Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-568/10
Провадження №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

з секретарем Янковою Ю.Д.

з участю прокурора Лисич Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростені кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Веселівка Коростенського району Житомирської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, пенсіонера, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

04.09.2010 року близько 11-ої години, знаходячись неподалік будинку № 20-а по вулиці Польовій с. Розівка Коростенського району ОСОБА_1, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, умисно наніс кілька ударів дерев'яним кілком по лівій китиці та по правій нозі ОСОБА_2, внаслідок чого заподіяв йому умисні тілесні ушкодження у вигляді синця по тильній поверхні лівої кисті на межі з фалангою першого пальця; трьох саден по передній поверхні правої гомілки середньої треті; перелому 1-ої п'ясної кістки лівої кисті, які не є небезпечними для життя, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення, підсудний винним себе не визнав і пояснив, що це він став жертвою нападу ОСОБА_2 і отримав від нього тілесні пошкодження. 04.09.2010року близько 11-ої години до його двору на тракторі приїхав ОСОБА_2 і почав зачіпляти до трактора його бетонні стовпи, які вже давно лежали під його забором, а він відчіпляв їх. Потім ОСОБА_2 кинув на нього з кабіни трактора металевий вал, але не влучив. Після цього ОСОБА_2 вийшов з трактора з молотком в руках і наніс цим молотком йому удари по голові і по грудях. Він схопив дерев'яну палку, яка лежала неподалік і вибив молоток з рук ОСОБА_2. По нозі ударів не наносив.

Не дивлячись на не визнання своєї вини підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого злочину стверджується зібраними по справі і дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в суді показав, що дійсно у вказаний час він на тракторі приїхав на поле неподалік від будинку ОСОБА_1, де вже давно лежали бетонні стовпи, які він мав намір використати для ремонту корівника. Коли він зачепив один стовп і рушив з місця, то побачив, що за трактором біжить ОСОБА_1, який дерев'яним кілком через пройом вікна заднього виду, в якому не було скла, наніс удар по лівій руці, від чого він відчув сильний біль. Після цього він дійсно кинув по ОСОБА_1 металевий вал, щоб відігнати його від трактора. Коли він вийшов з трактора, то ОСОБА_1 знову цим кілком наніс йому удар по руці і по нозі. Відбиваючись, він два чи три рази ударив ОСОБА_1 кулаком в обличчя і бачив у нього на обличчі кров.

Свідок ОСОБА_3, яка не була очевидцем події, повідомила, що бачила, що у її чоловіка ОСОБА_3 була розпухла ліва рука, а на правій збита шкіра на кісточках. Він звертався за медичною допомогою і на ліву руку наклали гіпс.

Ступінь середнього ступеню тяжкості виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень встановлена висновком судово-медичної експертизи ( а.с. 37).

В протоколі огляду місця події зафіксовано місце, де відбувся конфлікт між підсудним і потерпілим ( а.с.10-14) і з нього та з карт розташування земельних ділянок (а.с.15-16) вбачається, що бетонні стовпи знаходились не на території домоволодіння ОСОБА_1 і не під його огорожею.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 в умисному заподіяні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров'я повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України.

Оцінюючи покази підсудного, суд визнає їх такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, даними з метою уникнути відповідальності за скоєне. Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_3 приїхав до нього забирати його майно бетонні стовпи, безпідставні і не тільки нічим не підтверджуються, а і спростовуються зібраними по справі доказами.

Пояснення потерпілого ОСОБА_3 про те, що він рукою наносив удари ОСОБА_1 в область обличчя стверджуються актом судово-медичного обстеження, в ході якого у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох саден в правій лобній ділянці та садна по правому крилу носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я ( а.с.18) та висновком судово-медичної експертизи ( а.с. 37) про виявлення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень: - по одному садну по тильній поверхні 2, 3, 4, 5 пальців на рівні середніх фаланг та в проекції п'ясних кісток правої китиці.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує тяжкість вчиненого злочину.

Як особа, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має похилий вік.

Пом'якшуючих і обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Враховуючи викладене і думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, суд приходить до висновку, що міру покарання підсудному слід обрати в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України з застосуванням ст. 75 цього Кодексу і вважає її достатньою для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і обрати йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України без відповідного дозволу і буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Речовий доказ по справі дерев'яний кілок, який зберігається в камері схову Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Житомирський апеляційний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_4