Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/9450/15-к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11-сс/778/917/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Запоріжжя

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 17 год. 12.01.2016 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 30 мінімальних заробітних плат в сумі 36 540 грн., щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м. Мелітополь, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, як вбачається з її змісту, вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали, відсутність ризиків, якими обгрунтоване клопотання прокурора, а також тих, на які посилається слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, неврахування судом всіх обставин справи при обранні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі й при визначенні застави, розмір якої є надто великим для нього і позбавляє його можливості перебувати на волі до винесення рішення суду. Просить ухвалу скасувати, обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 13 листопада 2015 р., приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 17, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Р.Люксембург, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими мотивами, за допомогою заздалегідь заготовленої відмички проникли до транспортного засобу, а саме до автомобілю марки «ЗАЗ 110207» Таврія, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1 , вартістю 30000 гривень, що належать ОСОБА_10 .

Після чого, продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь заготовленої відмички завели двигун вище вказаного автомобіля та зникли з місця події.

13 листопада 2015 року за №0005620 внесено відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

13 листопада 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

13 листопада 2015 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в обгрунтування якого послався на обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, її підтвердження доказами наявними в матеріалах провадження, наявність ризиків, передбачених п.п.1,2 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав на доведення прокурором наявності обгрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, її підтвердження доказами доданими до клопотання, наявність ризиків, передбачених п.1,4,5, ст. 177 КПК України і неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Одночасно слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність визначенння застави в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, надали відомості про наявність у підозрюваного неповнолітньої дитини, заяву потерпілого про відшкодування шкоди, в якій останній просить суворо не карати ОСОБА_8 , вислухавши думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обгрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні.

При цьому ухвала слідчого судді повинна відповідати вимогам кримінального процесуального кодексу України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України та обґрунтовано зазначив в ухвалі про наявність існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, на думку колегії суддів, слідчий суддя не встановив та в ухвалі не навів переконливих доказів про наявність ризиків, передбачених п.п. 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та про неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та що інший запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування і суду.

Судова колегія вважає, що прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

В матеріалах провадження відсутні та в суд апеляційної інстанції не надані докази того, що підозрюваний намагався переховуватися від органу досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, зазначені доводи слідчого спростовуються обставинами, встановленими під час розгляду апеляційної скарги: вжиті заходи щодо відшкодування шкоди, потерпілий не має до підозрюваного претензій ні матеріального, ні морального характеру.

Як пояснив ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду, працюючи не офіційно, знайшов роботу, де йому було встановлено іспитовий строк, він має намір офіційно працевлаштуватись, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини та закріпленою в ст. 12 КПК України однією із засад кримінального провадження - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції, крім очікуваного покарання у вигляді позбавлення волі, прокурор не навів даних, які свідчили б про можливість переховування підозрюваного від правосуддя та про те, що інший запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 ..

За вказаних обставин колегія суддів вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не відлучатись із населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду; докласти зусиль до пошуку роботи; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та роботи; не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої; утримуватись від спілкування зі свідками.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 30 мінімальних заробітних плат в сумі 36 540 грн. щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м. Мелітополь, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити підозрюваному залишати житло з 19-00 год. по 06-00 год..

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої;

- утримуватись від спілкування зі свідками.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .

Встановити загальний строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу два місяці, з урахуванням тримання його під вартою, до 12 січня 2016 року.

ОСОБА_8 з-під варти звільнити та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4