АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/196/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано екстрадиційний арешт щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стеречне Хасав`юртівського району Республіка Дагестан, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, одруженого, який тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту обґрунтовується тим, що він обвинувачується компетентними органами Російської Федерації у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, а також може переховуватися від компетентних органів як України, так і Російської Федерації.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 екстрадиційного арешту для забезпечення його видачі (екстрадиції) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу ОСОБА_8 та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_9 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її змінити, застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та звільнити останнього з-під варти в залі суду. Зокрема, апелянт вказує, що у клопотанні прокурора не зазначено статтю КПК України, в порядку якої було здійснено затримання ОСОБА_8 , відсутні дані про дату отримання запиту про видачу останнього, відомості про проведення екстрадиційної перевірки, а також відсутні будь-які посилання на невиконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, переховування останнього від компетентних органів Російської Федерації, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків або перешкоджання ОСОБА_8 кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, захисник вказує, що у клопотанні, в порушення вимог ст. 585 КПК України, не зазначено обставин, які унеможливлюють застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі не зазначено відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючої сторони, не надано оцінки віку та стану здоров`я ОСОБА_8 , а також міцності соціальних зв`язків останнього.
Крім того, апелянт звертає увагу, що 16 грудня 2015 року ОСОБА_8 через адміністрацію Київського СІЗО звернувся до Державної міграційної служби із заявою про отримання ним статусу біженця або особи, яка потребує захисту.
Також захисник вказує на порушення вимог ч. 5 ст. 584 КПК України, оскільки ОСОБА_8 не було забезпечено участь перекладача.
На думку апелянта, існують достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він позитивно характеризується, зареєстрований та постійно проживає в Російській Федерації, має родичів, які проживають на території України та можуть забезпечити ОСОБА_8 місце проживання, а також взяти його на поруки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ ВМВС Російської Федерації по Кизлярському району Республіки Дагестан перебуває кримінальна справа № 309245 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації (участь в незаконному збройному формуванні, не передбаченому федеральним законом).
Постановою слідчого СВ ВМВС Російської Федерації по Кизлярському району від 18 жовтня 2013 року порушено кримінальну справу № 309245.
19 жовтня 2013 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук.
19 січня 2015 року ОСОБА_8 було оголошено в міжнародний розшук.
Постановою слідчого СВ ВМВС Російської Федерації по Кизлярському району від 12 березня 2015 року порушено кримінальну справу № 50953 відносно ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
Того ж числа постановою слідчого СВ ВМВС Російської Федерації по Кизлярському району кримінальні справи № 309245 та № 50953 об`єднані в одне провадження під № 309245.
Слідчим СВ ВМВС Російської Федерації по Кизлярському району винесено постанову від 12 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_8 в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
17 листопада 2015 року працівниками окремого пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» був затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року, у відповідності до ст. 583 КПК України, щодо ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_8 Генеральна прокуратура України доручила прокуратурі Київської області.
23 грудня 2015 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року клопотання заступника прокурора було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації на строк не більше 12 місяців, починаючи з моменту затримання, а саме з 18 год. 30 хв. 17 листопада 2015 року.
Застосовуючи екстрадиційний арешт щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується компетентними органами Російської Федерації у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, а також може переховуватися від компетентних органів як України, так і Російської Федерації.

Виходячи з того, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який є громадянином Російської Федерації та на території України фактично переховувався від правоохоронних органів Російської Федерації з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту.
Таким чином, доводи захисника про незаконність рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано екстрадиційний арешт щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4