В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2015 Справа №607/1700/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000467 від 18 грудня 2012 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чинадійово Мукачівського району Закарпатської області, громадянки України, без освіти, не одруженої, непрацюючої, на утриманні троє малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2012 року близько 14 год. 30 хв. в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала в під`їзді №2 будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 22 червня 2012 року близько 14 год. 30 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на першому поверсі в під`їзді №2, що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Кн. Острозького, 53, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрала дитячий возик марки "Chicco", вартістю 960 гривень, що належить ОСОБА_5 . Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, чим заподіяла шкоду потерпілій ОСОБА_5 на суму 960 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини та суду показала, що в черні 2012 року вона знаходилась в м. Тернополі і зайшла в один із будинків по вул. Кн. Острозького просити милостиню. При виході з під`їзду ОСОБА_3 помітила дитячий візок, який вирішила викрасти для використання своїй дитині. Переконавшись, що її ніхто не бачить ОСОБА_3 взяла вказаний дитячий візок і пішла в лісосмугу по АДРЕСА_3 , де вона на той час проживала. Приблизно через 2 години її затримали працівники міліції, після чого вона повернула викрадений візок власнику майна.

У вчиненому обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаюється та просить суд, суворо її не карати та не позбавляти волі, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання нею своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди завданої злочином. Обставин, які б обтяжували покарання та підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливі без її ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1