АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1997/15 Справа № 205/5197/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
(в режимі відео конференції)
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року щодо нього, про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ,-
В с т а н о в и л а:
Даною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, призначеного йому вироком Маневицького районного суду Волинської області від 30 червня 2011 року за ч.3 ст.152, ч.3 ст.153, ч.1 ст.70 у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції, посилаючись на дослідження поданих матеріалів, взяв до уваги той факт, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, але протягом року не мав жодного заохочення за ставлення до праці або іншу корисну поведінку, та прийшов до висновку про недостатність підстав для переконання суду, що ОСОБА_7 як особистість, за відбутий термін призначеного покарання змінився, повною мірою виправився та є такою особою, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
Вказує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було прийнято до уваги його стан здоров`я, тяжкість наявних хвороб та необхідність лікування. Крім того зазначає, що він раніше не судимий, за весь час знаходження в установі він не має порушень режиму утримання, має три заохочення, злочин скоїв, будучи неповнолітнім, про що дуже жалкує.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги і обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Як вбачаться із роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, щодо правильного та однакового застосування судами законодавства про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Суд першої інстанції вказані вимоги закону не виконав належним чином.
Як вбачається із змісту журналу судового засідання від 30 вересня 2015 року, судом не досліджувались обставини, які необхідно брати до уваги і які можуть вплинути на вирішення поставленого в клопотанні питання, не була предметом дослідження судом першої інстанції особова справа на засудженого ОСОБА_7 .
Крім того, з матеріалів, які містяться в провадженні і які були надіслані до суду, взагалі не можна встановити наявність або відсутність тих обставин, які підлягають доказуванню в даній категорії провадження (ст. 81 КК України).
Враховуючи наведене, а також те, що суд апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, враховуючи відсутність клопотань сторін кримінального провадження щодо повторного дослідження доказів кримінального провадження, колегія суддів позбавлена можливості привести ухвалу суду у відповідність до вимог кримінального процесуального та кримінального закону і ухвалити кінцеве рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог пунктів 2, 13 ст. 7, ст. 20 та ст. 26 КПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що ухвалу суду скасовано через вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги засудженого, при цьому під час нового розгляду клопотання, суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження, вимог кримінального процесуального закону та з урахуванням доводів апеляційної скарги, належить провести повний та всебічний судовий розгляд з витребуванням та безпосереднім дослідженням особової справи засудженого ОСОБА_7 , проаналізувати всі докази у справі, дати їм належну оцінку та ухвалити відповідне рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 , якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді: