Справа № 457/1205/15-к
провадження №1-кп/457/130/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд,
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 17.06.2015 року він разом із ОСОБА_8 їхав мотоциклом в м. Трускавець. Вони їхали приблизно швидкістю 70 км/год, коли їм дорогу перегородив вантажний автомобіль «Газель», в який вони в`їхали. Завдані йому матеріальні та моральні збитки відшкодовано повністю, просив обрати ОСОБА_4 найнижчу міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що момент ДТП він бачив тільки на відео. Його син моргав фарою на мотоциклі, щоб обвинувачений його пропустив, він не розуміє чому обвинувачений не помітив мотоцикл. Вважає, що дитину йому ніхто не поверне, а тому не наполягав на суворому покаранні для ОСОБА_4 .
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та тяжке тілесне ушкодження потерпілого. Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до характеристики виданої адміністратором парохії Покрови Пресвятої Богородиці від 19.10.2015 року характеризується позитивно, його матеріальне становище. Також суд приймає до уваги те, що в обвинуваченого на утриманні перебуває дружина інвалід ІІІ групи, донька, яка навчається в Дрогобицькому механіко-технологічному коледжі, син проходить військову службу у в/ч Національної Гвардії України,його стан здоров`я, думку потерпілих, які просили обвинуваченого суворо не карати, клопотання начальника Медичного реабілітаційного центру МВС України «Перлина Прикарпаття» від 17.11.2015 року, в якому останній просив обрати ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі та позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки керування автотранспортним засобом є основним джерелом його доходів. Суд також враховує думку прокурора, який вважав, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без реального відбування покарання.До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_6 .
Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.
З врахуванням наведеного, суд вважає, що покарання за ч. 2 ст. 286 КК України слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності без позбавлення права керувати транспортними засобами.
З урахуванням наявності у обвинуваченого тридцятирічного водійського стажу, відсутності порушень ПДР України до даної ДТП, те що він працює водієм, суд вважає недоцільним застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ мотоцикл «YAMAHA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1