Справа № 169/616/15-к
Провадження № 1-кп/169/89/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого 03 листопада 2014 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 04 червня 2015 року покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07 вересня 2015 року приблизно о 22:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна через незамкнені вхідні двері проник до житлового будинку ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на веранді вказаного будинку, будучи виявленим ОСОБА_4 , всупереч її волі, продовжуючи свої злочинні дії, з тумби на веранді відкрито, з корисливих спонукань викрав належні їй грошові кошти в сумі 4000 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що 07 вересня 2015 року приблизно о 22:30 год. він після вживання спиртних напоїв з метою крадіжки чужого майна через незамкнені вхідні двері проник до житлового будинку ОСОБА_4 , на веранді якого, з тумби викрав згорток, замотаний у хустину, та не зважаючи на те, що був виявлений ОСОБА_4 , втік з викраденим з місця події. Хустину, у якій знаходились гроші в сумі 4000 грн., викинув по дорозі додому, гроші забрав собі. Проте згодом гроші було повернуто потерпілій.

У вчиненому ОСОБА_6 щиросердно розкаявся, просив пробачення у потерпілої, просив суворо його не карати.

Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому доводиться й перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду показала, що 07 вересня 2015 року, вона, не замкнувши вхідні двері до свого житлового будинку, приблизно о 22:30 год. почула шум на веранді, де біля тумби виявила обвинуваченого ОСОБА_6 . Не зважаючи на її прохання, останній втік з місця події, викравши гроші в сумі 4000 грн., що були замотані в хустину.

Проте, на даний час вона претензій до обвинуваченого не має, оскільки викрадене їй повернуто, просила суворо його не карати.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 вересня 2015 року під час огляду належного ОСОБА_4 житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено сліди відбитків пальців рук, що на тумбі з одягом та побутовими речами, яка знаходиться на веранді вказаного житлового будинку, а на прилеглій до будинку території, на дорозі вулиці Дубівська хустину темного кольору з квітчастим візерунком та банківську стрічку для опечатування грошей.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ УМВС України у Волинській області від 28 вересня 2015 року №529 з додатками два сліди пальців рук, виявлені 08 вересня 2015 року під час проведення огляду місця події в будинку по АДРЕСА_2 , залишені відповідно безіменним і вказівним пальцями правої руки ОСОБА_6 .

Під час пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_4 заявила, що вона впізнає особу під №1, яким представився і виявився ОСОБА_6 , що стверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28 вересня 2015 року з фототаблицею до нього.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона повернула потерпілій ОСОБА_4 викрадені гроші, про які їй повідомив ОСОБА_6 .

Про повернення ОСОБА_4 свідком ОСОБА_7 коштів на прохання ОСОБА_6 з метою відшкодування збитків, завданих грабежем, свідчать розписки від 11 вересня 2015 року.

Перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння стверджується актом медичного огляду №57 від 08 вересня 2015 року та не заперечується сторонами.

Разом з тим, згідно акту № 717 наркологічної експертизи на час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_6 в стані патологічного алкогольного сп`яніння не перебував, а тому може пам`ятати обставини скоєного та давати покази по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і кваліфікує такі його дії як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, відшкодування завданих збитків.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує те, що обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, мали місце звернення щодо зловживання ним алкогольними напоями та дебоширства (а. с. 76), перебуває на диспансерному обліку у нарколога (а. с. 75), вже не вперше притягується до кримінальної відповідальності (а. с. 77), має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, зокрема, за вчинення умисного корисливого злочину.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 в даному випадку можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати покарання в межах санкції статті закону, за якою він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

З огляду на вищевказане підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України в даному випадку відсутні, а відшкодування завданих збитків та прохання потерпілої суворо його не карати, перебування на утриманні ОСОБА_6 неповнолітнього сина та співмешканки ОСОБА_7 , яка є інвалідом ІІІ групи (а. с. 82), хоч докази того, що вона потребує стороннього догляду в матеріалах справи відсутні, є підставою для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи та потребує лікування не підтверджені доказами, а згідно наданої виписки з акта огляду МСЕК інвалідність йому встановлена до 01 жовтня 2015 року (а. с. 73).

Крім того, до обвинуваченого умови ст. 75 КК України вже застосовувалися під час відбування покарання за попередніми вироками, про що свідчить довідка про його судимість (а. с. 77 на звороті), проте останній на шлях виправлення не став, та вчиняв нові злочини.

До набрання вироком законної сили суд залишає раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки будь яких виняткових випадків для його зміни відповідно до ст. 377 КПК України суд з урахуванням його особи не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 витрати на залучення експерта в сумі 147.42 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03 листопада 2014 року, що замінено йому ухвалою даного суду від 04 червня 2015 року, остаточно визначивши до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) днів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня постановлення вироку 19 листопада 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк перебування його під вартою з 08 вересня 2015 року по 18 листопада 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- хустину, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Турійського РВ УМВС України у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_4 ;

- банківську стрічку, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Турійського РВ УМВС України у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 147.42 грн. (сто сорок сім грн. 42 коп.) витрат на залучення експерта.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий