АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1429/15 Справа № 215/5251/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрів Донецької області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та обрано відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 18 грудня 2015 року з визначенням застави у розмірі 27 560 гривень та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, при цьому враховуючи що підозрюваний офіційно не працює, за місцем реєстрації у м. Кривому Розі фактично не проживає, змінював неодноразово своє місце проживання, у зв`язку з чим, є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, що може перешкоджати кримінальному провадженню, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваний ОСОБА_9 подав апеляційну скарги, в якій просив ухвалу суду першої інстанції в частині зобов`язання підозрюваного не покидати межі м. Кривого Рогу скасувати, постановити в цій частині нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний зазначив, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не прийнято до уваги той факт, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому на підтвердження цього, стороною захисту було надано беззаперечні докази. Крім того, посилання слідчого судді на те, що він ніде не працює, не відповідає дійсності, так як, в судовому засіданні було надано довідку БО «Благодійний фонд «Незалежність-Харків», з якої вбачається, що ОСОБА_9 проходить стажування з майбутнім працевлаштуванням на посаду директора Дніпропетровської філії вказаної благодійної організації.

Також на оскаржуване рішення, було подано апеляційну скаргу захисником підозрюваного ОСОБА_8 ,яка в апеляції просила ухвалу суду першої інстанції в частині зобов`язання підозрюваного не покидати межі м. Кривого Рогу скасувати, постановити в цій частині нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначила, що судом не взято до уваги те, що 19 жовтня 2015 року підозрюваний разом з нею самостійно з`явився до Тернівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де вони і були ознайомлені з ухвалою про надання дозволу на його затримання, отже підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, що підозрюваний мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому на підтвердження цього, стороною захисту було надано беззаперечні докази. Крім того, посилання слідчого судді на те, що він ніде не працює, не відповідає дійсності, так як, в судовому засіданні було надано довідку БО «Благодійний фонд «Незалежність-Харків», з якої вбачається, що ОСОБА_9 проходить стажування з майбутнім працевлаштуванням на посаду директора Дніпропетровської філії вказаної благодійної організації.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив скасувати ухвалу слідчого судді; думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні СВ Тернівського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

19 жовтня 2015 року ОСОБА_9 було затримано на підставі ухвали суду від 19 вересня 2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання по розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, цього ж дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

18 вересня 2015 року слідчий СВ Тернівського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, а саме до 18 грудня 2015 року з визначенням застави у розмірі 27 560 гривень.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Також, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин визначив щодо ОСОБА_9 , розмір застави у кримінальному провадженні.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги обставини щодо особи підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких підозрюваний просить скасувати ухвалу районного суду, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеризуючи даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Тернівського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів , а саме до 18 грудня 2015 року з визначенням застави у розмірі 27 560 гривень та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4