Провадження № 1-кп/487/610/14
ВИРОК
Іменем України

23.12.2014 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,,прокурора прокуратури Заводського району ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна , офіційно не працює, зареєстрованого та проживає АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 ,раніше не судимого
- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В

06.11.2014р., працівниками Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за адресою м.Миколаїв перехрестя вул. Садова та вул. Скороходова біля будинку №54 було затримано ОСОБА_4 , за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.178 КупАП .
При особистому огляді в присутності понятих у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц , об*ємом 2,0 мл. з рідиною темно- коричневого кольору.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.

Крім того його вина підтверджується висновком експерта №207 від 10.11.2014року,відповідно до якого рідина , в медичному шприці містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, опій ацетильований. Маса опію в перерахунку на суху речовину становить 0,0305г.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту,
17.11.2014 року в даному кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
На момент укладення угоди, прокурор вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 309 КК України ,повинен понести покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.
ОСОБА_4 згоден понести за вчинене ним протиправне діяння покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості , підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів ,внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному проваджені, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 17.11.2014 року ,укладену між прокурором прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0005131 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості від 17.11.2014 року покарання , за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 245,96 грн. витрат на проведення судових експертиз.
Речові докази по справі знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_5