Справа № 11-1072/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 21.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Миколюка О.В.,

суддів Семенцова Ю.В., Літвінова Є.В.,

за участю прокурора Нечепоренко С.П.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. Козин Обухівського району Київської області, пров. Колінченка, 11, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11.12.2008 року Обухівським районним судом Київської області за ст.ст.185 ч.3, ст.304, 75 КК України до чотирьох років позбавлення вол, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 11 грудня 2008 року і остаточне визначено покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3500 грн. матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 28 листопада 2009 року близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись за місцем постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.м.т. Козин Обухівського району Київської області, під час спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_3, який також проживав в даному будинку та був співмешканцем його ( ОСОБА_1М.) матері , в ході сварки, яка раптово виникла між ними на ґрунті неприязних відносин, наніс ОСОБА_3 щонайменше 35 ударів руками та ногами по голові та тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, на переніссі, навколо правого ока з переходом на праву скроневу область, в області правої вилиці, на правій щоці з переходом на праву бокову та передню поверхню шиї, на передній поверхні грудної клітки у верхній третині в області лівого грудного м'язу з переходом у ключичну область, в області правого грудного м'язу, в області тіла грудини, в області реберної дуги зліва та справа, на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній та верхній третинах, на зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на тильній поверхні лівої кисті та на тильній поверхні правої кисті; саден в лівій та правій щочній областях, на спинці носа, в лобній області посередині; рани на верхній губі посередині з боку ротової порожнини; крововиливів в підшкірній клітковині шиї майже по всій передньо-боковій поверхні шиї, в м'які тканини навколо щитоподібного хряща; множинних переломів ребер та ключиці; крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, що потягли смерть потерпілого, який 03 грудня 2009 року помер у лікарні. Згідно висновку судово-медичної експертизи №332/1 від 03 лютого 2010 року комплекс тілесних ушкоджень виявлених в області голови у ОСОБА_3 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, комплекс ушкоджень в області грудної клітки - до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров'я понад 21 день за звичайного перебігу, інші окремо взяті тілесні ушкодження - до легких тілесних ушкоджень.

В апеляції засуджений просить вирок скасувати, а справу направити прокурору на додаткове розслідування. Мотивує тим, що інкримінований йому злочин не вчиняв, зазначивши, що досудове та судове слідство було проведено однобічно та неповно. Так, при розслідуванні справи у нього було вилучено светр та штани, які приєднані до матеріалів справи як речові докази, але вони не оглядались, не проводилась по справі судово-біологічна експертизи. Крім того, не було допитано по справі дочку померлого ОСОБА_3

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, а саме у звязку з м`якістю призначеного покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі. Мотивує тим, судом першої інстанції не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того, ОСОБА_1 вчинив злочин протягом іспитового строку, у стані алкогольного сп'яніння та щодо особи, яка перебувала у безпорадному стані. Тому вважає, що призначене остаточне покарання у виді восьми років позбавлення волі нездатне виправити засудженого та запобігти вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію та просить скасувати вирок, а справу направити прокурору на додаткове розслідування, прокурора, який просить вирок скасувати та постановити новий вирок з підстав зазначених в апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого та апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вироку, суд обґрунтував вирок на доказах, досліджених в судовому засіданні та оцінив докази в їх сукупності, ґрунтуючись на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи, відповідно до вимог закону.

Винуватість засудженого ОСОБА_1, який не визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, доведена та встановлена всіма зібраними по справі доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка показала, що вона є матір'ю ОСОБА_1, який разом з нею, її співмешканцем ОСОБА_3 та братом її колишнього чоловіка - ОСОБА_4, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.м.т. Козин Обухівського району Київської області. 28 листопада 2009 року у її доньки було весілля, яке святкувалося в м. Обухові Київської області. ОСОБА_1 в зв'язку з його поведінкою на весілля не запросили. Уходячи на весілля вона віддала мобільний телефон ОСОБА_3, щоб він телефонував у випадку необхідності. Біля 23 години вона зателефонувала ОСОБА_3, але відповів ОСОБА_1, який сказав, що викликав швидку допомогу для ОСОБА_3 Через деякий час вона разом з донькою та друзями доньки приїхали додому, де побачили в будинку п'яного ОСОБА_1, а на ліжку - ОСОБА_3, у якого були синці та кров на обличчі, грудях, ліва рука була сильно побита, а також зовнішні частини долонь. Кров була на стіні та на підлозі біля ліжка, де лежав ОСОБА_3, який їй сказав, що його побив ОСОБА_1 На її запитання ОСОБА_1, відповів, що він не бив ОСОБА_3, а той сам упав з ліжка та побився. 03 грудня 2009 року ОСОБА_3 помер;

показаннями свідка ОСОБА_5, яка показала, що вона є сестрою ОСОБА_1 та дочкою потерпілої ОСОБА_2 28 листопада 2010 року в неї було весілля, але ОСОБА_1 не запрошували, так як він, зловживаючи спиртними напоями, вчиняє сварки. Коли весілля закінчувалось, до неї підійшла мати та повідомила, що дома якісь проблеми. Почувши це, вона разом з матір`ю та своїми друзями поїхала додому. Коли зайшли в будинок, то побачили на ліжку ОСОБА_3, який був побитий: на шиї, руках, обличчі були синці та кров. На запитання матері ОСОБА_3 відповів, що його побив ОСОБА_1, але останній заперечував та сказав, що ОСОБА_3 сам упав з ліжка;

показаннями свідка ОСОБА_6, який показав, що його запросили 28 листопада 2009 року на весілля, яке відбувалося в м. Обухові Київської області. Перед закінченням весілля він побачив, що ОСОБА_2 разом зі своєю дочкою збираються їхати додому і поїхав з ними. В будинку, де мешкає ОСОБА_2, побачив на ліжку ОСОБА_3, який був сильно побитий. Під час спілкування потерпілої ОСОБА_2 з ОСОБА_3, останній повідомив, що його побив ОСОБА_1;

показаннями свідка ОСОБА_7, яка показала, що вона працює на посаді фельдшера швидкої допомоги. 28 листопада 2009 року вона знаходилася на добовому чергуванні та на початку 24 години отримала від диспетчера повідомлення про необхідність здійснення виїзду в с.м.т. Козин Обухівського району Київської в будинок по пров. Колінченка, 11. За вказаною адресою вона в будинку вона побачила ОСОБА_3 та ОСОБА_1 При огляді ОСОБА_3 вона виявила у нього перелом кісток носу, забій грудної клітини, багато синців та гематом на тілі. На її питання, що сталося ОСОБА_1 відповів, що ОСОБА_3 впав, але вона вважала, що від падіння такі тілесні ушкодження не могли з'явитися, тому запропонувала ОСОБА_3 їхати в лікарню, але останній відмовився. При повторному виклику швидкої допомоги, ОСОБА_3 погодився на госпіталізацію і в кареті швидкої допомоги повідомив, що його побив ОСОБА_1;

показаннями свідка ОСОБА_8, який показав, він працює старшим дільничним інспектором міліції по обслуговуванню території с.м.т. Козин Обухівського району Київської області. 30 листопада 2009 року він отримав для перевірки заяву ОСОБА_2 про нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 При здійсненні перевірки ОСОБА_1 пояснив йому, що дійсно 28 листопада 2009 року він вживав спиртні напої з ОСОБА_3, коли закінчились гроші та горілка, запропонував ОСОБА_3 закласти мобільний телефон, який йому залишила ОСОБА_2, але той відмовився від його пропозиції, тому побив ОСОБА_3, а потім пішов спати. Коли прокинувся і повернувся до ОСОБА_3 та побачив, що той у крові, в зв'язку з чим викликав швидку допомогу;

протоколом огляду місця події від 03 грудня 2009 року, згідно якого в будинку №11 по пров. Колінченка в с.м.т. Козин Обухівського району Київської, де проживав ОСОБА_3, виявлено плями бурого кольору, схожі на кров;

висновком судово-медичної експертизи № 332/1 від 03 лютого 2010 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо лівого ока, на переніссі, навколо правого ока з переходом на праву скроневу область, в області правої вилиці, на правій щоці з переходом на праву бокову та передню поверхню шиї, на передній поверхні грудної клітки у верхній третині в області лівого грудного м'язу з переходом у ключичну область, в області правого грудного м'язу, в області тіла грудини, в області реберної дуги зліва та справа, на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній та верхній третинах, на зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на тильній поверхні лівої кисті та на тильній поверхні правої кисті; саден в лівій та правій щочній областях, на спинці носа, в лобній області посередині; рани на верхній губі посередині з боку ротової порожнини; крововиливи в підшкірній клітковині шиї майже по всій передньо-боковій поверхні шиї, в м'які тканини навколо щитоподібного хряща; множинні переломи ребер та ключиці; крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку утворилися від дії тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею. Комплекс тілесних ушкоджень виявлених в області голови відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, а комплекс ушкоджень в області грудної клітки - до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я понад 21 день за звичайного перебігу, інші окремо взяті тілесні ушкодження - до легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_3 настала 03 грудня 2009 року в результаті комплексу ушкоджень виявлених в області голови - черепно-мозкової травми, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку. Дані тілесні ушкодження за часом утворення відповідають терміну, тобто 28 листопаду 2009 року. ОСОБА_3 було заподіяно не менше 35 прикладань сили. Виявлені у ОСОБА_3Б тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння останнього з висоти власного зросту;

висновком комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 1152 від 23 грудня 2009 року, згідно якого ОСОБА_1 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому стані, а перебував в стані простого алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 під час інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував;

та іншими доказами, зазначеними у вироку.

Суд, розглядаючи справу , прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 має місце умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КК України є правильною.

Щодо доводів апеляції прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину й особі засудженого, а саме м`якістю призначеного покарання, то вони, на думку колегії суддів, не є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при вирішення питання про призначення покарання суди повинні враховувати ступінь тяжкості, обставини, що помякшують та обтяжують покарання і дані про особу винуватого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при обранні міри покарання ОСОБА_1 суд врахував

обставини, які пом'якшують покарання ( вибачення підсудного перед потерпілою, визнання цивільного позову ), обставини, що обтяжують покарання ( рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння та щодо особи, яка перебувала в безпорадному стані ), ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, та призначив засудженому ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі та частково приєднавши на підставі ст.71 КК України невідбуте покарання за попереднім вироком, визначив ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі, вважаючи достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо доводів апеляції засудженого про те, що інкримінований йому злочин він не вчиняв, що досудове та судове слідство було проведено однобічно та неповно, то вони не є обґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Так, посилання апелянта на те, що не було при розслідуванні справи оглянуто светр та штани, які були у нього вилучені та приєднані до матеріалів справи як речові докази, є хибними, оскільки зазначені речі були оглянуті під час досудового слідства та приєднані до матеріалів справи як речові докази ( а.с. 33, 127, 84-85 ). Що стосується допиту дочки ОСОБА_3, а також проведення судово - біологічної експертизи, про які зазначає в апеляції засуджений, то таких клопотань під час досудового та судового слідства засуджений не заявляв. Досудовим слідством в ході розслідування справи зібрано достатньо доказів для доведення вини ОСОБА_1М у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час досудового та судового слідства істотних порушень кримінально процесуального законодавства, які б могли вплинути на законність і обґрунтованість вироку, не встановлено.

За таких обставин підстав для скасування вироку з направленням справи на додаткове розслідування, новий судовий розгляд або постановлення нового вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 та апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2010 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

С У Д Д І: