ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянув 24 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, й захисника ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року.

Вказаним вироком місцевого суду засуджено
ОСОБА_6 , 1975 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця міста Ромни Сумської області,

- за ч. 4 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням на 3 роки права обіймати посади в правоохоронних органах із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, й позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання капітан міліції.
Згідно вироку ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище - начальником лінійного пункту міліції на станції Ромни лінійного відділу на станції Кременчук УМВС України на Південній залізниці, та використовуючи вказане службове становище, 31.05.2013 о 14:05 біля кафе «Оазіс» на вул. Науменка, 90 в селі Харькове Талалаївського району Чернігівської області отримав від ОСОБА_8 1400 грн неправомірної вигоди за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Апеляційний суд Чернігівської області 31.03.2015 змінив вирок місцевого суду, перекваліфікував дії ОСОБА_6 з ч. 4 на ч. 2 ст. 368 КК України в редакції від 18.04.2013 і призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням на 3 роки права обіймати посади в правоохоронних органах із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку й покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, та на підставі ст. 54 КК України позбавив засудженого спеціального звання капітан міліції.
У касаційних скаргах:
- прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції;
- захисник ОСОБА_5 просить скасувати вказані судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 через недоведеність його винуватості та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого й захисника, які підтримали скаргу останнього, та думку прокурора про обґрунтованість скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів визнає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а скарга захисника частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, визнаючи, що ОСОБА_6 не був службовою особою, яка займала відповідальне становище, апеляційний суд виходив з того, що засуджений не був «наділений значними повноваженнями».
При цьому поза увагою суду залишилось те, що у відповідності до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, службова особа визнається такою, що займає відповідальне становище не в залежності від того, чи «наділена вона значними повноваженнями», а від того, до якої категорії віднесена посада, яку вона обіймає, чи є ця особа суддею, прокурором, слідчим або іншим керівником чи заступником керівника органу державної влади чи місцевого самоуправління, їх структурних підрозділів та одиниць.
Отже, застосувавши не передбачені законом України про кримінальну відповідальність ознаки службової особи, яка займає відповідальне становище, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відсутність у діянні ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України в редакції від 18.04.2013.
За таких обставин оскаржене прокурором рішення підлягає скасуванню у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 438 КК України.
Оскільки суд касаційної інстанції не ухвалює остаточного рішення в даному провадженні, доводи захисника про недоведеність вини засудженого тощо підлягають оцінці під час нового апеляційного розгляду.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, задовольнити.

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року щодо вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10