АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2678/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУMBС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором прокуратури Солом`янського району міста Києва ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 00 хв. 01 листопада 2015 року, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою:АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого і свідків, перешкоджати встановленню істини у провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та звільнити ОСОБА_8 з-під варти. Зокрема, апелянт вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 , а також клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджені не уповноваженою особою, тобто прокурором, який не має повноважень на здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за участю неповнолітніх. Крім того, апелянт стверджує, що затримання ОСОБА_8 відбулося з порушенням порядку, встановленого КПК України, та є незаконним, оскільки він був затриманий без ухвали слідчого судді приблизно через сім годин після подання потерпілим заяви про вчинення злочину. Також автор апеляції зазначає, що розгляд клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу відбувся за участю захисника ОСОБА_10 , який не є представником регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги і, на думку апелянта, був незаконно залучений слідчим до участі у цьому кримінальному провадженні. В свою чергу, як вважає захисник, обставини, викладені стороною обвинувачення в повідомленні про підозру ОСОБА_8 , не відповідають фактичним обставинам справи, що підтверджується протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Солом`янського РУ ГУMBС України в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008592 від 03 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Зокрема, органи досудового розслідування вважають встановленим, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

03 вересня 2015 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто коли безпосередньо після вчинення злочину потерпілий, зрозумівши, що його мопедом незаконно заволоділи і йому не буде повернуто цей транспортний засіб, звернувся до правоохоронних органів і вказав на ОСОБА_8 як на особу, що щойно вчинила злочин. Тому доводи захисника про незаконність затримання ОСОБА_8 без ухвали слідчого судді є безпідставними.

04 вересня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. При цьому слід зауважити, що ОСОБА_8 , якому на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення вже виповнилося 18 років, це повідомлення було здійснено уповноваженим на те прокурором. Зокрема, хоча інший підозрюваний у цьому ж провадженні, а саме ОСОБА_11 , є неповнолітньою особою, однак правило ч. 2 ст. 484 КПК України про здійснення кримінального провадження щодо кількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, поширюється тільки на слідчого, який, як вказано в зазначеній нормі, повинен бути спеціально уповноваженим на це керівником органу досудового розслідування, а прокурора таке правило не стосується. Отже, доводи апелянта про погодження не уповноваженим прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 і повідомлення останньому про підозру не ґрунтуються на вимогах закону.

04 вересня 2015 року слідчий СВ Солом`янського РУ ГУMBС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури Солом`янського району міста Києва ОСОБА_6 , звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 , будучи раніше повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189 та ч. 2 ст. 186 КК України, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року дане клопотання слідчого задоволено та щодоОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 00 хв. 01 листопада 2015 року, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру ще й в іншому кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189 та ч. 2 ст. 186 КК України.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду. Отже, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Безпідставними слід визнати і доводи сторони захисту про незаконність залучення слідчим для розгляду клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу захисника ОСОБА_10 , який не є представником регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги, оскільки підозрюваним саме з цим захисником була украдена угода і він є повноважним адвокатом відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України (а. с. 24 28).

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУMBС України в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором прокуратури Солом`янського району міста Києва ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 00 хв. 01 листопада 2015 року, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4