Справа № 484/2750/15-к
В И Р О К
іменем України
"03" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої /цивільного позивача/ ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілої /цивільного позивача/ ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 ,

захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених /цивільних відповідачів/ ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Демидове Березівського району Одеської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан - не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Якутськ Російської Федерації, громадянина України, освіта базова вища, приватного підприємця, сімейний стан - одружений, має на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.396 КК України,

В С Т А Н О В И В:
26 лютого 2015 року в вечірній час доби обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 разом із громадянином ОСОБА_19 на законних підставах перебували в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , де вживали спиртні напої з приводу святкування дня народження батька обвинуваченого ОСОБА_16 громадянина ОСОБА_20 , який також перебував в данному житловому будинку, так як він в ньому мешкає.

Під час перебування за святковим столом в даному житловому будинку, між обвинуваченим ОСОБА_15 та громадянином ОСОБА_19 на грунті виниклих особистих неприязних стосунків, через те, що ОСОБА_19 не коректно поводив себе за столом та підштовхував рукою руку обвинуваченого ОСОБА_15 , в якій він тримав столові предмети із сервіровки столу, виникла конфліктна ситуація, яка згодом після виходу на подвір`я даного житлового будинку, де вони залишилися вдвох, перейшла в бійку між ними.

Під час даної бійки обвинувачений ОСОБА_15 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, наніс громадянину ОСОБА_19 удари кулаками в область обличчя, кінцівок та грудної клітини, спричинивши легкі тілесні ушоджнення в виді крововиливу в праве око, синців, саден, осаднень та забійних ран в області обличчя, на шиї, на правій передньо боковій поверхні грудної клітки, в ділянці променево зап`ястних суглобів, на тильній поверхні лівої кисті, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки, тяжкі тілесні ушкодження за ознаками загрози для життя в виді субдуральної гематоми, переломів ребер 8-9 зліва по середньопідпаховій лінії, 7-8 справа по середньопідпаховій лінії, 2-7 ребер справа по середньо- ключичній лінії, які в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя. Внаслідок побиття ОСОБА_19 втратив рівновагу, упав та втратив свідомість. Залишивши громадянина ОСОБА_19 в непритомному стані, біля житлового будинку АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_15 повернувся до приміщення будинку, де знову приєднався до кампанії за святковим столом.

Після опівночі в ніч на 27 лютого 2015 року, коли обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вийшли на подвір`я даного житлового будинку, вони підійшли до непритомного громадянина ОСОБА_19 ,

В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_15 виник умисел на умисне вбивство громадянина ОСОБА_19 .. Після цього обвинувачений ОСОБА_15 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за допомогою обвинуваченого ОСОБА_16 , не повідомлюячи йому істинну мету своїх дій та не розраховуючи на співучасть обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні вбивства громадянина ОСОБА_19 , за допомогою обвинуваченого ОСОБА_16 погрузив тіло громадянина ОСОБА_19 , який був у непритомному стані, до пасажирського відсіку транспортного засобу мікроавтобуса автомобіля моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належав громадянці ОСОБА_21 , на підставі свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу від 10 квітня 2012 року номер НОМЕР_2 , виданого Кіровоградським РЕВ УДАІ при УМВС України в Кіровоградській області, і на якому обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 приїхали із міста Кіровограда до села Кримка Первомайського району Миколаївської області з метою продати даний транспортний засіб, і сам факт правомірності користування даним транспортним засобом даних осіб потребує окремого судового цивільного чи кримінального розгляду, в залежності від виду закінчення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0000254, яке знаходиться в провадженні органу досудового розслідування Кіровоградського відділу поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та розпочату за заявою власника даного транспортного засобу громадянки ОСОБА_21 ..

Після чого обвинувачений ОСОБА_16 сів за кермо даного транспортного засобу, обвинувачений ОСОБА_15 на праве крісло біля водія, і з безпритомним тілом громадянина ОСОБА_19 , який знаходився в пасажирському відсіку на одному із пасажирських крісел, виїхали із села Кримка Первомайського району Миколаївської області та рухалися по автомобільній дорозі державного значення «М 13 Кіровоград Платонове».

27 лютого 2015 року в нічний час біля 02 години на території Первомайського району Миколаївської області на автомобільній дорозі державного значення «М 13 Кіровоград Платонове» за межами села Кримка, обвинувачений ОСОБА_16 зупинив транспортний засіб автомобіль моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце водія та сховався в лісопосадці.

Після чого обвинувачений ОСОБА_15 сів за кермо транспортного засобу мікроавтобуса автомобіля моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував без свідомості громадянин ОСОБА_19 та продовжив рух по даному автошляху. Прибувши до автодорожнього мосту через річку Південний Буг автомобільної дороги державного значення «М 13 Кіровоград Платонове», який розташований на околиці села Іванівка Первомайського району Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_15 між 02 та 03 годинами 27 лютого 2015 року зупинив керований ним транспортний засіб мікроавтобус автомобіль моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого обвинувачений ОСОБА_15 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство громадянина ОСОБА_19 , зняв шнурки із його взуття, одним шнурком обвів шию та здавив петлею органи шиї громадянина ОСОБА_19 , після чого настала смерть громадянина ОСОБА_19 .. Іншим шнурком обвинувачений ОСОБА_15 обв`язав ноги ОСОБА_19 та прив`язав до них каміння. З метою приховати вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_15 дістав тіло вбитого ним ОСОБА_19 із салону автомобіля моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та скинув його з центральної частини вказаного автодорожнього мосту в воду річки Південний Буг.

Крім того 26 лютого 2015 року біля 23 годин 30 хвилин в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_16 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з погрозою застосування насильства над громадянином ОСОБА_19 примусив громадянина ОСОБА_19 до виконання цивільно правового зобов`язання, яке полягало в необхідності повернення громадянином ОСОБА_19 обвинуваченому ОСОБА_16 грошових коштів в сумі 200 гривень, що становила різницю в вартості мобільних телефонів, яка виникла внаслідок обміну мобільних телефонів між обвинуваченим ОСОБА_16 та громадянином ОСОБА_19 .. В зв`язку з відсутністю даної суми грошових коштів в сумі 200 гривень у громадянина ОСОБА_19 , обвинувачений ОСОБА_16 заволодів золотою каблучкою 585 проби, вагою 0,95 грамів, вартістю 498 гривень 75 копійок, яка належала громадянину ОСОБА_19 , та яку громадянин ОСОБА_19 передав обвинуваченому ОСОБА_16 , отримавши від обвинуваченого ОСОБА_16 грошові кошти, так як вартість переданої ним золотої каблучки, перевищувала розмір виниклого боргу громадянина ОСОБА_19 в сумі 200 гривень, перед обвинуваченим ОСОБА_16 ..

Після розв`язання даної конфліктної ситуації між обвинуваченим ОСОБА_16 та громадянином ОСОБА_19 на грунті виниклих особистих неприязних стосунків, через те, що ОСОБА_19 не коректно поводив себе за столом та підштовхував рукою руку обвинуваченого ОСОБА_15 , в якій він тримав столові предмети із сервіровки столу, виникла конфліктна ситуація, яка згодом після виходу на подвір`я даного житлового будинку, де вони залишилися вдвох, перейшла в бійку між ними.

Під час даної бійки обвинувачений ОСОБА_15 наніс громадянину ОСОБА_19 удари кулаками в область обличчя, кінцівок та грудної клітини, спричинивши легкі тілесні ушоджнення у вигляді крововиливу в праве око, синців, саден, осаднень та забійних ран в області обличчя, на шиї, на правій передньо боковій поверхні грудної клітки, в ділянці променево зап`ястних суглобів, на тильній поверхні лівої кисті, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки, тяжкі тілесні ушкодження за ознаками загрози для життя в виді субдуральної гематоми, переломів ребер 8-9 зліва по середньопідпаховій лінії, 7-8 справа по середньопідпаховій лінії, 2-7 ребер справа по середньо - ключичній лінії, які в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя. Внаслідок побиття ОСОБА_19 втратив рівновагу, упав та втратив свідомість. Залишивши громадянина ОСОБА_19 в непритомному стані, біля житлового будинку АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_15 повернувся до приміщення будинку, де знову приєднався до кампанії за святковим столом.

Після опівночі в ніч на 27 лютого 2015 року, коли обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вийшли на подвір`я даного житлового будинку, вони підійшли до непритомного громадянина ОСОБА_19 .. Побачивши те, що після побиття громадянина ОСОБА_19 обвинуваченим ОСОБА_15 , громадянин ОСОБА_19 лежав не подаючи ознак життя, обвинувачений ОСОБА_16 доторкнувся до шиї громадянина ОСОБА_19 , та не прощупавши пульсу, припустив, що останній помер. На пропозицію обвинуваченого ОСОБА_15 обвинувачений ОСОБА_16 , сів за кермо транспортного засобу мікроавтобуса моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та погодився вивезти тіло громадянина ОСОБА_19 за межі села Кримка Первомайського району Миколаївської області, з метою приховування слідів злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_15 .. При цьому обвинувачений ОСОБА_16 вважав, що обвинуваченим ОСОБА_15 було вчинене умисне вбивство громадянина ОСОБА_19 .. Усвідомлюючи те, що обвинуваченим ОСОБА_15 було вчинено умисне вбивство громадянина ОСОБА_19 , обвинувачений ОСОБА_16 разом із обвинуваченим ОСОБА_15 завантажили тіло громадянина ОСОБА_19 до салону мікроавтобуса моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_15 , поїхали із села Кримка Первомайського району Миколаївської області в напрямку автомобільної дороги державного значення «М 13 «Кіровоград-Платонове», намагаючись вивезти тіло громадянина ОСОБА_19 з місця події та скрити факт скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_15 .. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_16 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, доїхав до лісопосадки, розташованої неподалік автодорожнього мосту через річку Південний Буг автомобільної дороги державного значення «М 13 Кіровоград Платонове», який розташований на околиці села Іванівка Первомайського району Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_16 зупинив керований ним транспортний засіб, вибіг з салону та заховався в лісопосадці. Маючи умисел на заздалегідь не обіцяне приховування злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_16 не повідомив правоохоронні органи про вчинення обвинуваченим ОСОБА_15 особливо тяжкого кримінального правопорушення, з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності, перешкоджання органам досудового слідства у своєчасному розкритті злочину, викритті винної особи та притягнення її до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 не визнав свою вину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_19 , пояснивши, що він не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_19 26 лютого 2015 року в вечірній час доби він та обвинувачений ОСОБА_16 разом із ОСОБА_19 перебували в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , де вживали спиртні напої з приводу святкування дня народження батька обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_20 , який також перебував в данному житловому будинку, де він мешкає.

Під час перебування за святковим столом в даному житловому будинку, між ним та ОСОБА_19 на грунті виниклих особистих неприязних стосунків, через те, що ОСОБА_19 не коректно поводив себе за столом та підштовхував рукою його руку, в якій він тримав то стакан, то вилку, виникла конфліктна ситуація, яка згодом після виходу на подвір`я даного житлового будинку, де вони залишилися вдвох /він та ОСОБА_19 / перейшла в бійку між ними. З метою захисту від посягань ОСОБА_19 він наніс громадянину ОСОБА_19 удари кулаками в область обличчя, кінцівок та грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_19 втратив рівновагу, упав та втратив свідомість. Залишивши ОСОБА_19 в непритомному стані, біля житлового будинку АДРЕСА_4 , він повернувся до приміщення будинку, де знову приєднався до кампанії за святковим столом.

Після опівночі в ніч на 27 лютого 2015 року, коли він та обвинувачений ОСОБА_16 вийшли на подвір`я даного житлового будинку, вони підійшли до непритомного громадянина ОСОБА_19 .. За допомогою обвинуваченого ОСОБА_16 вони погрузили тіло ОСОБА_19 , який був у непритомному стані, до пасажирського відсіку мікроавтобуса автомобіля моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого обвинувачений ОСОБА_16 сів за кермо даного транспортного засобу, а він сів на праве крісло біля ОСОБА_16 , і з безпритомним тілом ОСОБА_19 , який знаходився в пасажирському відсіку на одному із пасажирських крісел, виїхали із села Кримка Первомайського району Миколаївської області.

27 лютого 2015 року в нічний час біля 02 години на території Первомайського району Миколаївської області на одній із автомобільних доріг за межами села Кримка, обвинувачений ОСОБА_16 зупинив транспортний засіб автомобіль моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце водія та сховався в лісопосадці.

Після чого він сів за кермо транспортного засобу мікроавтобуса автомобіля моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував без свідомості громадянин ОСОБА_19 та продовжив рух по даному автошляху. Прибувши до автодорожнього мосту через річку, назви якої він не знав, він зупинив керований ним транспортний засіб мікроавтобус автомобіль моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого він витягнув тіло ОСОБА_19 із транспортного засобу та залишив на березі річки, стягнувши тіло під міст. Він не душив шию ОСОБА_19 з метою його вбивства, не знімав шнурки із його взуття, не обв`язував шнурком шию та не здавлював петлею органи шиї ОСОБА_19 , з метою заподіяння йому смерті. Також він не обв`язував ноги ОСОБА_19 іншим шнурком та не прив`язував до них каміння. Також він не скидував тіло ОСОБА_19 з центральної частини вказаного автодорожнього мосту в річну воду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 визнав вину у вчиненні злочинів обставини, яких викладені за вироком суду, та підтвердив факти вчинення даних злочинів при викладених вище обставинах.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_15 , встановлені судом обставини вчинення ним особливо тяжкого злочину повністю підтверджуються показами потерпілих.

Так потерпіла ОСОБА_9 в судовому засідані пояснила, що загиблий ОСОБА_19 , був її сином, і так як і вона, мешкав в місті Кіровограді. Він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_11 .. В третій декаді лютого 2015 року ОСОБА_19 зник без вісті. Про дану обставину з приводу зникнення ОСОБА_19 був повідомлений відповідний районний відділ міліції в місті Кіровограді. В березні 2015 року вони дізналися, що ОСОБА_19 був вбитий на території Миколаївської області, його тіло кинули в річку Південний Буг, а незабаром тіло ОСОБА_19 було викинуто на берег на території Арбузинського району Миколаївської області. При проведенні досудового слідства вона дізналася що у скоєнні умисного вбивства обвинувачується мешканець міста Кіровограда ОСОБА_22 , який був знайомий з загиблим ОСОБА_19 також вона припускає що співучасником вбивства ОСОБА_19 є і обвинувачений ОСОБА_16 , який також є мешканцем міста Кіровограда, і також був знайомий з загиблим ОСОБА_19 ..

Потерпілий ОСОБА_10 , який є рідним братом загиблого ОСОБА_19 , та потерпіла ОСОБА_11 , яка була співмешканкою загиблого ОСОБА_19 в судовому засіданні дали покази аналогічні показам потерпілої ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_20 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в селі Кримка Первомайського району Миколаївської області. 26 лютого 2015 року у нього був день народження, на який приїхав його син ОСОБА_16 .. ОСОБА_16 був не сам, з ним приїхали ОСОБА_15 та ОСОБА_19 . Крім даних осіб в будинку також була і його співмешканка ОСОБА_23 .. Дані особи, які завітали до нього з його сином, приїхали на мікроавтобусі білого кольору моделі «Wolksvagen LT 35 D» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Даний мікроавтобус вони намагалися продати, і в світлий час доби 26 лютого 2015 року їздили на ньому в місто Первомайськ. Під час перебування за святковим столом в вечірній час в даному житловому будинку, між обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_19 виникла сварка, через те, що ОСОБА_19 підштовхував рукою руку обвинуваченого ОСОБА_15 .. Згодом вони вийшли на подвір`я житлового будинку, а він ліг спати. Що відбувалося між ними на подвір`ї він не бачив. Вночі він коли прокинувся, то побачив, що його сина ОСОБА_16 , а також ОСОБА_15 і ОСОБА_19 немає в житловому будинку. Крім цього на подвір`ї також не було мікроавтобуса білого кольору моделі «Wolksvagen LT 35 D» на якому приїхали в село Кримка Первомайського району Миколаївської області дані особи. Через деякий час на мобільний тефон зателефонував його син ОСОБА_16 та повідомив. Що вони відвезли на залізничний вокзал та відправили потягом до міста Кіровограда ОСОБА_19 , а самі, коли поверталися з ОСОБА_15 до села Кримка заблукали. Про те, що ОСОБА_19 було вбито, він дізнався тільки на початку квітня 2015 року, під час проведення обшуку працівниками міліції в його житлі в селі Кримка Первомайського району Миколаївської області.

Свідок ОСОБА_23 , яка є співмешканкою свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_20 ..

Експерт судової медичної експертизи ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що при проведенні судової медичної експертизи трупа ОСОБА_19 , труп якого був прибитий водою на берег річки Південний Буг в межах Арбузинського району Миколаївської області біля села Семенівка та виявлений 01 березня 2015 року. Вона встановила, що смерть ОСОБА_19 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї петлею. Крім того, окрім странгуляційної борозди на тілі ОСОБА_19 були виявлені тілесні ушкодження в області обличчя, кінцівок та грудної клітини. Легкі тілесні ушоджнення в виді крововиливу в праве око, синців, саден, осаднень та забійних ран в області обличчя, на шиї, на правій передньо боковій поверхні грудної клітки, в ділянці променево зап`ястних суглобів, на тильній поверхні лівої кисті, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки, а також тяжкі тілесні ушкодження за ознаками загрози для життя в виді субдуральної гематоми, переломів ребер 8-9 зліва по середньопідпаховій лінії, 7-8 справа по середньопідпаховій лінії, 2-7 ребер справа по середньо - ключичній лінії, які в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя. Дані спричинені тілесні ушкодження були прижиттєвими. Також було виявлене посмертне тілесне ушкодження в виді розриву тканин печінки, яке утворилося від дії твердого предмету, внаслідок сильного струсу або удару об переважаючу тверду поверхню, не виключено при ударі об воду, в короткий проміжок часу до настання смерті, що розраховується хвилинами після настання смерті. З моменту смерті і до початку експертного дослідження трупа, яке було розпочате вранці 02 березня 2015 року пройшло приблизно дві доби, з врахуванням даних, що тіло загиблого знаходилося переважну більшість часу на протязі цих двох діб в холодній воді.

Крім даних показів потерпілих, свідків та експерта судової медичної експертизи, які були допитані в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні умисного вбивства громадянина ОСОБА_19 повністю підтверджується іншими доказами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Протоколом огляду місця події від 01 березня 2015 року, із фототаблицею та схемою до нього, відповідно до якого слідчим органу досудового розслідування оглянуто місце події, а саме ділянка місцевості на березі річки Південний Буг в районі села Семенівка Арбузинського району, відповідно до якого оглянутий труп при огляді невстановленої особи чоловічої статі, /в подальшому труп ОСОБА_19 /, з ознаками насильницької смерті. /том №2, а.к.п. 1 7/.

Протоколом огляду від 02 березня 2015 року, із фототаблицею та схемою до нього, відповідно до якого слідчим органу досудового розслідування оглянуті речі з трупа невстановленої особи чоловічої статі, завдяки яким вдалося встановити особу загиблого. /том №2, а.к.п. 8 12/.

Протоколом від 12 березня 2015 року пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 трупа для впізнання, відповідно до якого потерпілим ОСОБА_10 був впізнаний його рідний брат загиблий ОСОБА_19 /том №2, а.к.п. 13/.

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_16 , відповідно до якого обвинуваченим ОСОБА_16 відтворені події щодо вчинення кримінальних правопорушень, як ним, так і обвинуваченим ОСОБА_15 , відносно загиблого ОСОБА_19 /том №2, а.к.п. 30 31/.

Висновком судової медичної експертизи №17 від 02 квітня 2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_19 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї петлею. Крім того, окрім странгуляційної борозди на тілі ОСОБА_19 були виявлені тілесні ушкодження в області обличчя, кінцівок та грудної клітини. Легкі тілесні ушоджнення в виді крововиливу в праве око, синців, саден, осаднень та забійних ран в області обличчя, на шиї, на правій передньо боковій поверхні грудної клітки, в ділянці променево зап`ястних суглобів, на тильній поверхні лівої кисті, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки, а також тяжкі тілесні ушкодження за ознаками загрози для життя в виді субдуральної гематоми, переломів ребер 8-9 зліва по середньопідпаховій лінії, 7-8 справа по середньопідпаховій лінії, 2-7 ребер справа по середньо - ключичній лінії, які в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя. Дані спричинені тілесні ушкодження були прижиттєвими. Також було виявлене посмертне тілесне ушкодження в виді розриву тканин печінки, яке утворилося від дії твердого предмету, внаслідок сильного струсу або удару об переважаючу тверду поверхню, не виключено при ударі об воду, в короткий проміжок часу до настання смерті, що розраховується хвилинами після настання смерті. З моменту смерті і до початку експертного дослідження трупа, яке було розпочате вранці 02 березня 2015 року пройшло приблизно дві доби, з врахуванням даних, що тіло загиблого знаходилося переважну більшість часу на протязі цих двох діб в холодній воді. /том №2, а.к.п. 36 38/.

Висновком судової молекулярно генетичної експертизи №226 від 07 травня 2015 року, відповідно до якого визначені профілі ДНК з генетичними ознаками зразків піднігтьового вмісту нігтьових зрізів з лівої та правої рук загиблого ОСОБА_19 /том №2, а.к.п. 42 45/.

Висновком судової медичної імунологічної експертизи №209 від 02 березня 2015 року, відповідно до якого досліджені зразки крові загиблого ОСОБА_19 , відносяться до групи А з ізогемаглютоніном анти В ізосерологічної системи АВО. /том №2, а.к.п. 49 50/.

Висновком судової молекулярно генетичної експертизи №225 від 18 березня 2015 року, відповідно до якого визначений профіль ДНК з генетичними ознаками зразка крові загиблого ОСОБА_19 /том №2, а.к.п. 54 56/.

Висновком судової психіатричної експертизи №314 від 23 червня 2015 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_15 на момент здійснення інкримінованого йому діяння та при проведенні експертного дослідження повністю усвідомлював значення своїх дій і міг керувати ними. /том №2, а.к.п. 58 62/.

Постановою органу досудового слідства від 02 березня 2015 року про визнання кофти чорного кольору, футболки, джинсів з ремнем коричневого кольору, трусів, зимових чоботів 43 розміру, фрагменту тканини з вузлом та плямами бурого кольору, пари шнурків чорного кольору з вузлами, ланцюжок з розп`яттям, пари чорних шкарпеток, зрізи волосся, нігтів, зразків крові, речовими доказами за кримінальним провадженням /том №2, а.к.п. 74 /.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними, достатніми та допустимими, які підтверджують існування обставин, щодо вчинення умисного вбивства громадянина ОСОБА_19 обвинуваченим ОСОБА_15 ..

Суд знаходить не належними та недопустимими доказами за кримінальним провадженням наступні докази, надані в судовому засіданні прокурором органу державного обвинувачення, на які суд не може покластися при обґрунтуванні вироку за кримінальним провадженням, так як дані докази здобуті з порушенням процесуальних норм, а саме:

Протокол обшуку від 02 квітня 2015 року, відповідно до якого даний обшук, як слідча дія був проведений на підставі ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2015 року /том №2, а.к.п. 18 19/ в будинку та господарських приміщеннях біля нього за адресою: АДРЕСА_4 , з участю великої кількості працівників міліції і без вручення копії протоколу обшуку відповідним особам, які є власниками вилученого під час обшуку майна. Внаслідок чого органом досудового слідства за даною адресою були виявлені та вилучені предмети, які не стосуються обвинувачення обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а саме значний перелік автомобільних запчастин, дозвіл на вилучення яких, не був наданий слідчим суддею Арбузинського районного суду Миколаївської області, і дані предмети за протоколом обшуку були вилучені органом досудового слідства безпідставно та без накладення на них арешту слідчим суддею, і вони продовжують не законно знаходитися на зберіганні органу досудового слідства, та не мають ніякого доказового значення в межах обвинувачення обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 /том №2, а.к.п. 14 17/, що є порушенням прав свідків за кримінальним провадженням ОСОБА_16 та ОСОБА_25 , які є власниками вилученого майна, в контексті статті 8 Конвенції за рішеннями ЄСПЛ «Бук проти Німеччини, скарга № 41604/98 від 28 квітня 2005 року», «НМ прти Туреччини, скарга № 34494/97 від 08 серпня 2006 року», «Імакаєва проти Росії, скарга №7615/02 від 09 листопада 2006 року», «Кучера проти Словаччини, скарга № 48666/99 від 17 липня 2007 року»/.

Протоколи проведення слідчих експериментів від 03 квітня 2015 року з участю обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відповідно до яких ними відтворені події вчинення кримінальних правопорушень відносно загиблого ОСОБА_19 , які мали місце в ніч з 26 на 27 лютого 2015 року. /том №2, а.к.п. 20 21, 22, 23 24, 25/. Суд вважає, що дані слідчі дії були проведені з порушенням норм кримінально процесуального законодавства, в нічний час доби, після затримання обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 без ухвали слідчого судді з відповідним дозволом на їх затримання, та з порущенням вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.208 КПК України, що є порушенням прав обвинувачених, які на той момент були затриманими, в контексті статті 3 Конвенції за рішеннями ЄСПЛ «Фахріє Чалишкан проти Туреччини, скарга №40516/98 від 02 жовтня 2007 року», «Ранинен проти Фінляндії, скрга №20972/92 від 16 грудня 1997 року/.

Постанову органу досудового слідства від 02 березня 2015 року про визнання трьох порожніх пляшок з під горілки «Горілочка» речовими доказами за кримінальним провадженням /том №2, а.к.п. 75/. Дані вилучені предмети взагалі не стосуються подій кримінального провадження, і були вилучені органом досудового слідства на березі річки Південний Буг, та не мають ніякого доказового значення в межах обвинувачення обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ..

Вина обвинуваченого ОСОБА_16 , крім повного визнання ним своєї вини, повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідків, допитанх в судовому засіданні.

Так потерпіла ОСОБА_11 в судовому засідані підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_16 в частині того, що її загиблий співмешканець ОСОБА_19 мав грошевий борг перед обвинуваченим ОСОБА_16 , який виник вваслідок обміну мобільних телефонів між обвинуваченим ОСОБА_16 та її співмешканцем ОСОБА_19 ..

Свідок ОСОБА_20 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він бачив та чув, як 26 лютого 2015 року біля 23 годин 30 хвилин в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , його син ОСОБА_16 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з погрозою застосування насильства ОСОБА_19 з`ясовував з ним стосунки, з приводу повернення йому грошових коштів в сумі 200 гривень, що становила різницю в вартості мобільних телефонів, яка виникла внаслідок обміну мобільних телефонів між його сином ОСОБА_16 та ОСОБА_19 .. В зв`язку з відсутністю даної суми грошових коштів в сумі 200 гривень у ОСОБА_19 , його син ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_19 , щоб той віддав йому золоту каблучку, яка була на пальці правої кисти руки ОСОБА_19 .. ОСОБА_19 спочатку не погоджувався, але згодом погодився та віддав ОСОБА_16 золоту каблучку вагою приблизно один грам. Так як вартість переданої ним золотої каблучки, перевищувала розмір виниклого боргу ОСОБА_19 в сумі 200 гривень, перед його сином ОСОБА_16 , то в свою чергу ОСОБА_16 віддав ОСОБА_19 після отримання золотого ювелірного виробу грошові кошти в сумі більше 100 гривень, за домовленістю з ОСОБА_19 ..

Свідок ОСОБА_23 , яка є співмешканкою свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні також підтвердила в цій частині показання свідка ОСОБА_20 .

Крім даних показів самого обвинуваченого ОСОБА_16 , свідків та потерпілої ОСОБА_11 , які були допитані в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні ним цих злочинів повністю підтверджується іншими доказами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Протоколом обшуку від 02 квітня 2015 року, відповідно до якого за місцем тимчасового помешкання обвинуваченого ОСОБА_16 в місті Миколаєві вилучений оригінал бланку специфікації до договору про надання фінансового кредиту та договору заклада майна до ломбарду, серії УКС, номер 029001435 від 03 березня 2015 року, відповідно до якого в місті Первомайську Миколаївської області обвинувачений /позичальник/ ОСОБА_16 надав кредитодавцю /заставодержателю/ Повному Товариству «Ломбард з участю ТОВ «Укркредит Сервіс і компанія» каблучку золоту 585 проби вагою 0,95 грамів вартістю 498 гривень 75 копійок, яка належала загиблому ОСОБА_19 , для отримання грошового з сумою повернення позичальнику 757 гривень 21 копійку на строк 14 днів. /том №2, а.к.п. 26 27/.

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_16 , відповідно до якого обвинуваченим ОСОБА_16 відтворені події щодо вчинення кримінальних правопорушень, як ним, так і обвинуваченим ОСОБА_15 , відносно загиблого ОСОБА_19 /том №2, а.к.п. 30 31/.

Висновком судової психіатричної експертизи №315 від 23 червня 2015 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_16 на момент здійснення інкримінованих йому діянь та при проведенні експертного дослідження повністю усвідомлював значення своїх дій і міг керувати ними. /том №2, а.к.п. 64 68/.

Оригіналом бланку специфікації до договору про надання фінансового кредиту та договору заклада майна до ломбарду, серії УКС, номер 029001435 від 03 березня 2015 року, який був вилучений при проведенні обшуку 02 квітня 2015 року, відповідно до якого в місті Первомайську Миколаївської області обвинувачений /позичальник/ ОСОБА_16 надав кредитодавцю /заставодержателю/ Повному Товариству «Ломбард з участю ТОВ «Укркредит Сервіс і компанія» каблучку золоту 585 проби вагою 0,95 грамів вартістю 498 гривень 75 копійок, яка належала загиблому ОСОБА_19 , для отримання грошового з сумою повернення позичальнику 757 гривень 21 копійку на строк 14 днів. /том №2, а.к.п. 70/.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними, достатніми та допустимими, які підтверджують існування обставин, щодо вчинення даних злочинів обвинуваченим ОСОБА_16 ..

Доводи потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про те, що обвинувачений ОСОБА_15 вчинив умисне вбивство ОСОБА_19 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_16 , і обвинувачений ОСОБА_16 є співучасником умисного вбивства ОСОБА_19 , є припущеннями потерпілих. Об`єктивних даних, які б підтверджували дану версію потерпілих, в судовому засданні не здобуто.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Таким чином, доводи потерпілих про те, що обвинувачений ОСОБА_15 вчинив умисне вбивство ОСОБА_19 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_16 , і обвинувачений ОСОБА_16 є співучасником умисного вбивства ОСОБА_19 , суд не може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Аналізуючи пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_15 обвинувачення з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_15 , виходить із сукупності всіх обставин вчиненого ним діяння, матеріалів кримінального провадження, враховує знаряддя злочину та спосіб, внаслідок якого було вчинене умисне вбивство громадянина ОСОБА_19 , причини з яких було розпочате вчинення особливо тяжкого злочину обвинуваченим ОСОБА_15 , поведінку загиблого ОСОБА_19 та обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що передувала події особливо тяжкого злочину, їх особисті стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_15 до наслідків своїх дій, які були розпочаті з прямим умислом та були безпосередньо спрямовані на позбавлення життя громадянина ОСОБА_19 ..

Суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_15 та кваліфікує його умисні дії за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Аналізуючи пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_16 обвинувачення з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_16 , виходить із сукупності всіх обставин вчинених ним діянь, матеріалів кримінального провадження, враховує поведінку загиблого ОСОБА_19 та обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що передувала подіям злочинів, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_16 , а також особисті стосунки обвинуваченого ОСОБА_16 та загиблого ОСОБА_19 .. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_16 до наслідків своїх дій, які були розпочаті з прямим умислом та були безпосередньо спрямовані на примушування обвинуваченим ОСОБА_16 громадянина ОСОБА_19 до виконання цивільно правових зобов`язань, а також на заздалегідь не обіцяне приховування обвинуваченим ОСОБА_16 слідів злочину, вчинених обвинуваченим ОСОБА_15 .

Суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_16 та кваліфікує його умисні дії за ч.1 ст.355 КК України як примушування до виконання цивільно правового зобов`язання, тобто вимога виконати угоду, з погрозою насильства над потерпілим, а також за ч.1 ст.396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Суд вважає за необхідне змінити кваліфікацію злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_16 , за фактом заволодіння ним золотої каблучки 585 проби вагою 0,95 грамів вартістю 498 гривень 75 копійок, яка належала загиблому ОСОБА_19 , який був кваліфікований на досудовому слідстві органом досудового слідства та державним обвинуваченням в судовому засіданні за ч.1 ст.186 КК України; з ч.1 ст.186 КК України на ч.1 ст.355 КК України, так як в судовому засіданні встановлена відсутність умислу обвинуваченого ОСОБА_16 на відкрите заволодіння майном громадянина ОСОБА_19 , та встановлений умисел обвинуваченого ОСОБА_16 на примушування даного громадянина ОСОБА_19 до виконання цивільно правового зобов`язання, внаслідок чого громадянином ОСОБА_19 було передано обвинуваченому ОСОБА_16 золоту каблучку 585 проби вагою 0,95 грамів вартістю 498 гривень 75 копійок, яка належала громадянину ОСОБА_19 ..

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_16 діяв з прямим умислом, він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачав їх суспільно небезпечні наслідки.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд в якості обставини, яка пом`якшує йому покарання визнає його щире каяття, а також суд в якості обставини, яка обтяжує йому покарання визнає вчинення ним даних двох злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд в якості обставини, яка обтяжує йому покарання визнає вчинення ним особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_15 судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ними злочинів, умови життя обвинувачених, їх соціальне та матеріальне становище, стан їх здоров`я, рівень культури та освіти, їх соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що як обвинувачений ОСОБА_15 , так і обвинувачений ОСОБА_16 повністю усвідомлювали значення своїх дій і в повній мірі могли керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які задовільно характеризуються за місцем проживання, є не судимими особами.

Суд вважає, що основний вид покарання у вигляді позбавлення волі, відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді арешту, відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілою ОСОБА_9 в частині про стягнення на її корсить з обвинуваченого ОСОБА_15 заподіяної матеріальної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, з врахуванням вимог ст. ст.127 - 129 КПК України, з врахуванням обґрунтованості розміру позовних вимог та підтвердженням в судовому засіданні розміру понесених витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. При цьому суд також виходить з положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02 липня 2004 року. /том №1 а.к.п. 12 15/.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 в частині про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_15 заподіяної моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині потерпілої ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, з врахуванням вимог ст. ст.127 - 129 КПК України, а також з врахуванням характеру кримінального правопорушення та його наслідків, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_9 , та з врахуванням вимог розумності і справедливості, а також відповідно до прецедентної прктики ЄСПЛ , тобто рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства від 28 травня 1985 року, серія А №94, п.96». /том №1, а.к.п. 12 - 15/.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 в частині про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_15 шкоди, завданою смертю годувальника в розмірі щомісячного доходу загиблого ОСОБА_19 в сумі 2500 гривень, яку стягувати на її користь довічно, а також в частині про стягнення на користь дитини загиблого ОСОБА_19 з обвинуваченого ОСОБА_15 шкоди, завданою смертю годувальника в розмірі щомісячного доходу загиблого ОСОБА_19 в сумі 2500 гривень, яку стягувати до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за необхідне залишити дані позовні вимоги без розгляду, залишивши за потерпілою право пред`явлення даних позовних вимог в порядку цивільного судочинства на підставі ч.7 ст.128 КПК України. В судовому засіданні не представлені докази, якими були обґрунтовані суми стягнень, та не надані дані про рівень доходів загиблого ОСОБА_19 , як і не надано доказів того, що потерпіла ОСОБА_9 знаходилася на його утриманні. /том №1, а.к.п. 12 15/.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілою ОСОБА_9 в частині про стягнення на її корсить з обвинуваченого ОСОБА_16 заподіяної матеріальної шкоди, моральної шкоди, шкоди, завданою смертю годувальника в розмірі щомісячного доходу загиблого ОСОБА_19 , яку стягувати на її користь довічно, а також в частині про стягнення на користь дитини загиблого ОСОБА_19 з обвинуваченого ОСОБА_16 шкоди, завданою смертю годувальника в розмірі щомісячного доходу загиблого ОСОБА_19 , яку стягувати до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, так як дані позовні вимоги виходять за межі обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_16 , та з врахуванням вимог ст. ст. 127 - 129 КПК України, з врахуванням обґрунтованості підстав для задоволення цивільного позову не підлягають задоволенню.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /том №2, а.к.п. 74, 75, 76/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_15 визнати виним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання в виді 10 /десяти/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в СІЗО міста Миколаєва УДПтСУ в Миколаївській області , обчислюючи строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_15 з 02 квітня 2015 року. /том №2, а.к.п. 32 33, 77 78/.

ОСОБА_16 визнати виним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.355 та ч.1 ст.396 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

-за ч.1 ст.355 КК України в виді 04 /чотирьох/ місяців арешту,

-за ч.1 ст.396 КК України в виді 03 /трьох/ місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання ОСОБА_16 призначити 04 /чотири/ місяці арешту, обчислюючи строк відбування основного покарання з дня його взяття під варту за вироком суду, після вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбуття покрання тримання його під вартою з 02 квітня 2015 року по 01 липня 2015 року. / том №2, а.к.п. 110 111/.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_15 задовольнити частково, стягнути на користь потерпілої ОСОБА_9 з обвинуваченого ОСОБА_15 16065 /шістнадцять тисяч шістдесят п`ять/ гривень в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 100000 /сто тисяч/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної не майнової шкоди, а всього 116065 /сто шістнадцять тисяч шістдесят п`ять/ гривень /том №1, а.к.п. 12 15, 16, том №2, а.к.п. 143, 144, 148/.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_16 відмовити. /том №1, а.к.п. 18 22/.

Речові докази за кримінальним провадженням: кофту чорного кольору, футболку, джинси з ремнем коричневого кольору, труси, зимові чоботи 43 розміру, пару шнурків чорного кольору з вузлами, ланцюжок з розп`яттям, пару чорних шкарпеток, які зберігаються в камері збереження речових доказів Арбузинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, відповідно до пункту №1 квитанції №27 від 02 березня 2015 року про отримання на зберігання даних речових доказів повернути потерпілій ОСОБА_9 . /том №2, а.к.п. 74, 76/.

Речові докази за кримінальним провадженням: фрагмент тканини з вузлом та плямами бурого кольору, зрізи волосся, нігтів, зразки крові загиблого ОСОБА_19 , а також три порожніх пляшки з під горілки «Горілочка», які були визнані речовими доказами органом досудового слідства, і які зберігаються в камері збереження речових доказів Арбузинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, відповідно до пунктів №1 та №2 квитанції №27 від 02 березня 2015 року про отримання на зберігання даних речових доказів знищити. /том №2, а.к.п. 74, 75, 76/.

Судові витрати, які документально підтверджені в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_15 на користь держави в особі Вознесенської ОДПІ, УДК в Миколаївській області р/р 0005, код платежа 25574110, МФО 826013:

-3323 /три тисячі триста двадцять три/ гривні 88 копійок за проведення судової молекулярно генетичної експертизи №226 від 07 травня 2015 року. /том №2, а.к.п. 41/.

-2215 /дві тисячі двісті п`ятнадцять/ гривень 92 копійки за проведення судової молекулярно генетичної експертизи №225 від 18 березня 2015 року. /том №2, а.к.п. 53/.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженими в той же строк, з моменту вручення їм копії вироку.

Судді :

ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28