Справа № 453/1346/15-к
№ провадження 1-кп/453/112/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2015 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4
та потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше судимого вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, покарання відбув - штраф сплачено
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 02 жовтня 2015 року, близько 17 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`ягніння, прийшов у гості до свого двоюрідного брата ОСОБА_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , з метою позичити грошей. Знаходячись в одній з кімнат квартири, ОСОБА_4 побачив ноутбук «ACER» чорного кольору і спортивну куртку. В цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки вказаного майна. Тоді ОСОБА_4 скориставшись відсутністю брата чи інших сторонніх осіб, переконавшись що його ніхто не бачить, маючи умисел на повторне вчинення крадіжки, таємно, шляхом вільного доступу, викрав ноутбук «ACER» чорного кольору і спортивну куртку, які належали ОСОБА_5 , завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 7618 гривень.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна, оскільки він таємно викрав чуже майно, повторно.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того, додатково пояснив, що завдані збитки ним відшкодовано, вибачився за скоєне перед потерпілим, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення, обвинувачений ОСОБА_4 попросив у нього пробачення за скоєний злочин та відшкодував завдані збитки у повному обсязі в добровільному порядку.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження, суд враховує наступне.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, які просили затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду, яка відповідає вимогам КПК України, переконавшись, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження від 16 жовтня 2015 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинні міститися також інші відомості, передбачені ст. 374 цього Кодексу. За змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається також рішення щодо речових доказів та документів, а також рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ: ноутбук «ACER» із зарядним пристроєм та радіо мишкою «Genium», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного
суду Львівської області ОСОБА_1