Справа № 517/967/15-к
Провадження № 1-кп/517/108/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 06.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Машенька Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.02.2010 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 18.06.2010 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 03.10.2012 року на підставі постанови Ковельського районного суду Волинської області від 25.09.2012 року за ст. 107 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 11 днів;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05.09.2015 року біля 23 год. 00 хв., умисно, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу прийшов на неогороджену територію двору домоволодіння, яке розташоване в с. Загір`я Фрунзівського району Одеської області та належить ОСОБА_5 де, упевнившись у відсутності господарів домоволодіння та сторонніх осіб, з загородки викрав порося, віком біля 4 місяців, вагою 30 кг.
З викраденим майном ОСОБА_4 з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 28.09.2015 року біля 21 год. 00 хв., перебуваючи у будинку в с. Загір`я Фрунзівського району Одеської області, який належить його знайому ОСОБА_6 , скориставшись тим, що він вийшов в іншу кімнату, маючи на меті незаконно збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, розуміючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та таємно здійснив крадіжку мобільного телефону «NOKIA-305», золотисто-чорного кольору. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 800 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочинів визнав, та суду пояснив, що він 05.09.2015 року біля 23 год. 00 хв., з метою крадіжки майна прийшов на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 . Увійшовши на територію даного господарства, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з загородки на подвір`ї молоде порося. Щодо епізоду крадіжки мобільного телефону повідомив наступне, що він перебуваючи у гостях у ОСОБА_6 скориставшись тим, що той вийшов, викрав мобільний телефон, з викраденим вийшов та пішов додому. Умисел на викрадення мобільного телефону виник під час того, як він знаходився у будинку ОСОБА_6 . На даний час телефон потерпілому повернутий.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 06.09.2015 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.09.2015 року. Згідно вказаної заяви потерпіла просила прийняти міри до невідомої особи, яка в період в ніч з 05.09.2015 року на 06.09.2015 року шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку порося, вагою 30 кг., віком біля 4 місяців.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 06.09.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З довідки про вартість Фрунзівського районного споживчого товариства вбачається, що ціна порося вагою біля 30 кг. складає 1000 грн.

З заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2015 року вбачається, що в цей день 29.09.2015 року до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_6 . Згідно його заяви ОСОБА_6 просить прийняти міри до невідомої йому особи, яка в ніч з 28.09. на 29.09.2015 року здійснила крадіжку мобільного телефону «NOKIA-305», золотисто-чорного кольору.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 29.09.2015 року, що підтверджується витягом від 29.09.2015 року з ЄРДР.

З довідки про вартість вбачається, що ціна мобільного телефону марки «NOKIA-305» б/в складає 800 гривень.

Згідно з постановою від 01.10.2015 року мобільний телефон марки «NOKIA-305», золотисто-чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому, що також підтверджується розпискою потерпілого ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз показань обвинуваченого, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .
Так, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочинів, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на таємне викрадення майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно здійснив крадіжку порося у ОСОБА_5 , мобільного телефону у ОСОБА_6 . Вказані показання узгоджуються з письмовими доказами у справі. При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочинів, місце, час та спосіб заволодіння чужим майном.
Сукупність доказів у справі свідчить, що обвинуваченням доведено, що дії ОСОБА_4 містять всі ознаки злочинів, а саме крадіжки майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Докази подані обвинуваченням та досліджені судом є належними, допустимими та достатніми для висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого та надання правової кваліфікації дії ОСОБА_4 .
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує його дії по епізоду від 05.09.2015 року та від 28.09.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ від 25.08.2015 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики № 1880 від 09.09.2015 року за місцем проживання ОСОБА_4 вбачається, що на нього до селищної ради скарги та заяви не надходили, проживає разом з матір`ю.
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області від 01.10.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копії вироку та довідки про звільнення вбачається, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 18.06.2010 року за ч.3 ст. 185, 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 03.10.2012 року на підставі постанови Ковельського районного суду Волинської області від 25.09.2012 року за ст. 107 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 11 днів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив сукупність умисних корисливих злочинів середньої тяжкості в період непогашеної судимості, вину у вчиненні злочинів визнав, на даний час офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Суд враховує, що ст. 34 КК України визначено, що рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка маєсудимість за умисний злочин. Вказане з врахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин в період непогашеної судимості за умисний злочин переконує суд у наявності обтяжуючої його покарання обставини рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, визнання винуватості, думки потерпілих, які просять призначити не суворе покарання, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не пред`являлись.
Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази у кримінальному проваджені - мобільний телефон марки «NOKIA-305», золотисто-чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому - залишити останньому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: