АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1871/15-к Номер провадження 11-кп/786/754/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 серпня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, засудженого 16.05.2014 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

з участю прокурора: ОСОБА_8

представника адміністрації КВЦ: ОСОБА_9

засудженого: ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
До апеляційного суду звернувся засуджений ОСОБА_6 , який у поданій апеляційній скарзі прохає скасувати ухвалу Комсомольського міського суду від 25 серпня 2015 року стосовно нього та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Інші учасники судового провадження ухвалу не оскаржували, проти апеляційної скарги письмових заперечень не подавали.

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.05.2015 року до засудженого ОСОБА_6 застосовано заміну покарання більш м`яким у виді обмеження волі на не відбуту частину строку 1 рік 3 місяці 25 днів, однак на час звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_6 відбув лише 3 місяці 25 днів призначеного покарання, тобто не відбув 1/2 заміненого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення в режимі відеоконференцзвязку засудженого ОСОБА_6 , представника виправного центру ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляції, та міркування прокурора ОСОБА_10 , який пропонував ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали особової справи засудженого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для її задоволення з наступних мотивів.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Баштанського районного суду Миколаївської області 16 травня 2014 року засуджений за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року не відбуте покарання у виді 1 року 3 місяців 25 днів позбавлення волі замінене більш м`яким покаранням на вказаний термін обмеженням волі.

Після прибуття до Комсомольського виправного центру УДПтСУ №136 з 03 червня 2015 року ОСОБА_6 відбуває покарання у виді обмеження волі.

За змістом ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження або позбавлення волі на певний строк, а також до військовослужбовців, які засуджені до службових обмежень чи тримання в дисциплінарному батальйоні.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81КК України. У випадку що стосується ОСОБА_6 , відбута частина покарання має становити 1/2 призначеного строку покарання.

Поряд із тим за змістом ч.5 ст.82 КК України визначено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.

Тобто, вказаними нормами закону законодавцем чітко визначено порядок умовно-дострокового звільнення від покарання тих осіб, яким раніше було замінено не відбуте покарання на більш м`яке, а саме, у такому разі термін звільнення має відраховуватися від часу з якого призначене більш м`яке покарання, у даному випадку 1/2 строку покарання у виді обмеження волі має рахуватися з 02.06.2015 року про що у своїй ухвалі правильно вказав суд першої інстанції.

Таким чином, клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, всупереч наведеним нормам закону засудженим помилково визначалося як 1/2 відбутого покарання від загального строку призначеного вироком Баштанського районного суду у виді 2 років та 2 місяців, тоді коли строк відбутого покарання мав обраховуватися з відбутого заміненого строку обмеження волі визначеного ухвалою Полтавського районного суду у виді 1 року 3 місяців та 25 днів.

З огляду на це місцевий суд, дослідивши доводи клопотання, та особову справу засудженого ОСОБА_6 прийшов до правильного висновку, що він не підпадає під дію закону щодо умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 серпня 2015 року щодо нього без змін.

с у д д і :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4