УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/88/16 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 194 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року м. Житомир.
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зугдіді Республіки Грузія, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 ,
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 , про обрання підозрюваному ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.01.2016 року по 21.03.2016 року, за місцем його проживання та покладено обов`язки:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено наявність об`єктивних, обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_12 під час досудового розслідування може переховуватися від органів слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог ст. ст. 177, 178, 193, 194 КПК України. Мотивує тим, що ОСОБА_12 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати провадженню іншим чином знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Про наявність вищевказаних ризиків свідчить втеча підозрюваного ОСОБА_7 з місця вчинення злочину, а також рапорти працівників Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ..
Вказує, що підозрюваний і його захисник не надали паспорт чи інший документ на підтвердження відомостей про місце проживання ОСОБА_12 , а договір оренди житлового приміщення укладений ним 30.06.2015 року з ОСОБА_16 , не може підтверджувати наявність постійного місця проживання в місті Житомирі за вказаною адресою, оскільки законодавством України передбачено відповідну реєстрацію особи в територіальних органах Державної міграційної служби України.
Приймаючи рішення слідчий суддя не врахував відсутність у ОСОБА_12 постійного місця проживання, слабкість соціальних зв`язків за вказаним ним місцем проживання, відсутність у нього родини та утриманців, відсутність постійного місця роботи та навчання, відсутність даних про майновий стан підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_17 і адвоката ОСОБА_10 проти задоволення апеляції, яку вважають такою, що суперечить фактичним обставинам провадження, перевіривши матеріали судового провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Підставою застосування запобіжного заходу, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і майновий стан, вид діяльності, місце проживання, наявність судимостей, його репутацію, міцність соціальних зв`язків та інші дані, які його характеризують.
Як встановлено з матеріалів судового провадження, відмовляючи в обранні виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, розглянув доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого злочину та необхідності забезпечення виконання процесуальних рішень по кримінальному провадженню і не встановив наявності ризиків, передбачених законом.
В судовій ухвалі вказано, що слідчим і прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який за ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, також враховано розмір нанесеної шкоди і факт її відшкодування підозрюваним, визнання обгрунтованості підозри, наявність постійного місця проживання, заяву потерпілого ОСОБА_18 про відсутність матеріальних та моральних претензій до підозрюваного у зв`язку із відшкодування завданої шкоди.
Доказів про можливість ухилення від слідства або суду, будь якого впливу на досудове слідство чи намагання вчиняти інші кримінальні правопорушення, прокурором не надано.
За наведених обставин, незважаючи на тяжкість підозри, враховуючи особу ОСОБА_7 , який за викликами слідчого з`являється, не заперечує оголошеної підозри, у вчиненому кається, наявність місця проживання, апеляційний суд не встановив підстав для скасування рішення слідчого судді та обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На даному етапі розслідування обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту та належний контроль зі сторони Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області за виконанням судового рішення, на думку апеляційного суду, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку, не підлягає.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: