печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5307/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.10.2015 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях за участю прокурора представника потерпілого законного представника обвинуваченогоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, громадянина України, українця, освіта середня, студента Київського національного університету імені Тараса Григоровича Шевченка, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , 06 листопада 2014 року, приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля входу в будинок № 12 по вул. Менделеєва в м. Києві, на ґрунті виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар правою рукою в область щелепи наглядно знайомому йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив йому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, а саме черепно-лицеву травму у вигляді струсу головного мозку, перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва та між 44, 45 зубами двох рваних ран слизової в ділянці переломів, гематоми обох супрамандібулярних областей.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, так як вони викладені судом вище. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 06 листопада 2014 року, приблизно о 20 год. 00 хв., він знаходився біля входу в будинок АДРЕСА_3 , де зустрів потерпілого ОСОБА_9 , який зі слів матері напередодні постійно безпричинно дзвонив в двері його квартири. На підґрунті цього між ним та потерпілим виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_9 спробував вдарити його кулаком, проте він відвернувся та наніс потерпілому зустрічний удар рукою в область щелепи з правої сторони. Від удару ОСОБА_9 впав на землю, схопився руками за лице. В цей же день потерпілий був госпіталізований швидкою медичною допомогою.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставин справи, що в судовому засіданні підтвердив потерпілий ОСОБА_9 , положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми умисними діями заподіяв середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого і державного обвинувача.

ОСОБА_8 вчинив злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має середню освіту та навчається на другому курсі Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, неодружений, на обліку в лікаря нарколога не перебуває. Обставинною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд, також приймаючи до уваги молодий вік обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого суд виходить з наступного.

За змістом положень ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми цивільного та цивільно-процесуального законодавства за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Таким чином, вимоги потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, ґрунтуються на законі.

Натомість, потерпілим ОСОБА_9 заявлено до відшкодування 80 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з яких 5 050 грн. були витрачені потерпілим під час лікування, а інші планується витратити в майбутньому згідно плану лікування.

Позовні вимоги про понесення потерпілим 5 050 грн. на придбання набору для остеосинтезу підтверджуються рахунком № 06-11-2014-1 від 06.11.2014 (Том 1 а.с.166), а відтак в цій частині позов підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення грошових коштів, які потерпілий планує витрати на лікування в майбутньому, то вони носять характер припущення і задоволенню не підлягають. За умови понесення цих витрат та наявністю причинного зв`язку з діями ОСОБА_8 , потерпілий не позбавлений можливості звернутися з позовом про їх стягнення в порядку цивільного судочинства. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь та характер душевних страждань потерпілого ОСОБА_9 внаслідок спричинення середнього ступеня тілесного ушкодження, який змушений був пройти курс лікування, звернутися до правоохоронних органів за захистом свого порушеного права, протягом тривалого часу з`являвся за викликами органу досудового розслідування та суду для дачі показань, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого звичайного ритму життя, і з урахуванням засад розумності і справедливості, вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним та документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілим ОСОБА_9 при розгляді справи не підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., а тому вказані витрати задоволенню не підлягають.

Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка за підписом головного лікаря Дитячої клінічної лікарні № 7, згідно якої загальна сума витрат держави на лікування потерпілого склала 14 155,10 грн. (Том 1 а.с. 165). Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Проте, цивільний позов прокурора згідно ч. 3 ст. 128 КПК України про стягнення вказаної суми з обвинуваченого в матеріалах справи відсутній, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити вказане питання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року та 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 5050 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та 05 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1