В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2015 Справа №607/9219/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

Головуючого: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 16.02.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівся, Козівського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, адвоката адвокатського об`єднання «Тернопільська обласна колегія адвокатів», з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року), ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_5

представника потерпілої: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи адвокатом адвокатського об`єднання «Тернопільська обласна колеги адвокатів», в першій декаді лютого 2013 року, діючи з метою підбурювання на давання ОСОБА_9 хабара в сумі 3000 євро та 500 доларів США службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 та Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області за видачу посвідчення про приписку до призивної дільниці, військового квитка, виготовлення паспорта громадянина України та документів для виїзду за кордон ОСОБА_10 , якому ОСОБА_9 надавала консультацію в оформленні документів на виїзд за кордон, під час зустрічі з ОСОБА_9 , повідомив останній, що може вирішити питання щодо видачі посвідчення про приписку до призивної дільниці та військового квитка ОСОБА_10 , оскільки він знайомий з службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , але останньому вона повинна дати аванс в сумі 500 євро.

Так, 14 лютого 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 , підбурюючи до давання хабара, отримав від ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах ОСОБА_10 , в приміщенні належної їй квартири АДРЕСА_2 , 500 євро, що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 5387 гривень 28 копійок, для передачі їх службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, в кінці лютого 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 , продовжив підбурювання на давання ОСОБА_9 хабара в сумі 500 доларів США службовим особам Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області, за видачу паспорта громадянина України та документів для виїзду за кордон ОСОБА_10 , якому ОСОБА_9 надавала консультацію в оформленні документів на виїзд за кордон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 при зустрічі, що може вирішити питання щодо виготовлення паспорта громадянина України ОСОБА_10 , однак для цього необхідно передати службовим особам Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області, з якими він знайомий, 500 доларів США.

Так, 05 березня 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_9 в приміщенні бару «Океан», по вул. Валова у м. Тернополі, 500 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 3996 гривень 50 копійок, для нібито передачі їх службовим особам Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_3 у березні 2013 року повідомив, що питання щодо видачі посвідчення про приписку до призивної дільниці та військового квитка ОСОБА_10 перебуває на вирішенні, проте для їх отримання необхідно передати службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 решту грошових коштів в сумі 2500 євро.

29 березня 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 в приміщенні, що знаходиться по АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах ОСОБА_10 , 2500 євро, що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 25587 гривень 87 копійок.

Упродовж лютого-березня 2013 року, обвинувачений ОСОБА_3 підбурив ОСОБА_9 до замаху на давання хабара службовим особам в сумі 3000 євро, що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 30974 гривні 56 копійок та 500 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 3996 гривень 50 копійок, а всього на загальну суму 34971, 06 гривень належних ОСОБА_11 .

Водночас, зазначені кошти обвинувачений ОСОБА_3 службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 , Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області не передав, а привласнив для власних потреб.

Крім того, на початку лютого 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 у розмові з ОСОБА_9 дізнавшись, що остання надає консультаційні послуги ОСОБА_11 щодо отримання посвідчення про приписку до призивної дільниці, виготовлення військового квитка та виготовлення паспорта громадянина України і документів для виїзду за кордон її брату ОСОБА_10 , переслідуючи корисливі мотиви, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 3000 євро та 500 доларів США.

З цією метою, вводячи ОСОБА_9 в оману, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив їй, що він знайомий із службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за гроші в сумі 3000 євро може вирішити питання видачі посвідчення про приписку до призивної дільниці та виготовлення військового квитка ОСОБА_10 .

Крім того, вводячи ОСОБА_9 в оману, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив їй, що він знайомий із службовими особами Управління державної міграційної служби в Тернопільській області, які за гроші в сумі 500 доларів США посприяють у виготовленні паспорта громадянина України ОСОБА_10

14 лютого 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом обману, отримав від ОСОБА_9 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , для нібито передачі як завдаток хабара службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 належні ОСОБА_11 500 євро, що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 5387 гривень 28 копійок, якими незаконно заволодів, не маючи наміру їх кому-небудь передавати.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 05 березня 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_9 в приміщенні бару «Океан» по АДРЕСА_1 , 500 доларів США, належні ОСОБА_11 , що еквіваленті за курсом Національного банку України становить 3996 гривень 50 копійок, для нібито передачі їх службовим особам Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області, якими також незаконно заволодів не маючи наміру їх кому-небудь передавати.

29 березня 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 , в приміщенні, що знаходиться по АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_9 . 2500 євро, належні ОСОБА_11 , що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 25587,59 гривень, які мав нібито передати, як решту хабара службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , якими незаконно заволодів і вказаною сумою коштів, не маючи наміру їх кому-небудь передавати.

Таким чином, впродовж лютого-березня 2013 року, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою, незаконно отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 євро та 500 доларів США, належні ОСОБА_11 , що еквівалентно 34971,06 гривень, чим завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року), ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року) КК України не визнав та суду пояснив, що він працював адвокатом адвокатського об`єднання «Тернопільська обласна колегія адвокатів» і в лютому 2013 року мав намір укласти угоду на надання адвокатських послуг по оформленню документів ОСОБА_10 . Будь-яких шахрайських дій та дій спрямованих на підбурювання ОСОБА_9 до давання хабара службових особам ІНФОРМАЦІЯ_3 та службовим особам Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області не вчиняв, грошові кошти в сумі 2500 євро отримав від ОСОБА_9 в якості оплати за надання правової допомоги ОСОБА_10 щодо оформлення посвідчення про приписку до призивної дільниці, виготовлення військового квитка та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, з яким угоду не було своєчасно укладено у зв`язку з його перебуванням за кордоном. В подальшому ці кошти він не повинен був нікому передавати і про це будь-якої домовленості не було. Інших коштів не отримував.

Щодо зміни позиції про визнання вини на досудовому розслідуванні та у судовому засіданні після оголошення обвинувального акту пояснив, що на досудовому розслідуванні визнав вину з метою бути звільненим з-під варти, а з приводу визнання вини у судовому засіданні за ч.1 ст.190 КК України не зміг надати мотивованих пояснень. Просить закрити дане кримінальне провадження, а у випадку якщо суд прийде до іншого переконання, то застосувати до нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, зі змінами та звільнити від відбування покарання, оскільки він має дитину-інваліда, якій не виповнилося 18 років та щодо якої не позбавлений батьківських прав, про що подав письмову заяву.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року) доводиться зібраними по справі і проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- представник потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав показання потерпілої ОСОБА_11 та суду пояснив, що у відповідності до ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, зі замінами та доповненнями адвокат має право представляти інтереси особи на підставі довіреності або договору про надання правової допомоги. Однак обвинувачений ОСОБА_3 дані вимоги закону не виконав, а тому його дії є незаконними. Відносно міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду. За наявності належних підстав не заперечує, щодо застосування до ОСОБА_3 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

-показаннями свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні підтверджується, що 04.02.2013 року між нею та потерпілою ОСОБА_11 , яка діяла в інтересах свого брата ОСОБА_10 , було укладено договір про надання юридичної допомоги у виготовленні паспорта громадянина України та документів для виїзду за кордон. Для оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_10 , який понад 10 років проживав на території республіки Італія, необхідно було виготовити також військовий квиток. Так 05.02.2013 року, під час під час розмови з обвинуваченим ОСОБА_3 , вона дізналась про те, що він має знайомих, які зможуть вирішити питання, щодо видачі ОСОБА_10 посвідчення про приписку до призовної дільниці, військового квитка та закордонного паспорта, оскільки він вже вирішував такі питання іншим громадянам і їй про це було відомо. Під час наступної зустрічі 12.02.2013 року ОСОБА_3 повідомив, що зустрічався із керівництвом ТОВК і Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області може посприяти ОСОБА_10 у вирішенні його питань, однак за це потрібно передати через нього відповідним службовим особам хабар у сумі 3000-3500 євро.

14 лютого 2013 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_4 вона передала ОСОБА_3 500 євро для передачі їх військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 в якості першої частини хабара за видачу ОСОБА_10 посвідчення про приписку до призовної дільниці, військового квитка та закордонного паспорта. При цьому ОСОБА_3 запевнив, що це потрібно зробити якомога швидше, оскільки він вже про все домовився, а також сказав про необхідність якнайшвидшої передачі решти грошей в сумі 2500 євро США, тому що без отримання цих коштів військового квитка ОСОБА_10 ніхто не видасть. При цьому ОСОБА_3 наголосив, що йому необхідно передати всю суму коштів, або він створить такі обставини за яких ОСОБА_10 нікуди не виїде. З цього приводу між нею та ОСОБА_3 були сварки і останній вказував їй, що якщо хоче, вона може звертись в міліцію. Після цього вона звернулась в УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області із заявою про вимагання хабара.

Під час зустрічі 26.02.2013 року ОСОБА_3 повідомив їй, що ОСОБА_10 включено у списки осіб, які мають бути комісовано за станом здоров`я, однак для отримання військового квитка необхідно мати паспорт громадянина України. При наступних зустрічах ОСОБА_3 нагадував про необхідність передання всієї суми хабара, тобто 2500 євро та повідомив, що питання одержання паспорта громадянина України він може вирішити через знайомих службових осіб Управління державної міграційної служби в Тернопільській області, однак для цього йому потрібно передати їм гроші в сумі 600 доларів США, після чого буде завершено виготовлення військового квитка ОСОБА_10 05.03.2013 року в приміщенні бару «Океан» в м. Тернополі вона передала ОСОБА_3 кошти в сумі 500 доларів США для передачі в якості хабара службовим особам Управління державної міграційної служби в Тернопільській області. Дізнавшись після цього, що для отримання паспорта громадянина України необхідне приписне посвідчення, вона звернулась до ОСОБА_3 та сказала, що за отримані від неї кошти в сумі 500 євро він міг би виготовити це посвідчення, однак він категорично наполягав на передачі решти суми хабара в розмірі 2500 євро, зазначивши, що лише за такої умови документи ОСОБА_10 будуть виготовлені у строк до 05 квітня 2013 року.

Також пояснила, що при спілкуванні з ОСОБА_3 останній неодноразово наголошував, що для отримання документів необхідно передати всі кошти, при цьому пояснював, що частина документів вже виготовлена, гроші він не поверне. При цьому перший раз ОСОБА_3 пояснював, що гроші в сумі 300 доларів США він вже віддав воєнкому, потім сказав, що ці кошти у нього забрала дружина, а пізніше говорив, що віддав їх дитині.

29.03.2013 року у службовому кабінеті УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області вона отримала грошові кошти в сумі 2500 євро для передачі ОСОБА_3 в якості хабара службовим особам Тернопільського ОВК, після чого того ж дня зустрілась із ОСОБА_3 в приміщенні його офісу по вул. Валова, в м. Тернополі, де передала йому вказані грошові кошти. Вказані кошти були нею отримані від сестри ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , яка представляла його інтереси. Договору про надання правової допомоги обвинувачений ОСОБА_3 ні з ким не укладав;

-показаннями свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні підтверджується, що до 2004 року він працював на посаді помічника начальника відділення Козівського військкомату. В лютому 2013 року в смт. Козова він зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_3 , який раніше захищав його інтереси в суді, і останній поцікавився у нього процедурою виготовлення приписного свідоцтва до призовної дільниці, яке з його слів, необхідне було для виготовлення паспорта громадянина України хлопцеві, що народився на території України, однак проживав за кордоном. Він розказав ОСОБА_3 які документи необхідно подати, та оскільки вказаним останнім особа перебувала за межами України, повідомив, що без його присутності військкомат документи не прийме та приписного свідоцтва не видасть. В подальшому ОСОБА_3 кілька разів телефонував до нього, спершу повідомив, що вказаний ним хлопець прибув в Україну та питав чи можна оформити приписне, потім сказав, що хлопця немає, ще через кілька днів знову повідомив, що особа є на що він сказав їм подавати заяву в військкомат. Будь-яких коштів за допомогу у виготовленні документів ОСОБА_3 йому не пропонував, вказану ним особу до нього не приводив і більше ніяких зустрічей та розмов між ними з цього приводу не було;
-показаннями свідка ОСОБА_13 у судовому засіданні підтверджується, що 29.03.2013 року він був запрошений працівниками міліції в якості понятого під час проведення слідчих дій. В подальшому в його присутності та присутності іншого понятого працівниками міліції було проведено огляд офісного приміщення, що знаходиться на другому поверсі по вул. Валова,5 в м. Тернополі. Під час огляду в приміщенні був присутній обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник. Процес проведення огляду фіксувався на відео. Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився надавати будь-які пояснення з приводу його затримання та під час проведення освідування добровільно надав долоні рук для проведення змивів. При застосуванні люмінесцентної лампи на долонях рук ОСОБА_3 було помічено сліди свічення хімічної речовини. В подальшому на запитання слідчого чи є у приміщенні грошові кошти ОСОБА_3 повідомив, що в кишені належної йому дублянки знаходяться грошові кошти в сумі 2500 євро, не зазначивши їх походження та гривневі кошти в кишені штанів. На пропозицію добровільно видати вказані кошти, ОСОБА_3 особисто видав 2500 євро та 370 гривень. При проведенні освітлення даних коштів лампою люмінесцентного світла на всіх купюрах євро були помітні сліди свідчення відповідної речовини та літера «В». Аналогічні сліди свічення були виявленні при огляді дублянки ОСОБА_3 біля лівої внутрішньої кишені. В ході огляду також було вилучено мобільний телефон марки «LG». Всі вилучені в ході огляду грошові кошти, речі та змиви з рук були належним чином упаковані та скріплені відповідними бирками за підписами всіх учасників огляду в тому числі і його та іншого понятого, слідчим було складено протокол огляду, який він та інші учасники підписали. При проведенні вказаної слідчої дії він був присутній від початку і до її завершення, що відображено у протоколі;
-допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 ;
-показаннями свідка ОСОБА_15 у судовому засіданні підтверджується, що з 2007 року він працював на посаді комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період 2012-2013 роки з приводу сприяння у виготовленні військового квитка громадянину України ОСОБА_10 до нього ніхто не звертався і вказана особа йому невідома, також він не був знайомий ні з обвинуваченим ОСОБА_3 , ні з ОСОБА_9 .
Крім цього винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується іншими перевіреними та дослідженими у судовому засіданні доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення(або таке, що готується) від 15.02.2013 року, підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 вимагав в ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 3000 євро за сприяння у вирішенні питання про підготовку та видачу військового квитка громадянину ОСОБА_10 , який необхідний останньому для виготовлення закордонного паспорта та 14.02.2013 року ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500 євро для передачі в якості хабара посадовим особам Тернопільського ОМВК

(т.1 а.м.к.п.7-9);

-договором від 04.02.2013 року, укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 , підтверджується, що предметом даного договору є надання юридичної консультації та допомоги в оформленні документів для виїзду за кордон

(т.1 а.м.к.п.14-15);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення(або таке, що готується) від 04.03.2013 року, яким підтверджується, що ОСОБА_3 вимагає в ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 600 доларів США для передачі в якості хабара службовим особам Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області за сприяння у видачі громадянину ОСОБА_10 паспорта громадянина України

(т.1 а.м.к.п.23-25);

-протоколом огляду місця події від 29.03.2013 року підтверджується, що в ході огляду офісного приміщення розташованого на другому поверсі у приміщенні будинку АДРЕСА_3 проведено освідування обвинуваченого ОСОБА_3 , під час якого взято змиви з долонь обох рук останнього, а також останній добровільно видав грошові кошти в сумі 2500 євро, зокрема 10 купюр номіналом по 100 євро наступних серій та номерів:S5, S6, S7, N1, X2, S9, S1, S9, S8, S7, 30 купюр номіналом по 50 євро наступних серій та номерів: S 1, S1, V5, S5, V3, X9, S7, S9, X1, S5, S2, S5, X5, S9, S9, V2, S4, S4, S82, S6, S9, X7, S9, S5, S1, S3, S7, S8, S6, S7, які знаходились у лівій внутрішній кишені дублянки, в яку він був одягнений та 370 гривень, зокрема 1 купюру номіналом 200 гривень, 3 купюри номіналом по 50 гривень та 1 купюру номіналом 20 гривень, які знаходились у кишені штанів, в які він був одягнутий. В ході огляду внутрішньої кишені у дублянці обвинуваченого ОСОБА_3 із застосування ультрафіолетового освітлення виявлено сліди свічення. Також під час огляду приміщення виявлено та вилучено мобільний телефон марки « LG» imei90744

(т.1 а.м.к.п.60-64);

-протоколом освідування особи від 29.03.2013 року підтверджується, що в ході освідування було проведено змиви з правої та лівої рук обвинуваченого ОСОБА_3

(т.1 а.м.к.п.66-67);

-ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.03.2013 року, підтверджується, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні офісу(кімната№7 другого поверху) будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_16 та яке орендує ОСОБА_7 згідно договору оренди від 01.10.2012 року, з метою відшукання і вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, речових доказів та майна, що належить підозрюваному ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що 29.03.2013 року під час безпосереднього переслідування ОСОБА_3 , який підозрювався у скоєнні злочину, з метою запобігання можливому знищенню речових доказів(грошових коштів, залишків нанесеної на них речовини) у слідчого виникла необхідність у невідкладному проведенні огляду вищевказаного приміщення до постановлення ухвали слідчого судді

(т.1 а.м.к.п.105);

-висновком експерта № 2-377/13 від 26.04.2013 року підтверджується, що в ході проведення судово-хімічної експертизи встановлено, що на зворотніх сторонах десяти банкнот номінальною вартістю по 100 євро серії: S5, S6, S7, N1, X2, S9, S1, S9, S8, S7 та тридцяти банкнот номінальною вартістю по 50 євро серії: S 1, S1, V5, S5, V3, X9, S7, S9, X1, S5, S2, S5, X5, S9, S9, V2, S4, S4, S82, S6, S9, X7, S9, S5, S1, S3, S7, S8, S6, S7, які були добровільно видані обвинуваченим ОСОБА_3 , виявлено невидимі при денному(природному) освітленні нашарування речовини подібної до спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію блакитним кольором у вигляді написів «В» а УФ-освітленні та які мають між собою однакові колір та інтенсивність люмінесценції.

Виявлені нашарування речовини, подібної до спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію блакитним кольором у вигляді написів «В» в УФ-освітленні мають між собою та зі зразком невидимої при денному освітленні спеціальної хімічної речовини з люмінесцентного фломастера, який знаходився в упаковці№7, що має люмінесценцію блакитним кольором в УФ-освітленні між парою предметних скелець, однакові колір та інтенсивність люмінесценції.

На лицевих і зворотніх сторонах вказаних банкнот, а також на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки обвинуваченого ОСОБА_3 , на ділянках куртки обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: правої та лівої передньої зовнішньої кишені із внутрішньої і зовнішньої її сторони, правого рукава куртки , правого та лівого переднього краю по місцю застібування, а також заднього нижнього краю куртки виявлені невидимі при денному (природному) освітленні нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні.

Виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні мають між особою та зі зразком невидимої при денному освітленні спеціальної хімічної речовини(препаратом «Промінь-1»), який знаходився в упаковці №8, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні між парою предметних скелець, спільну родову належність( по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів)

(т.1 а.м.к.п.156-194);

-висновком експерта № 1-375/13 від 27.04.2013 року підтверджується, що при технічному дослідженні документів встановлено, що десять купюр номіналом 100 євро з серійними номерами: S5, S6, S7, N1, X2, S9, S1, S9, S8, S7 та тридцять купюр номіналом 50 євро з серійними номерами: S 1, S1, V5, S5, V3, X9, S7, S9, X1, S5, S2, S5, X5, S9, S9, V2, S4, S4, S82, S6, S9, X7, S9, S5, S1, S3, S7, S8, S6, S7, які були добровільно видані обвинуваченим ОСОБА_3 , виготовлені на підприємстві, що здійснює випуск грошових знаків та цінних паперів США.

На всіх купюрах на лицевій та зворотній сторонах спостерігається свічення паперу салатовим кольором, а на зворотній стороні у верхньому лівому куті наявна буква`В», що люмінесціює блакитним кольором

(т.1 а.м.к.п. 200-203);

-постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 18.02.2013 року підтверджується, що для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття вимагання та одержання обвинуваченим ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з окремими особами одного із військкоматів Тернопільської області хабара в сумі 3000 євро від громадянки ОСОБА_9 надано дозвіл на проведення негласну слідчу(розшукову) дію-контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину шляхом передання ОСОБА_3 та в подальшому службовим особам одного із військових комісаріатів Тернопільської області заздалегідь ідентифікованих(помічених) засобів-грошових коштів для відтворення ситуації вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, проведення якої доручено співробітникам УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області

(т.2 а.м.к.п. 2-4);

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 05.03.2013 року підтверджується, що з метою проведення негласної слідчої(розшукової) дії- контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину шляхом передачі обвинуваченому ОСОБА_3 та в подальшому окремим службовим особам органів державної влади в тому числі одного із військових комісаріатів Тернопільської області заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових коштів для відтворення ситуації вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України в приміщенні службового кабінету №14 УБОЗ УМВСУ в тернопільській області оглянуто та відкопійовано грошові кошти в сумі 500 доларів США, добровільно надані ОСОБА_9 , а саме: 5 купюр номіналом по 100 доларів США серії: КК 75880116 А; КD77331024 А; КВ21953548 Н; НЕ 71085641 А; КВ 50456890 В. Вказані грошові кошти після огляду передано ОСОБА_9 для подальшого використання під час проведення негласної слідчої(розшукової) дії- контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину з підтвердження фактичних даних про вимагання та отримання грошових коштів обвинуваченим ОСОБА_3 для передачі їх в якості хабара посадовим особам державної міграційної служби в Тернопільській області за підготовку та видачу паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10

(т.2 а.м.к.п.22-28);

-протоколом про результати спостереження за особою(річчю або місцем) від 25.03.2013 року підтверджується, що 05.03.2013 року близько 15.10 год. обвинувачений ОСОБА_3 зустрівся із ОСОБА_9 , з якою близько 15.30 год. зайшли у кафе «Ольві» по вул. Січинського,2 в м. Тернополі, звідки вийшли о 17.20 год. та на громадському транспорті поїхали на вул. Дружби в м. Тернополі, де розійшлися.

06.03.2013 року о 12.24 год. обвинувачений ОСОБА_3 на вул. Степова у м. Тернополі біля приміщення сектору УДМС зустрівся із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зайшли у вказане приміщення, де перебували до 13 год., після чого пройшли на вул. Бережанська у м. Тернополі та розійшлися

(т.2.а.м.к.п.31-32);

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж(електронних інформаційних систем) від 25.03.2013 року підтверджується, що в період з 22.02.2013 року по 07.03.2013 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_9 відбувся ряд телефонних розмов, під час яких вони домовлялись про виготовлення паспорта громадянина України та військового квитка ОСОБА_10 . В ході розмов ОСОБА_3 неодноразово зазначав, що для вирішення питання необхідно передати грошові кошти в сумі 600 доларів США, інакше люди, через яких він вирішує дані справи, нічого робити не будуть, також вказує про те, що ОСОБА_10 вже поставлений на комісію в одному із військкоматів. Між співрозмовниками відбуваються суперечки з приводу того, що виготовити паспорт громадянина України без військового квитка неможливо, а для виготовлення паспорта потрібна присутність особи. ОСОБА_9 постійно нагадує про те, що ОСОБА_3 вже отримав частину грошей, однак не виконує взяті на себе зобов`язання, військовий квиток не виготовлено в обумовлені строки, вона взяла у людей гроші, однак не знає, що пояснювати. ОСОБА_3 посилається на відсутність людей, які повинні були займатись безпосереднім виготовленням документів, затримку через вихідні, домовляється про приїзд ОСОБА_10 та вказує, що виготовлення документів буде відбуватись почергово, після отримання оплати, оскільки людей потрібно зацікавити, інакше ніхто нічого не робитиме. ОСОБА_9 вказує, що замовники бояться передавати значну суму грошей, оскільки вирішення обумовлених питань ніяким чином не просувається

(т.2. а.м.к.п.33-49);

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж(електронних інформаційних систем) від 25.03.2013 року підтверджується, що 26.02.2013 року між ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 відбулась зустріч у кафе «Тет-а тет» по вул. Січ. Стрільців,5 у м. Тернополі. В ході розмови ОСОБА_3 повідомив, що з 01.03.2013 року починають працювати призовні комісії, однак для отримання військового квитка потрібен паспорт громадянина України, після отримання якого через два тижні можна отримати військових квиток та зазначає, що ОСОБА_10 вже включений у списки осіб, яких будуть списувати по стану здоров`я. Також вказує, що для вирішення питання отримання паспорта він звернеться у міграційну службу та з`ясує скільки це буде коштувати. В розмові ОСОБА_9 цікавиться, коли вона повинна передати ОСОБА_3 гроші в сумі 2500 євро для подальшої передачі службовим особам військкомату за виготовлення ОСОБА_10 військового квитка. ОСОБА_3 вказує, що вже передав завдаток у сумі 300 євро, однак для виготовлення справжнього квитка потрібен час.

Через деякий час того ж дня ОСОБА_9 та ОСОБА_3 зустрілись у кафе на вул. Валова у м. Тернополі. ОСОБА_3 пояснив, що для виготовлення паспорта громадянина України ОСОБА_10 йому потрібна присутність особи та свідоцтво про народження, а також, що за це потрібно передати в якості хабара посадовим особам міграційної служби Тернопільської області 500 доларів США та 100 доларів йому особисто за прискорення питання.

Того ж дня відбулась третя зустріч між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в приміщенні офісу по вул. Острозького у м. Тернополі, де ОСОБА_3 повідомив, що все залежить від отримання ОСОБА_10 паспорта громадянина України, після якого орієнтовно 01.03.2013 року буде готовий військовий квиток за який він вже заплатив 300 євро, справа ОСОБА_10 по медичній картці по військкомату вже запущена. ОСОБА_3 кілька разів наголошує, що всі офіційні оплати для виготовлення паспорта ОСОБА_10 повинен сплатити сам, а для прискорення вирішення цього питання ОСОБА_9 повинна передати йому гроші в сумі 600 євро, 500 з яких він передасть як хабар посадовим особам міграційної служби.

04.03.2013 року під час зустрічі ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 , що 06.03.2013 року ОСОБА_10 повинен приїхати і вони разом поїдуть писати заяву на видачу паспорта після чого він поїде до людей та порішає, вказує, що вони повинні вкластись у ту суму про яку домовлялись, запитує чи ОСОБА_9 взяла гроші, без яких ніхто нічого робити не буде. ОСОБА_9 вказує, що гроші будуть тоді,коли будуть документи, на що ОСОБА_3 категорично стверджує, що без грошей ніхто працювати не почне.

06.03.2013 року відбулась зустріч ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 біля магазину «Молоко» в м. Тернополі, під час якої вони домовляються піти писати заяву у паспортний стіл, після чого ОСОБА_10 їде додому за документами, а ОСОБА_3 та ОСОБА_9 вирушають до Тернопільського РВ УМВСУ в Тернопільській області по вул. Степова. На запитання ОСОБА_9 що зроблено, ОСОБА_3 пояснює, що про все домовився у міграційній службі, однак потрібно передати всю суму грошей. В подальшому в ході розмов з працівниками міграційної служби Тернопільського району довідуються, що для виготовлення паспорта громадянина України потрібне приписне посвідчення. Під час розмови на вулиці ОСОБА_3 повідомляє, що взяв 500 євро, з яких 300 євро передав за оформлення військового квитка і над цим вже працюють. 500 доларів взяв за питання міграційної служби, які вирішує не в районі, а з вищим керівництвом міграційної служби в Тернопільській області.

19.03.2013 року відбулась зустріч між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на вул. Валова у м. Тернополі. Під час розмови ОСОБА_3 повідомив, що для вирішення питання потрібна вся сума і це не його вимога, а людей, які вирішують справу. Вказує, що ОСОБА_10 будуть комісовувати по стану здоров`я і за це лікарям потрібно заплатити. ОСОБА_9 говорить, що 500 євро не вистачає навіть на приписне, на що ОСОБА_3 вказує, що комісар сказав, що потрібна вся сума, наполягає на цьому, оскільки за такої умови документи будуть готові до 05.04.2013 року та дає ОСОБА_9 та ОСОБА_10 час на роздуми.

(т.2 а.м.к.п. 50-53);

-протоколом про результати аудіо-,відео контролю за особою від 30.03.2013 року підтверджується, що 26.03.2013 року під час зустрічі в офісі по вул. Валова у м. Тернополі обвинуваченим ОСОБА_3 запитує в ОСОБА_9 чи будуть гроші та підтверджує, що 3000 євро підуть на виготовлення військового квитка та приписного. У відповідь на запитання ОСОБА_9 пояснює, що якщо будуть гроші, то квиток буде у п`ятницю, приписне він отримає до 01.04.2013 року, люди працюють, військовий квиток буде до 10 числа. Також на запитання ОСОБА_9 говорить, що люди все роблять за 2500, але якщо не буде грошей, не буде нічого, його звели з людиною, яка вирішує це питання і якій він передав 200, щоб не було сумнівів в обмані. В подальшому розмова продовжилась на вулиці поблизу кафе «Ольві» по вул. Січинського у м. Тернополі, де ОСОБА_3 сказав, що вже передав 200 євро людині,яка вирішує питання, а тому 2500 давати не буде, бо це велика сума, передасть ще 1800 євро, домовляються, що він піде із ОСОБА_10 до людей та будуть говорити за видачу документів

(т.2 а.м.к.п.55-56);

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.03.2013 року, протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 30.03.3013 року підтверджується, що на підставі постанови прокуратури тернопільської області від 27.03.2013 року про проведення негласної слідчої(розшукової) дії-контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину шляхом передачі обвинуваченому ОСОБА_3 хабара із використанням заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових коштів для відтворення ситуації вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України в приміщенні службового кабінету №14 УБОЗ УМВСУ в тернопільській області оглянуто та відкопійовано грошові кошти в сумі 2500 євро добровільно надані ОСОБА_9 , а саме: десять купюр номіналом 100 євро з серійними номерами: S5, S6, S7, N1, X2, S9, S1, S9, S8, S7 та тридцять купюр номіналом 50 євро з серійними номерами: S 1, S1, V5, S5, V3, X9, S7, S9, X1, S5, S2, S5, X5, S9, S9, V2, S4, S4, S82, S6, S9, X7, S9, S5, S1, S3, S7, S8, S6, S7. Крім цього кожну купюру з лицевої та тильної сторони оброблено спецпреапаратом «Промінь-1» а також на зворотній стороні кожної купюри, під верхньою лівою цифрою, спеціальним люмінесцентним фломастером нанесено напис`В», який видимий при освітленні купюр лампою з ультрафіолетовим промінням.

Вказані грошові кошти після огляду передано ОСОБА_9 для подальшого використання під час проведення негласної слідчої(розшукової) дії- контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину з підтвердження фактичних даних про вимагання та отримання грошових коштів обвинуваченим ОСОБА_3 для передачі їх в якості хабара посадовим особам одного із військових комісаріатів в Тернопільській області за підготовку та видачу приписного посвідчення та військового квитка на ім`я ОСОБА_10

29.03.2013 року близько 10 год. в приміщенні офісу по вул. Валова,5 у м. Тернополі відбулась зустріч між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 під час якої ОСОБА_3 підтвердив, що отримав 500 доларів на виготовлення паспорта і буде цим займатись, висловив сподівання, що приписне посвідчення ОСОБА_10 вже готове, наполягає на передачі всієї суми грошей, категорично заперечуючи взяти ОСОБА_10 із особою на розмову до людей, які за його словами вирішують їх питання. В подальшому ОСОБА_9 перераховує грошові кошти, які принесла та передає їх ОСОБА_3 .. Останній запитує скільки є грошей, ОСОБА_17 говорить, що домовленість була 3000 євро, 500 євро вони вже віддали, після чого ОСОБА_3 перераховує гроші, підтверджуючи, що отримав 1000 та 1500 євро. Відмовляється йти разом з ОСОБА_10 , пропонує їм йти за ним переконатися, ще раз перераховує гроші та ставить їх у внутрішню кишеню куртки

(т.2 а.м.к.п. 58-62, 86-88);

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж(електронних інформаційних систем) від 06.04.2013 року підтверджується, що в період з 18.03.2013 року по 29.03.2013 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_9 відбувся ряд телефонних розмов з приводу домовленості щодо виготовлення військового квитка, приписного посвідчення та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , в ході розмов ОСОБА_3 наполягав на переданні повної суми грошей за виконання вказаних робіт, неодноразово вказуючи на те, що процес виготовлення документів вже запущений, однак без грошей ніхто ніякі питання вирішувати не буде, сварився із ОСОБА_9 з приводу того, що вона хоче його обманути. При цьому підтвердив, що дійсно отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 500 євро та 500 доларів США, та зазначав про можливість повернення 500 доларів США, отриманих для посадових осіб міграційної служби у випадку розірвання існуючої між ними домовленості, домовлявся про зустріч із ОСОБА_10 , погрожуючи, що може створити йому проблеми. ОСОБА_9 намагалась домовитись із ОСОБА_3 про виготовлення приписного посвідчення ОСОБА_10 за ті гроші, що вже ним отримані, однак останній категорично стверджував, що вирішення справи можливе лише при передачі раніше обумовленої суми грошей. Також ОСОБА_3 домовлявся про зустріч із особою, до якої повинен був прийти із ОСОБА_10

(т.2 а.м.к.п.91-102).

Таким чином, дослідженими в ході судового розгляду доказами повністю підтверджується факт підбурювання обвинуваченим ОСОБА_3 . ОСОБА_9 до давання хабара службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 та Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області за видачу посвідчення про приписку до призивної дільниці, військового квитка та виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_10 та заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 3000 євро та 500 доларів США, належні ОСОБА_11 , що еквівалентно 34971,06 гривень.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п.п.9,15 своєї постанови №5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» дії службової особи, яка, одержуючи гроші чи матеріальні цінності начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати не за ст.368, а за відповідними частинами статей 190 і 364 КК України як шахрайство та зловживання владою чи службовим становищем, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статтей 27,15 та 369 як підбурювання до замаху на давання хабара.

Одержання службовою особою в декілька прийомів одного хабара за виконання чи невиконання дій, обумовлених із тим, хто його дає, потрібно розглядати як продовжуваний злочин. Кваліфікувати такі дії за ознакою повторності не можна.

Аналогічна позиція викладена також у висновку Верховного Суду України в ухвалі від 26.03.2015 року №5-3кс15, де зазначено: якщо винний отримує від іншої особи гроші чи інші цінності нібито для передачі службовій особі як хабар, маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить розцінювати як шахрайство і кваліфікувати за відповідною частиною статті 190 КК. Однак якщо при цьому винний сам схилив хабародавця до передачі йому цінностей, його дії належить також кваліфікувати як підбурювання до закінченого замаху на дачу хабара, тобто ще за частиною четвертою статті 27, частиною другою статті 15 і відповідною частиною статті 369 КК України.

За таких обставин, проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази та оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, які слід кваліфікувати:

-за ч.1 ст.190 КК України- заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

-за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року)- підбурювання до замаху на давання хабара.

Разом з тим, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду підбурювання ОСОБА_9 до давання хабара службовим особам Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області у сумі 500 доларів США кваліфіковано також за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року) за кваліфікуючою ознакою повторності.

Однак вказана кваліфікація не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Оскільки злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 охоплювались єдиним умислом, спрямованим на підбурювання ОСОБА_9 до давання хабара службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 та Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області з метою виготовлення повного пакета документів ОСОБА_10 , зокрема посвідчення про приписку до призивної дільниці, військового квитка та виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що повністю підтверджується дослідженими доказами, суд приходить до переконання, що в даному випадку мав місце продовжуваний злочин, а тому відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність, у зв`язку із чим дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року) на ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року)- підбурювання до замаху на давання хабара.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 50,65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та вважає, що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та позитивно характеризується, його сімейний стан-одружений, на утриманні має неповнолітню дитину-сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стан його здоров`я.

Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у якому просить застосувати до нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, який набрав законної сили 19.04.2014 року, зі змінами та звільнити його від відбування покарання як особу, яка вчинила злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та на день набрання чинності цим Законом не позбавлена батьківських прав та має дитину-інваліда, якій не виповнилося 18 років.

19.04.2014 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року № 1185-VIІ, зі змінами від 06.05.2014 року, відповідно до п. "в" ст. 1 якого звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 скоїв інкриміновані злочини до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинені ним злочини відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, зі змінами від 06.05.2014 року не позбавлений батьківських прав щодо неповнолітньої дитини- сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом РАЦС Козівського районного управління юстиції Тернопільської області).

За таких обставин, заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, що набрав законної сили 19.04.2014 року, зі змінами, представника потерпілої ОСОБА_6 , який не заперечує відносно застосування до ОСОБА_3 Закону України Про амністію у 2014 році , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 , які просять звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, оскільки на нього поширюється дія п. «в» ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, який набрав законної сили 19.04.2014 року, зі змінами від 06.05.2014 року, як на особу, яка вчинила злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, на день набрання чинності цим Законом не позбавлена батьківських прав та має дитину, якій не виповнилось 18 років.

Речові докази у кримінальному проваджені: марлеві тампони, якими проведено змиви з обох рук ОСОБА_3 , взірець марлевого тампону, яким проведено змиви з рук ОСОБА_3 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області-знищити;

-мобільний телефон марки «LG» imei: НОМЕР_2 з карткою оператора зв`язку, що знаходиться в камері зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області- конфіскувати в доход держави;

-чоловічу дублянку, що знаходиться в камері зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області та грошові кошти в сумі 370 гривень, здані на депозитний рахунок УМВСУ в Тернопільській області- повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як законному володільцю;

-грошові кошти в сумі 2500 євро, а саме: 10 купюр номіналом 100 євро з серійними номерами: S5, S6, S7, N1, X2, S9, S1, S9, S8, S7 та 30 купюр номіналом 50 євро з серійними номерами: S 1, S1, V5, S5, V3, X9, S7, S9, X1, S5, S2, S5, X5, S9, S9, V2, S4, S4, S82, S6, S9, X7, S9, S5, S1, S3, S7, S8, S6, S7, передані на відповідальне зберігання через касу УМВСУ в Тернопільській області до уповноваженого банку-повернути ОСОБА_11 як законному володільцю.

По справі проведено судові експертизи, за які у відповідності до ч. 2 ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути в користь держави процесуальні витрати на відшкодування витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної експертної установи в сумі: 684,60 грн. за судово-хімічну експертизу спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 2-377/13 від 26.04.2013 року; 244,50 грн. за судову технічну експертизу документів № 1-375/13 від 27.04.2013 року, а всього на загальну суму 929.10 грн.

Керуючись статтями 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року) і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України- 1(один) рік 6(шість) місяців обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року)-3(три) роки 6(шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обвинуваченому ОСОБА_3 визначити покарання у виді 3(трьох) років 6(шести) місяців обмеження волі.

Застосувати відносно ОСОБА_3 п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, який набрав законної сили 19.04.2014 року зі змінами від 06.05.2014 року та звільнити його від відбування призначеного покарання за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції від 13.04.2012 року).

Речові докази у кримінальному проваджені: марлеві тампони, якими проведено змиви з обох рук ОСОБА_3 , взірець марлевого тампону, яким проведено змиви з рук ОСОБА_3 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області-знищити;

-мобільний телефон марки «LG» imei: НОМЕР_2 з карткою оператора зв`язку, що знаходиться в камері зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області- конфіскувати в доход держави;

-чоловічу дублянку, що знаходиться в камері зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області; грошові кошти в сумі 370 гривень, здані на депозитний рахунок УМВСУ в тернопільській області -повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як законному володільцю;

-грошові кошти в сумі 2500 євро, а саме: 10 купюр номіналом 100 євро з серійними номерами: S5, S6, S7, N1, X2, S9, S1, S9, S8, S7 та 30 купюр номіналом 50 євро з серійними номерами: S 1, S1, V5, S5, V3, X9, S7, S9, X1, S5, S2, S5, X5, S9, S9, V2, S4, S4, S82, S6, S9, X7, S9, S5, S1, S3, S7, S8, S6, S7, передані на відповідальне зберігання через касу УМВСУ в Тернопільській області до уповноваженого банку- повернути ОСОБА_11 як законному володільцю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на відшкодування витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної експертної установи в сумі:684,60 грн. за судово-хімічну експертизу спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 2-377/13 від 26.04.2013 року; 244,50 грн. за судову технічну експертизу документів № 1-375/13 від 27.04.2013 року, а всього на загальну суму 929,10 грн.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :