в якій просила постанову скасувати, а справу повернути органу дізнання для проведення додаткової перевірки.

У своїй скарзі скаржниця покликалась на те, що 24 вересня 2009 року близько 10.35 год. в під'їзді будинку за № 2 на вул. С. Бандери м. Львова ОСОБА_2 безпричинно і умисно вдарив її кулаком в праву частину обличчя, спричинивши, відповідно до акту судово-медичного обстеження, легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Крім того, на думку скаржниці, при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи не з'ясовано місцеперебування ОСОБА_2, не враховані пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2010 року скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 15.01.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи залишено без задоволення.

Приймаючи вищезазначене рішення суд першої інстанції покликався на відсутність приводів та підстав до порушення кримінальної справи за ознаками ст. 296 КК України. У своїй постанові суд також зазначив, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду в порядку ст. 27 КПК України про порушення кримінальної справи стосовно винної особи за епізодом 24 вересня 2009 року.

15 квітня 2010 року скаржниця звернулася із апеляцією на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2010 року, в якій просить згадану постанову суду скасувати, а справу направити на повторний розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду. Апелянт покликається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог закону, не прийняв міри щодо порушення кримінальної справи за даним епізодом, допустив однобічність і неповноту розгляду матеріалів її скарги.

Крім цього, в заявленому клопотанні апелянт просить справу направити в Галицький районний суд м. Львова для вирішення питання щодо зауважень на протокол судового засідання, оскільки 16 квітня 2010 року нею було подано зауваження на протокол судового засідання, однак жодного розгляду цих зауважень відповідно до вимог ч. 2 ст. 88і КПК України не було, хоча відповідно до вищезазначеної статті суд зобов'язаний їх розглянути.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а постанови Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2010 року - без змін, колегія суддів вважає, що апеляцію ОСОБА_1 необхідно задоволити частково, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2010 року - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд з наступних підстав.

На думку колегії суддів, в задоволенні клопотання апелянта про направлення справи в Галицький районний суд м. Львова для вирішення питання щодо зауважень на протокол судового засідання необхідно відмовити, оскільки відповідно до ч. 2, 3 ст. 88і КПК України суд розглядає зауваження на протокол судового засідання і в разі згоди із зауваженнями посвідчує їх правильність і лише в разі незгоди головуючого з поданими зауваженнями вони розглядаються в судовому засіданні з повідомленням сторін про час і місце його проведення.

Як убачається з поданих зауважень на протокол судового засідання в суд першої інстанції (а.с. 49), на них стоїть напис «посвідчую» і підпис головуючого, таким чином головуючий повністю погодився з поданими зауваженнями, посвідчив їх правильність, а тому не було потреби розглядати їх в судовому засіданні та повідомляти сторони про час і місце його проведення.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду скарги ОСОБА_1 допустив істотні порушення вимог КПК України, у зв'язку з чим постанову судді необхідно скасувати. Так, суд першої інстанції під час розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 15.01.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи не дав оцінки тому, що у вищезазначеній постанові ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області не вказано, за якою частиною ст. 296 КК України відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Оскільки в постанові органу дізнання не зазначено жодних кваліфікуючих ознак злочину за ст. 296 КК України, то фактично саме за ч. 1 ст. 296 КК України і було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Однак відповідно до ст. 425 КПК України порядок провадження у справах про злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України. встановлюється Главою 35 КПК України у вигляді протокольної форми досудової підготовки матеріалів.

Відповідно до ст. 430 КПК України лише прокурор вправі порушити чи відмовити в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину за статтями, що відносяться до протокольної форми підготовки матеріалів. Таким чином, на думку колегії суддів, ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, приймаючи рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, вийшов за межі своєї компетенції, а суд першої інстанції не надав цьому оцінки і відмовив у скасуванні постанови ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 15.01.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 362-367 КПК України колегія суддів апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_1 задоволити частково, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2010 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

підпис підпис підпис

ОСОБА_6 ОСОБА_7Є ОСОБА_8

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак