Справа №585/2271/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/682/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Посів або вирощування снотворного маку чи конопель
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0000851 за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рожівка Броварського району Київської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Роменського міськрайонного суду від 29.05.2015 р. за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з призначенням покарання: за ч.2 ст.310, ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання за цим вироком, застосувавши вимоги ст.72 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Роменського міськрайонного суду від 29 травня 2015 року у виді 15 днів позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 3 місяців 15 днів позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 порушується питання про скасування вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2015 року.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він на початку травня 2015 року, на присадибній ділянці за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , висіяв насіння рослини роду «Конопля», упродовж кінця травня - липня 2015 року доглядав за ними, виривачи бур`яни та сапаючи.

На початку червня 2015 року ОСОБА_7 частково обірвав верхівки рослин, висушив їх та потрібнив, висушену речовину зберігав у будинку за місцем проживання.

Крім того, на початку липня 2015 року у встановленому місці та невстановленої особи придбав макову солому, яку також зберігав вдома.

07 липня 2015 року в ході проведення обшуку працівниками міліції на присадибній ділянці за місцем проживання ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено 107 рослин конопель, в будинку 0,784 г марихуани, 902,2 г макової соломи, 0,089 г екстракту канабісу.

В апеляційній скарзі прокурор на обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 за ч.2 ст.310 КК України розпочато ним у травні 2015 року і продовжувалося до липня цього ж року, а за ч.2 ст.309 КК України - на початку червня та в липні 2015 року, тобто після постановлення стосовно ОСОБА_7 попереднього вироку від 29 травня 2015 р., тому суд при призначенні йому остаточного покарання, повинен був керуватися положеннями ст.71 КК України, а не ч.4 ст.70 цього Кодексу.

Крім того, судом не враховано, що один із інкримінованих злочинів ОСОБА_7 є тяжким, має підвищену суспільну небезпеку, пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів та незаконно застосовано ст.69 КК України, оскільки такі обставини як молодий вік та лікування ОСОБА_7 не розцінюються як такі, що пом`якшують покарання.

Просить дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, характеризуючи особи данні, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком від 29 травня 2015 р. у виді 120 годин громадських робіт, що становить 15 днів позбавлення волі, і призначити остаточно до відбування 3 роки 15 днів позбавлення волі.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ,яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.370 КК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ч.1 ст.404 КК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Оскільки прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, колегія суддів не надає юридичної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження та доказам по кримінальному провадженні, котрі досліджено судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, та вважає винуватість ОСОБА_7 доведеною, а кваліфікацію його дій - правильною.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді, відповідно до ч.2 ст.409 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України, і 01 вересня 2015 р. вироком цього ж суду за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України.

Злочинні дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.310 КК України, які полягали в незаконному посіві та вирощуванні рослини роду «Конопля», який є триваючим злочином, він розпочав вчиняти до постановлення першого вироку, а саме на початку травня 2015 року і продовжував вчиняти після його постановлення - до липня цього року, аж до виявлення даного кримінального правопорушення працівниками міліції.

Також, два епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, ОСОБА_7 вчинив на початку червня та в липні 2015 року, тобто теж після ухвалення першого вироку від 29 травня 2015 року.

Враховуючи зазначене та виходячи зі змісту норм кримінального закону, які регламентують правила призначення покарання за сукупністю вироків, а саме, те, що при засудженні особи за злочин, що триває, або за продовжуваний злочин, який розпочався до і продовжувався після постановлення першого вироку, за яким ця особа була засуджена та не відбула покарання, при призначенні остаточного покарання за другим вироком суд повинен керуватися положеннями, передбаченими ст.71 КК України.

Таким чином, колегія суддів встановила, що при постановленні вироку від 01 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 , за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, суд, призначивши остаточне покарання за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, неправильно застосував кримінальний закон відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України, оскільки застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, і відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував як ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжким та злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, так і обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, молодий вік обвинуваченого ОСОБА_7 , пройдений курс лікування від наркоманії та відсутність обтяжуючих обставин, а також всі інші вимоги, з якими кримінальний закон пов`язує визначення виду і розміру покарання, що знайшло своє відображення у вироку суду з наведенням відповідних мотивів.

Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, суд дійшов правильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 за вчинення ним злочину передбаченого ч.2 ст.310 КК України положень ст.69 КК України і призначив справедливе покарання у виді позбавлення волі нижче найнижчої межі встановленої в санкції ч.2 ст.310 КК України, що є необхідним і співмірним скоєному злочину та наслідкам, що настали, достатнім для його виправлення і попередження ним нових злочинів.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає за можливе вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України змінити, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.310 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 - 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком від 29 травня 2015 року у виді 15 днів позбавлення волі, відповідно до ст. 72 КК України.

Остаточно до відбування призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 - х років 3 х місяців 15 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому залишити попередній тримання під вартою.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим до позбавлення волі в той же самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4