АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Н.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Денисенко Л.М., Гавриша В.М.

з участю прокурора Гринь Н.Г.,

потерпілої ОСОБА_2 і її представника

ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи, засудженого та в його інтересах захисника на вирок Київського районного суду м. Полтава від 29 жовтня 2011 року.

Даним вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України не судимий,-

визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 286 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавлення права керуванням транспортним засобом строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на її користь 43 419 гривень 28 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 25 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 7500 гривень в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги.

По справі вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 18 жовтня 2008 року близько 13 год.55 хв. керуючи автомобілем Тойота Ленд-Крузер при виконанні повороту наліво виїхав на перехрестя вул. ОСОБА_6 - Тевелєва м. Полтава на заборонений червоний сигнал світлофора, де скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан під керуванням ОСОБА_2, яка внаслідок дорожньої пригоди отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, з внесеними змінами ставиться питання про зміну вироку посилаючись на те, що відповідно до ст. 49 КК України минули строки давності притягнення засудженого до кримінальної відповідальності, тому ОСОБА_5 необхідно звільнити від призначеного покарання.

В апеляції захисника в інтересах засудженого з внесеними в судовому засіданні змінами ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання у звязку зі строками давності, а в частині цивільного позову скасуванню та направлення справи на новий судовий розгляд, так як сума матеріальної шкоди не доведена матеріалами справи.

Аналогічні доводи викладені і в зміненій в судовому засіданні апеляції засудженого ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши доводи прокурора, який вважає за необхідне звільнити засудженого від покарання, а в частині цивільного позову вирок суду залишити без зміни, твердження захисника та засудженого, які вважають за необхідне вирок суду скасувати та справу в частині цивільного позову направити на новий судовий розгляд, пояснення потерпілої та її представника, які підтримали апеляцію прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що апеляція прокурора з внесеними змінами підлягає до повного задоволення, а апеляції засудженого та його захисника до часткового задоволення.

Суд правильно встановив фактичні обставини скоєного ОСОБА_5 злочину.

Висновок суду про доведеність винуватості засудженого ґрунтується на доказах, які зібрані в установленому законом порядку та повно і всебічно перевірені в судовому засіданні і учасниками судового розгляду не оспорюється.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України є правильною.

Разом з тим, відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України є злочином невеликої тяжкості, так як санкція даної норми передбачає максимальне кримінальне покарання у виді до 3 років обмеження волі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що злочин, за який ОСОБА_5 засуджений, був ним вчинений 18 жовтня 2008 року, тобто з дня вчинення засудженим злочину і до набрання вироком законної сили минуло більше 3 років. Підстав для зупинення чи переривання перебігу давності у справі не вбачається.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України за вироком суду особа також на підставі ст. 49 КК України може бути звільнена від покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 просить вирок суду в частині цивільного позову скасувати та справу направити на новий судовий розгляд, що свідчить про не згоду засудженого на закриття провадження по справі, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.

Сума цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди підтверджена матеріалами справи, зокрема висновком товарознавчої експертизи, довідками про збитки, актом виконаних робіт по ремонту автомобіля, товарними та фіскальними чеками, квитанціями до прибуткових касових ордерів, а тому доводи, викладені в апеляції захисника про недоведеність суми матеріальної шкоди, є безпідставними.

Суд, частково задовольняючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, обґрунтував свій висновок стражданнями і наслідками, які, відповідно, відчувала та отримала потерпіла внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому колегія суддів вважає, що твердження, викладені в апеляції захисника, про необґрунтованість суми моральної шкоди не заслуговують на увагу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 373 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Апеляції засудженого ОСОБА_5 та його захисника задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 29 жовтня 2011 року стосовно ОСОБА_5 змінити.

На підставі ст.ст. 49, 74 КК України ОСОБА_5 від призначеного вироком Київського районного суду м. Полтава від 29 жовтня 2011 року основного і додаткового покарання звільнити у звязку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_1. ОСОБА_7. ОСОБА_8.