АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2067/15 Справа № 175/3390/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001310, щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Дніпропетровська, який проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

Встановила:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Посилається на те, що йому не було роз`яснено склад суду, а також право на відвід кому-небудь з учасників процесу. Стверджує, що було порушено його право на захист, оскільки не було роз`яснено його права та обов`язки і суд не дав право на останнє слово. Зазначає, що суд проходив без потерпілих, не були роз`яснені положення ст. 349 КПК України. Вказує на те, що після проголошення вироку судом не роз`яснено положення ст. 376 КПК України.
Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду, посилаючись на те, що його ухвалено з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд в порушення вимог ст. 344 КПК України не роз`яснив склад суду учасникам процесу, а також право на відвід кому-небудь з учасників процесу. Вказує на те, що не були вручені сторонам пам`ятки про права та обов`язки, а також суд не роз`яснив права і обов`язки учасників процесу, тим самим грубо порушив право на захист. Стверджує, що суд не з`ясував у захисту, чи можливо розгляд даного кримінального провадження без потерпілих. Також посилається на те, що обвинуваченим не були роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вони навіть не давали своєї згоди на такий порядок обсягу дослідження доказів і ніяких заяв не писали. Крім того, вважає, що було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки суд не надав йому останнє слово.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд. Посилається на те, що судом у вступній частині вироку не зазначено як учасника судового розгляду захисника ОСОБА_9 . Зазначає, що суд не кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , натомість вказав про достатність доказів для підозри останніх у вчиненні кримінальних правопорушень. Вказує на те, що при судовому розгляді кримінального провадження був застосований спрощений порядок дослідження доказів згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, однак судом не було з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачені зміст вказаної вимоги закону, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та не роз`яснено обвинуваченим, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити певні обставини в апеляційному порядку.
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року засуджено:

- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

- ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Як установив суд, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 22 червня 2015 року приблизно о 10.30 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, біля домоволодіння АДРЕСА_3 побачили раніше незнайому ОСОБА_10 та у них раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном потерпілої, для реалізації якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили в злочинну змову.
Реалізуючи раптовий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, підійшли до потерпілої ОСОБА_10 , у якої ОСОБА_7 почав забирати належний їй поліетиленовий пакет, у якому знаходився гаманець з грошовими коштами у розмірі 350 грн. та продукти харчування, а в цей час співучасник злочину ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, тобто насильство, яке не є небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, умисно наніс ОСОБА_10 рукою більше 2-х ударів по голові, у результаті чого потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки у вигляді забиття голови. В цей час співучасник злочину ОСОБА_7 , усвідомлюючи дії ОСОБА_6 стосовно потерпілої, реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на відкрите викрадення чужого майна, відібрав пакет у потерпілої ОСОБА_10 , а співучасник злочину ОСОБА_6 штовхнув потерпілу, в результаті чого вона впала на землю. При паданні потерпіла, намагаючись чинити опір, встигла схопити належний їй пакет з майном та погукала на допомогу, після чого злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були помічені ОСОБА_11 , який намагався припинити дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і перешкодити заволодінню майном потерпілої ОСОБА_12 .
При появі ОСОБА_11 . ОСОБА_7 та співучасник злочину ОСОБА_6 чинили опір, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_11 , тобто вчинили усі дії, які вважали за необхідним для доведення злочину до кінця, але їх злочинні дії не були доведені до кінця з причин, що не залежали від їх волі, після чого з місця скоєння злочину зникли.
Крім того, 22 червня 2015 року приблизно о 10.40 год., поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , де реалізовуючи злочинний умисел ОСОБА_6 наступив останньому на праву ногу і наніс один удар правою рукою в область лівої скроневої частки, в результаті чого розсік ліву брову, від чого ОСОБА_11 впав на асфальт. Після чого ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_11 удари ногами, не менше як 8 раз, по спині, рукам, тулубу, після чого останній втратив свідомість. В результаті вказаних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно тілесних ушкоджень у вигляді: синця на верхній та нижній повіці лівого ока; 8-ми внутрішньо - шкіряних крововиливів - в лобній області по центру, в лобній області ліворуч, в міжбрівній області, в проекції лівої надбрівної дуги, у носо-губному трикутнику ліворуч з переходом на щоку, на підборідді ліворуч, в лобній області праворуч та на спинці носу з переходом на крила; 6-ти саден - на спинці носу по центру та дещо праворуч, на нижній повіці лівого ока та в лобній області ліворуч (на тлі крововиливів та синця); забійної рани у зовнішнього кута лівої брови; саден на задній поверхні правої вушної раковини (у місці її кріплення); 2-х синців - на задній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третині з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі; саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та синця на тильній поверхні правої кисті (на нігтьовій фаланзі 4-го пальця). За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів на кінцівках (як кожне окремо, так і в сукупності) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення захисника ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , думку прокурора, який просив задовольнити скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 , скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд, потерпілихОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вважали вирок законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд постановив з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК України це такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п. 1 ст. 344 КПК України після виконання зазначених у статтях 342 та 343 цього Кодексу дій головуючий оголошує склад суду, прізвище запасного судді, якщо він призначений, прізвища прокурора, потерпілого, цивільного позивача, обвинуваченого, захисника, цивільного відповідача, представників та законних представників, перекладача, експерта, спеціаліста, секретаря судового засідання, роз`яснює учасникам судового провадження право відводу і з`ясовує, чи заявляють вони кому-небудь відвід.

Відповідно до положень ст. 345 КПК України судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 344 КПК України журнал судового засідання та аудіозапис судового процесу не містять даних про те, що суд роз`яснив учасникам судового провадження право відводу і з`ясував, чи заявляють вони кому-небудь відвід.

В порушення вимог ст. 345 КПК України матеріали провадження не містять даних і про те, що особам, які брали участь у судовому розгляді, вручали пам`ятку про їхні права та обов`язки, а також роз`яснювали їх.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд обов`язково з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно вироку суду, кримінальне провадження в цьому суді проводилося у порядку, встановленому зазначеною вище нормою закону. Разом з тим, журнал судового засідання та аудіозапис судового процесу не містять даних про те, що учасникам кримінального провадження роз`яснювався зміст цієї статті, з`ясовувався у них порядок дослідження доказів та що вони дали свою згоду на проведення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, чим порушено право обвинувачених на захист.

Як вбачається з журналу судового засідання та аудіозапису судового процесу, суд одночасно надав обвинуваченому ОСОБА_7 право виступати в судових дебатах та на останнє слово, а обвинуваченому ОСОБА_6 взагалі не надав останнього слова, чим також допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення права на захист обвинувачених.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені та інші істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обгрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, наведених у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність допущених судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне й обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону ухвалити законне, обгрунтоване й вмотивоване рішення.

Що стосується запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , то враховуючи той факт, що останній раніше засуджувався за скоєння умисних злочинів, обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, міра покарання за скоєння якого передбачена у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років, що вказує на такий ризик, як продовження обвинуваченим злочинної діяльності, колегія суддів вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах розумного строку, до 20 грудня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника ОСОБА_9 , прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі суду.

Раніше обраний судом запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити без зміни і продовжити його до 20 грудня 2015 року.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4