01.09.2014
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів за матеріалами кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за номером № 0000009 від 17.01.2014 року, в якому просить надати тимчасовий доступ з можливістю вилучення предметів, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання та фактичної реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що зазначені речі необхідні для проведення з ними досліджень та слідчих дій.
Як вбачається з наданих матеріалів, до ЄРДР за № 0000009 від 17.01.2014 року внесено запис за заявою гр. ОСОБА_5 , про те, що 25.04.2013 року, близько 11.00 год., невстановлена особа зателефонувала на стаціонарний телефон ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , представилась працівником міліції, та повідомила про те, що син ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, та запропонував за вирішення питання на користь останнього перерахувати гроші у розмірі 3 000 грн. на певний банківський рахунок. ОСОБА_5 , зателефонувала своєму синові ОСОБА_6 , який пояснив, що ніякого правопорушення не скоював та в органи внутрішніх справ не потрапляв. ОСОБА_5 , зрозуміла, що відносно неї намагаються скоїти шахрайські дії, та заволодіти її коштами в сумі 3000 грн., які вона не стала перераховувати на вказаний невідомою особою рахунок.
Правова кваліфікації - ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 12.05.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся ОСОБА_7 з заявою про те, що 31.01.2014 року, близько 11-00 год., невстановлена особа зателефонувала йому на стаціонарний телефон за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , представилась працівником міліції, повідомила його про те, що ніби-то його знайомий скоїв дорожньо-транспортну пригоду, та запропонувала ОСОБА_7 перерахувати гроші у сумі 2 000 грн. на певний банківський рахунок. Після чого, ОСОБА_7 перерахував гроші в сумі 2000 грн. на вказаний рахунок.
Відомості про вчинені кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 12.05.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.
24.06.2014 р. кримінальне провадження № 0000009 та № 0000119 об`єднанні в одне провадження за номером № 0000009.
В ході досудового розслідування, встановлено, що до скоєння вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1
15.08.2014 р. отримано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова про надання дозволу про проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
25.08.2014 р. о 04.50 год., в рамках кримінального провадження № 0000209 від 25.08.2014, ОСОБА_4 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та останньому повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та 27.08.2014 р. відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
25.08.2014 року за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено перелік предметів.
Суд, ознайомившись з матеріалами доданими до клопотання, вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню з наступних причин.
Встановлено, що до скоєння кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
15.08.2014 р. отримано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова про надання дозволу про проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
25 серпня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук та вилучено список предметів, які перебували у будинку.
29 серпня 2014 року слідчий звернулася до суду з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ з можливістю вилучення предметів, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання та фактичної реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу.
При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В даному спірному випадку, зазначене в частині 5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.
Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що на даний час з наданих матеріалів неможливо визначити правовий статус майна, щодо якого слідчий просить надати тимчасовий доступ та вилучення.
За таких обставин відсутні підстави для задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 132, 159-164, 167, 169, 171 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволення клопотання слідчого ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення за матеріалами кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за номером № 0000009 від 17.01.2014 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1