Справа № 345/80/13-к
Провадження № 11/779/43/2015
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А
29 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши в ході попереднього розгляду матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :
Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2015 року дана справа була знята з апеляційного розгляду та повернута суду першої інстанції для усунення недоліків зазначених у вказаній постанові. Проте, зазначені у ній недоліки суддею першої інстанції усунуті належно не були.

По справі призначено попередній розгляд з метою вирішення можливості при таких обставинах проводити апеляційний розгляд 08 жовтня 2015 року.

Зокрема, у вказаній постанові зазначалось про те, що в матеріалах справи відсутні дані про те коли засудженому ОСОБА_4 було вручено копію вироку суду.

Ст. 344 КПК України 1960 року передбачає, що копія вироку вручається засудженому або виправданому в триденний строк після проголошення вироку, а відповідно до ч. 3 ст. 349 цього Кодексу апеляція на вирок може бути подана засудженим, який перебуває під вартою, протягом п`ятнадцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Оскільки суддя першої інстанції по даний час не вирішив питання про те щоб в матеріалах справи були дані про день вручення засудження копії вироку, тим самим позбавляє суд апеляційної інстанції належно вирішити апеляційні вимоги засудженого щодо законності постанови судді від 30 січня 2015 року, котрою апеляцію засудженого визнано такою, що не підлягає розгляду саме по тій причині, що пропущений строк на оскарження вироку, перекладаючи виконання цієї вимоги закону на суд апеляційної інстанції, що суперечить закону.

Ст. 359 ч. 2 п. 3 КПК України 1960 року передбачає, що справа повертається суду першої інстанції в тому числі і у випадку коли засудженому, виправданому не було вручено копію вироку для виконання вимог, передбачених ст. 344 цього Кодексу.

Щодо апеляції потерпілої, то суддя першої інстанції тривалий час не вчиняв жодних дій щодо неї. І тільки 30 липня 2015 року, тобто майже через чотири місяці з дня отримання справи для усунення недоліків, суд, розглянувши заяву потерпілої від 22 липня 2015 року ( невідомо яким чином долучену до справи, в суді не зареєстровану ) про відновлення пропущеного строку на оскарження вироку, своєю постановою апеляцію потерпілої визнав такою, що підлягає розгляду. В той же час ст. 353 КПК України 1960 року передбачає, що розглянувши таке клопотання суд виносить постанову якою відновлює пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду. Тобто вказаною постановою суд виніс рішення не передбачене законом, а клопотання потерпілої про відновлення строку на апеляційне оскарження фактично не вирішив.

Ст. 359 ч. 2 п. 5 КПК України 1960 року передбачає, що справа повертається суду першої інстанції в тому числі і у випадку коли судом першої інстанції не виконано вимог, передбачених ст. 353 цього Кодексу, - для виконання цих вимог.

06 квітня 2015 року, не вирішивши питання про те чи відповідає апеляція потерпілої ст. 352 КПК України 1960 року, не вирішивши питання передбачені у ст. 353 цього Кодексу виходячи з того, що апеляція подана з пропуском спроку на оскарження вироку, суддя повідомляє сторін, в тому числі засудженого, який перебував на той час у виправній колонії в м. Львові, відбуваючи покарання за оскарженим вироком, про те, що від потерпілої надійшла апеляція ( слід вважати у строк і належно оформлена, оскільки у противному випадку такого не повинен робити ) на вирок суду і з її змістом можна ознайомитись в приміщенні Калуського міськрайонного суду та у 5-денний строк подати свої заперечення. В той же час ч. 2 ст. 351 КПК України 1960 року передбачає, що засудженому, що утримується під вартою, повідомлення про надходження апеляції та її копія вручаються через начальника відповідної установи. Ця вимога закону теж до цього часу не виконана.

Не вирішивши питання щодо невиконання потерпілою вимог ст. 350 КПК України суд долучив до справи доповнення до апеляції потерпілої датоване 30 липня 2015 року, яке теж невідомо яким чином отримане судом, не зареєстроване в суді, про нього не були повідомлені інші сторони, його копія ( якщо суддя вважав його правильним ) не надіслана відповідно до вимог ст. 351 КПК України 1960 року засудженому, про нього не повідомлено інших сторін.

Засуджений до поданої в січні 2015 року апеляції на вирок суду подав ще ряд доповнень, але про них в порушення вимог ст. 351 КПК України 1960 року інші сторони не повідомлені.

У справі є три апеляції : засудженого на вирок від 24 грудня 2014 року і на вказану постанову від 30 січня 2015 року та потерпілої на вирок.

Суд першої інстанції направив справу до апеляційного суду, вказавши що для розгляду за апеляційними скаргами засудженого та потерпілої.

Проте при викладених обставинах суд апеляційної інстанції у всякому випадку не може одночасно слухати обидві апеляції засудженого, оскільки ще не вирішено його апеляцію на постанову судді від 30 січня 2015 року і його апеляція на вирок вважаться такою що не підлягає розгляду, відповідно не може направлятись до апеляційного суду для її розгляду, не може при таких обставинах на даний час розглядатись одночасно і апеляція потерпілої.

Суду першої інстанції слід спершу, і якнайшвидше, направити до апеляційного суду справу для розгляду апеляції засудженого на постанову судді від 30 січня 2015 року, а вже після в залежності від вирішення вказаної апеляції і повернення справи апеляційним судом до суду першої інстанції, слід буде вирішувати за чиєю чи чиїми апеляціями на вирок суду від 24 грудня 201 4 року направляти справу знову до апеляційної інстанції.

Заслухавши з приводу вказаного вище думку прокурора, який вважав, що справу слід повернути суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 344, 350-354 КПК України 1960 року, думку засудженого який покладається на вирішення суду, перевіривши матеріали справи виходжу з того, що при викладених обставинах суд апеляційної інстанції не може розглянути по суті направлені до апеляційного суду апеляції, згідно з якими суд першої інстанції призначив апеляційний розгляд, а тому справу слід зняти з апеляційного розгляду та повернути в суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 344, 350-354, 357, 359 КПК України 1960 року

п о с т а н о в и в :
Кримінальну справу про засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України зняти з апеляційного розгляду та повернути Калуському міськрайонному суду для виконання вимог ст. ст. 344, 350-354 КПК України 1960 року як щодо апеляцій поданих засудженим так і щодо апеляції визнаної по справі потерпілою ОСОБА_5 .

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2