Гайсинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-350/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді С.М. Дєдова,

при секретарі Н.М. Отрошко,

з участю прокурора Л.М. Романової,

захисника - адвоката ОСОБА_1,

законних представників ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині справу про обвинувачення:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, учня 2-го курсу Іллінецького аграрного коледжу (м.Іллінці), несудимого, - в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст. 122 КК України, -

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимого, - в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимого, - в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

Встановив:

Неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що 26 09.2010 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин в с. Кисляк Гайсинського району по вул. Жанова біля приміщення магазину зустріли свого знайомого ОСОБА_7, де з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, використавши нікчемний привід, грубо порушили громадський порядок та розпочали бійку з останнім, під час якої підчепили його від чого потерпілий впав на землю, після чого нанесли лежачому на землі ОСОБА_7 удари руками та ногами у верхню частину тіла, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у виді набряку мяких тканин, саден та синців в ділянці обличчя, синців в ділянці грудної клітки зліва та справа, набряку мяких тканин лівого плечового суглобу; а ОСОБА_4 також обвинувачується ще й у тому, що у цьому ж місці та в цей час під час розпочатої з хуліганських спонукань бійки із ОСОБА_7 умисно наніс останньому удари ногами у верхню частину тіла, чим заподіяв ОСОБА_7 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у виді переломів 10-го та 11-го ребер лівої половини грудної клітки, які спричинили тривалий розлад здоровя потерпілого.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вину в предявленому їм обвинуваченні визнали повністю, щиро каялися у вчиненому, дали зізнавальні співпадаючі між собою показання про обставини розпочатої ними з хуліганських спонукань бійки з ОСОБА_7, під час якої йому були завдані легкі та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Крім визнання вини, винуватість підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у скоєнні поставлених досудовим слідством їм за вину суспільно небезпечних діянь повністю підтвердилася дослідженими в судових засіданнях доказами: показами потерпілого ОСОБА_7; оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8В.(а.с.73); висновком судово-медичної експертизи № 464 від 21.10.2010 року (а.с. 63-64); протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 (а.с. 81); протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 (а.с.82); протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_7 (а.с. 83).

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діянні, передбачені:

- ст. 296 ч.2 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

- ст. 122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у ст. 121 цього кодексу, але що спричинило тривалий розлад здоровя або значну втрату працездатності менш як на одну третину.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 296 ч.2 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 296 ч.2 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Захисник адвокат ОСОБА_1 заявила підтримане підсудними ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і їх законними представниками ОСОБА_3, ОСОБА_2 клопотання про закриття провадження у справі і звільнення неповнолітніх від покарання із застосуванням, передбачених ст.105 КК України, примусових заходів виховного характеру.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти задоволення клопотання.

Зясувавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання; згідно із ч. 2 цієї статті у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Згідно із ч.1 ст. 447 КПК України, коли суд при розгляді кримінальної справи, що надійшла з обвинувальним висновком, прийде до висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, без застосування кримінального покарання, він виносить ухвалу, а суддя - постанову про закриття кримінальної справи і вирішує питання про застосування до неповнолітнього одного з примусових заходів виховного характеру, передбачених частиною другою статті 105 КК України.

Неповнолітній ОСОБА_4 вперше в одному й тому ж місці та в один й той самий час одним діянням вчинив два середньої тяжкості стосовно ст.12 КК України злочини, передбачені ст. 296 ч.2, ст. 122 ч.1 КК України, що є проявом ідеальної сукупності злочинів, після вчинення протиправних діянь щиро покаявся, усунув заподіяну злочинами шкоду, на час розгляду справи в суді обставини, під впливом яких вчинено злочини усунуті, позитивно характеризується, продовжує навчання, досяг примирення з потерпілим.

Ці обставини свідчать про можливість виправлення ОСОБА_5 із звільненням від покарання та застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд діда ОСОБА_3

Неповнолітній ОСОБА_5 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаявся, усунув заподіяну злочином шкоду, на час розгляду справи в суді обставини під впливом яких вчинено злочин усунуті, позитивно характеризується, продовжує навчання, досяг примирення з потерпілим.

Ці обставини свідчать про можливість виправлення ОСОБА_5 із звільненням від покарання та застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд діда ОСОБА_3

Неповнолітній ОСОБА_6 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаявся, усунув заподіяну злочином шкоду, на час розгляду справи в суді обставини під впливом яких вчинено злочин усунуті, позитивно характеризується, продовжує навчання, досяг примирення з потерпілим.

Ці обставини свідчать про можливість виправлення ОСОБА_6 із звільненням від покарання та застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 105 КК України, ст. 447 КПК України суд -

Постановив:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_1 задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ст. 296 ч.2, ст. 122 ч.1 КК України і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд діда ОСОБА_3 тривалістю на строк один рік.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд діда ОСОБА_3 тривалістю на строк один рік.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_2 тривалістю на строк один рік.

Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_6, в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, - закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом пятнадцяти діб до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд.

Суддя: