Справа № 461/8615/15-к
Провадження № 1-кс/461/4903/15
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не взято до уваги покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , котрі бачили ОСОБА_11 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою і стверджують, що жодних алкогольних напоїв останній не вживав. Вказує, що слідчий не дослідив правомірність виїзду автомобіля на смугу зустрічного руху. Крім цього, ставить під сумнів висновок судової трасологічної експертизи №2110 від 27 червня 2015 року, оскільки свідки вказують, що освітлення у мотоцикла знаходилось у технічно справному стані безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою. Також ставить під сумнів висновок авто технічної експертизи від 21 липня 2014 року, оскільки її, як потерпілу, не було запрошено на слідчий експеримент. Крім цього, вважає, що слідством не досліджено чи міг 16 річний водій ОСОБА_12 адекватно оцінювати дорожню обстановку.
У доповненнях до скарги ОСОБА_3 вказує, що слідчим не були допитані свідки, а саме члени клубу «байкерів», які їхали на мотоциклах та автомобілі слідом за ОСОБА_11 , а також не встановлено водія автомобіля типу «бус», обгін якого, за словами ОСОБА_12 , він здійснював.
В судовому засіданні скаржник та її захисник вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у скарзі та просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, прихожу до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що 21 квітня 2014 року орієнтовно о 21 годині 30 хвилин на 144 км + 650 м автодороги Львів-Ковель відбулось зіткнення між автомобілем «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 та мотоциклом «Кавасакі», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні ушкодження, а водій мотоцикла ОСОБА_11 та пасажирка ОСОБА_13 від отриманих травм загинули на місці пригоди.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Прокурором не представлено суду жодних доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового слідства.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 28 серпня 2014 року винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування з метою всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження слід: встановити та допитати свідків, а саме членів клубу «байкерів», які їхали на мотоциклах та автомобілі слідом за ОСОБА_11 та встановити допитати водія автомобіля типу «бус», обгін якого, за словами ОСОБА_12 , він здійснював, а також провести інші слідчі дії, в яких виникне необхідність у ході досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 84, 91, 93, 94, 220, 224, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
При проведені досудового розслідування виконати зазначені в мотивувальній частині ухвали слідчі дії.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1