печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.02.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 08.11.2013 за фактом грубого порушення права підозрюваного на захист слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 , за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргами в порядку ст. 303 КПК України, які об`єднанні в одне провадження, про скасування постанови слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.02.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 08.11.2013 за фактом грубого порушення права підозрюваного на захист слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 , за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарг посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав доводи та вимоги скарг.

Зацікавлена особа слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 та/або інший слідчий в кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що в силу ст. 306 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 в обґрунтування доводів та вимог скарг, вивчивши скарги та дослідивши долучені до них документи, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000257 від 08.11.2013, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення дії, чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо дати отримання ОСОБА_5 копії оскаржуваної постанови, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що СВ прокуратури Київської області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000257 від 08.11.2013 за заявою ОСОБА_5 за фактом грубого порушення його права як підозрюваного на захист слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

В якості підстав для притягнення слідчого та прокурора до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 374 КК України заявник зазначив, що слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та старший прокурор прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 грубо порушили його право на захист в кримінальному провадженні № 0000074, що полягає у не - роз`ясненні права розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, судом присяжних.

Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.02.2015 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 08.11.2013 за фактом грубого порушення права підозрюваного на захист слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 , закрито за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що під час досудового розслідування було здійснено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000074 за обвинуваченням ОСОБА_5 , допитано в якості свідків ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , показанням яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку.

За таких обставин посилання у скарзі на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне. До того ж доводи скарги ОСОБА_5 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування. Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені в кримінальному провадженні.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, вичерпується діяннями винного, яке може бути вчинене у таких альтернативних формах: 1) недопущення захисника до участі у кримінальному провадженні; 2) ненадання (несвоєчасне надання) захисника; 3) інше грубе порушення права на захист. Інше грубе порушення права на захист може полягати у вчиненні винним різних діянь, що спрямовані як щодо самого потерпілого від злочину, так і щодо захисника, водночас, таке правопорушення повинно носити саме грубий характер, бути явним та суттєво негативно впливати на стан потерпілого від злочину. Суб`єктивна сторона злочину характеризується виключно прямим умислом.

Натомість, здобуті в ході досудового розслідування докази, аналіз та оцінка яких наведені в оскаржуваній постанові, не вказують на вчинення в кримінальному провадженні № 0000074 умисних дій, направлених на грубе порушення права ОСОБА_5 на захист, які б утворювали склад злочину, передбачений ст. 374 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2013 констатовано, що до обвинувального акту в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, не долучено письмове роз`яснення прокурора про можливість , особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, у зв`язку з чим та з інших підстав обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

Між тим, відсутність письмового роз`яснення прокурора про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, рівно як і не роз`яснення підозрюваному вказаного права на стадії досудового розслідування, самі по собі ще не вказують на грубе порушення його права на захист та не свідчать про наявність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України. За змістом положень ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, а обвинувачений під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Отже, право на розгляд кримінального провадження судом присяжних може бути роз`яснене підозрюваному (обвинуваченому) як на етапі завершення досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, після повернення обвинувального акту прокурору, письмове роз`яснення про право обвинуваченого на розгляд кримінального провадження судом присяжних було вручено ОСОБА_5 прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_9 17.09.2013 в приміщенні СІЗО в присутності захисника, про що ОСОБА_5 надав розписку.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2014 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.6, п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України, та, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, засуджено на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. За ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_5 виправдано.

І хоча ухвалою апеляційного суду Київської області від 12.02.2015 вищевказаний вирок скасовано з призначенням нового судового розгляду з тих підстав того, що суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 337 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та розглянув кримінальне провадження, в якому прокурором у відповідності до вимог Кримінального процесуального закону ОСОБА_5 не висунуто обвинувачення, посилання на грубе порушення права ОСОБА_5 на захист у зв`язку з нероз`ясненням йому права на розгляд справи судом присяжних в ухвалі апеляційного суду відсутнє. Більше того, з тексту вказаної ухвали слідує, що обґрунтування доводів та вимог апеляційних скарг ОСОБА_5 та його адвокат не посилалися на порушення права на захист, в тому числі у зв`язку з не роз`ясненням права на розгляд справи судом присяжних.

ОСОБА_5 в повідомлені про вчинення кримінального правопорушення, в своїх поясненнях та в скарзі не наводить будь-яких аргументів, які б свідчили про те, що в наслідок описаних ним обставин він об`єктивно позбавлений був можливості реалізувати своє право на розгляд кримінального провадження судом присяжних, у зв`язку з чим грубо було порушено його право на захист.

Оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарг.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 26.02.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 08.11.2013 за фактом грубого порушення права підозрюваного на захист слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 , за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України,- залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1