АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
засуджений ОСОБА_6
представник СВК №67 ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання (подання) про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

На вказану ухвалу районного суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї в яких просить суд, ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього вимоги ст. 82 КК України. При цьому, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам судового провадження та матеріалам особової справи.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, засудженого, який в режимі відеоконференції підтримав апеляцію з доповненнями, прокурора та представника СВК №67, які просили суд ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, вислухавши учасників судового провадження в судових дебатах, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали судового провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно ч.ч.1 та 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктами 2 і 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні не відбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Судам, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Київської області від 26 червня 2006 року, за п.п 4, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 129 КК України з застосуванням ст. 70 КК України, до 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі. Тобто, ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та на даний час відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання.

Апеляційним судом встановлено, що згідно характеристики затвердженої начальником Сокирянської виправної колонії №67 в Чернівецькій області від 23.09.2015 року, засуджений ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 02.09.2005 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м. Києва в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 24.04.2009 року відбував міру покарання у виді позбавлення волі в Маневицькій ВК №42 УДпТС України в Волинській області. За час відбування покарання в даній установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Мав 8 (вісім) заохочень. До Сокирянської ВК №67 відділу УДПтС України в Чернівецькій області прибув 11.09.2011 року. По прибуттю до установи і по березень місяць 2015 року до оплачуваних робіт на підприємстві установи не залучався. З приводу працевлаштування до представників адміністрації установи не звертався. Із засудженим проводилася відповідна виховна та роз`яснювальна робота щодо необхідності залучення до оплачуваних робіт за результатами якої з березня місяця 2015 року і по даний час працевлаштований в автотранспортному цеху установи в якості зварювальника. Поставленні змінні завдання виконує. Під час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене в установленому законом порядку. Має одне заохочення. Нагороджений грамотою директора Сокирянського навчального центру № 67 за перше місце в змаганнях конкурсу фахової майстерності по професії «Електрогазозварник». У взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації установи стриманий, тактовний. Потребує контролю за дотриманням охайного зовнішнього вигляду та утримання свого спального місця і при ліжкової тумбочки в чистоті та порядку. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування однак достатнього рівня навичок до виконання таких робіт не має. При виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території потребує контролю за якістю їх виконання. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарання ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Бажання приймати участь програмах диференційованого виховного впливу не проявляє. Відповідно до ст.ст. 110 та 112 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, взаємовідносини добрі. Вважає не справедливим призначене йому покарання. Засуджений ОСОБА_6 дотримується вимог режиму відбування покарання. Матеріальні збитки завдані вчиненими злочинами, на даний час повністю не відшкодовані, що підтверджується довідкою № 1283 виданою бухгалтерією СВК №67, згідно якої щодо засудженого ОСОБА_6 , станом на 21.09.2015 року, є на виконані виконавчий лист про стягнення матеріальних та моральних збитків, який надійшов в установу 20.08.2015 року у розмірі 235587,44 грн. з яких відшкодовано 78,95 грн.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення на засудженого ОСОБА_6 , під час перебування в СІЗО та СВК №67, останній двічі в 2006 і 2013 році притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також, протягом всього часу відбування покарання засуджений ОСОБА_6 дев`ять разів заохочувався за добросовісне ставлення до праці та сумлінну поведінку, востаннє 15.07.2015 року.
З наявних в особовій справі засудженого ОСОБА_6 атестаційних листів вбачається, що згідно висновків комісії Сокирянської виправної колонії №67 : в період: з 11.10.2011 року по 30.01.2012 року, з 30.01.2012 року по 19.07.2012 року, з 18.07.2012 року по 25.01.2013 року, з 25.01.2013 року по 15.07.2013 року, з 15.07.2013 року по 20.01.2014 року та з 20.01.2014 року по 18.07.2014 року, не став на шлях виправлення, а в період з 18.07.2014 року по 23.01.2015 року, дотримувався вимог режиму.
Відповідно до протоколу засідання комісії СВК №67 від 17.09.2015 року № 18 прийнято рішення про відмову ОСОБА_6 в клопотанні перед судом про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України), як особі яка не довела, що стала на шлях виправлення.
Згідно довідки, виданої відділом організації та нормування праці Сокирянської виправної колонії №67 від 21.09.2015 року № 681 засуджений ОСОБА_6 з моменту прибуття в СВК №67 в жовтні 2011 року, включно по лютий 2015 року на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував. З березня по серпень 2015 року ОСОБА_6 працював на виробництві установи з погодинною оплатою праці, однак не відпрацював всі робочі дні.
Відповідно до довідки директора Сокирянського навчального центру № 67, від 16.11.2015 року № 90, наданої на запит апеляційного суду Чернівецької області, засуджений ОСОБА_6 дійсно навчався в Сокирянському навчальному центрі №67 в групі №10 «Електрогазозварник» з 12.01.2015 року (наказ №1 від 12.01.2015 року) по 19.06.2015 року (наказ №4 від 19.06.2015 року).
На період теоретичного навчання з 12.01.2015 року по 02.04.2015 року засуджений ОСОБА_6 був звільнений від залучення до роботи на підприємстві установи.
Згідно довідки від 21.09.2015 року № 284, виданої в.о. начальника медичної частини СВК №67 та засвідченої начальником СВК №67, засуджений ОСОБА_6 з моменту прибуття в колонію і до цього часу хворіє на астигматизм обох очей, однак останній працездатний з раціональним працевлаштуванням та на даний час стан здоров`я засудженого - задовільний
За таких обставин висновок Сокирянського районного суду Чернівецької області про те, що ОСОБА_6 , засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відсутні достатні підстави для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає викладеним вище фактичним обставинам справи.
З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 і скасування ухвали районного суду не має.
На підставі наведеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 404, 407, 537 та 539 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити - без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року, про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий СуддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Копія вірна суддя