Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1834/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

представника служби у

справах дітей ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000322 від 02 квітня 2015 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Першотравневе та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, неодноразово судимого останній раз за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 13 грудня 2013 року за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням та іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.185 ч.3, 185 ч.2,304 ч.1 КК України;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, неодноразово судимого, останній раз за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 19 січня 2015 року за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 45 діб арешту, на підставі ст..ст.75,104 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням та іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10 лютого 2015 року близько 20 години обвинувачений ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань шляхом зриву начіпного замка на вхідних дверях проник в житловий будинок, що перебуває на балансі Гладковицької сільської ради і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чавунну плиту з кільцями, чавунні дверцята та колісники від груби, чим заподіяв Гладковицькій сільській раді майнову шкоду на суму 387 грн.

12 лютого 2015 року близько 24 години обвинувачений ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань шляхом зриву начіпного замка на вхідних дверях проник в приміщення літньої кухні, що належить ОСОБА_10 покійній тітці потерпілої ОСОБА_11 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чавунну плиту з кільцями, чавунні дверцята та колісники від груби загальною вартістю 375 грн. та алюмінієвий бідон ємкістю 15 літрів вартістю 198грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 573 грн.

25 лютого 2015 року близько 17 години обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань прийшли до житлового будинку, який належить покійній матері потерпілої ОСОБА_12 і розташований в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 залишився надворі біля будинку спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 , розбивши вікно, проник всередину будинку, звідки таємно викрав електрообігрівач марки «Color 2000 Вт» вартістю 401 грн.

26 лютого 2015 року близько 18 години обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань повторно шляхом зриву начіпного замка на вхідних дверях проникли в житловий будинок, належний потерпілій ОСОБА_12 , звідки таємно викрали чавунну плиту з кільцями, двоє чавунних дверцят та двоє чавунних колісників від груби, двоє чавунних дверцят піддувала груби загальною вартістю 1109 грн., таким чином з урахуванням вартості викраденого електрообігрівача заподіявши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1510 грн.

20 квітня 2015 року близько 09 години обвинувачений ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про ту обставину, що ОСОБА_4 являється неповнолітнім, запропонував йому вчинити крадіжку матеріалів верхньої будови колії, що належить Овруцькій дистанції колії Державного територіально-галузевого об`єднання (далі ДТГО) «Південно-Західна залізниця», на що останній погодився. Цього ж дня в період з 09 до 13 години обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_14 за попередньою змовою між собою, діючи з корисливих спонукань, на 8 км, пікет №5 залізничного перегону «Овруч-Вільча», що в межах с.Гладковичі Овруцького району, шляхом вільного доступу таємно викрали старопридатні деталі верхньої будови колії, а саме: 20 штук костилів загальною вартістю 138,71грн. та 10 підкладок марки Р-50 загальною вартістю 476,02 грн., заподіявши таким чином майнову шкоду відокремленому підрозділу Овруцькій дистанції колії ДТГО «Південно-Західна залізниця» на загальну суму 614 грн.73 коп.

В судових засіданнях обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм досудовим розслідуванням кримінальних правопорушеннях спочатку визнавали частково, але після початку дослідження доказів свою винуватість визнали повністю, показали де, коли і при яких обставинах вони їх вчиняли. Їх показання є послідовними, несуперечливими між собою, відповідають показанням під час проведення з їх участю 14 травня 2015 року слідчих експериментів.

Крім особистого визнання своєї провини, вина обвинувачених підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, під час проведення 02 та 04 квітня 2015 року оглядів житлових будинків №№ 3,11 та АДРЕСА_3 , були виявлені сліди проникнення у вказані будинки, а також виявлені частково пошкодженими опалювальні грубки, відсутність в них металевих конструкцій.

Потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що 12 лютого 2015 року з належного її покійній тітці ОСОБА_10 приміщення літньої кухні, розташованій в с.Гладковичі, були викрадені металеві частини опалювальної грубки та алюмінієвий бідон. При житті тітка все своє майно заповіла їй ( ОСОБА_15 ), вона фактично стала власницею домоволодіння і всього майна, яке в ньому знаходиться.

Потерпіла ОСОБА_12 показала, що в с.Гладковичі розташоване домоволодіння її покійної матері. З житлового будинку в лютому 2015 року двічі вчинялися крадіжки. Перший раз, коли було розбите вікно, був викрадений електрообігрівач, вдруге - невідомий проник у будинок, зірвавши замок на вхідних дверях, і викрав металеві частини опалювальної грубки. Викрадені речі належали їй і її чоловіку. Обігрівач дільничний інспектор міліції вилучив у ОСОБА_16 і повернув їй. Мати обвинуваченого ОСОБА_14 обіцяла їй відшкодувати заподіяні збитки грошима.

Представник потерпілого - Гладковицької сільської ради - ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що на балансі сільської ради перебуває будинок АДРЕСА_2 . В один з днів лютого 2015 року він виявив, що на вхідних дверях у вказаний будинок зламаний замок, двері відчинені, а в кімнаті викрадені чавунні деталі опалювальної грубки. Він був присутній при опитуванні дільничним інспектором міліції обвинуваченого ОСОБА_14 . Останній в присутності свого батька розповідав про вчинені ним спільно з Бирковським крадіжок з будинків, розташованих у с.Гладковичі.

Свідок ОСОБА_18 показала суду про випадок, коли обвинувачений ОСОБА_19 здавав металобрухт, який приніс у двох мішках.

Допитаний в якості свідка дільничний інспектор міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_20 показав суду, що під час проведеного опитування в приміщенні сільської ради у присутності сільського голови ОСОБА_17 обвинувачений ОСОБА_13 визнав всі факти вчинення спільно із ОСОБА_14 крадіжок з будинку сільської ради, будинків потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_21 , а також деталей залізничної колії. Пояснення останній давав добровільно, без будь-якого примусу. Він ( ОСОБА_22 ) був присутній при проведенні з участю обвинуваченого слідчого експерименту.

Під час проведення 04 квітня 2015 року огляду мешканець с.Гладковичі ОСОБА_23 видав працівникам міліції електрообігрівач марки «Color». Вказаний обігрівач оглянутий, визнаний по справі речовим доказом і повернутий під розписку потерпілій ОСОБА_12 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що обігрівач, який у нього вилучили працівники міліції, він купив за 200 грн. у обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому разом з ОСОБА_14 був обвинувачений ОСОБА_13 . Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні вказану обставину не заперечував.

За висновками спеціаліста-товарознавця вартість викрадених 10 лютого 2015 року чавунних деталей опалювальної грубки становила 387 грн. Вартість таких же деталей та алюмінієвого бідона, викрадених 12 лютого становила відповідно 375 грн. та 198 грн. Вартість викрадених 25 та 26 лютого 2015 року деталей грубки та електрообігрівача становили відповідно 1109 грн. та 401 грн.

В ході огляду місця події 27 квітня 2015 року, який проводився з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , на ділянці залізничної колії залізничного перегону «Овруч-Вільча», що в межах с.Гладковичі Овруцького району, працівниками міліції були виявлені, вилучені та в подальшому визнані речовими доказами і передані на зберігання майстру відокремленого підрозділу Овруцька дистанція колії 9 підкладок та 20 костилів.

Свідок ОСОБА_24 , який працює майстром Овруцької дистанції колії, в судовому засіданні показав, що в кінці квітня 2015 року при обході залізничної колії в районі с.Гладковичі він виявив факт викрадення 10 штук підкладок та 20 костилів, про що повідомив дистанцію колії. Викрадене було повернуто працівниками міліції.

Про останнє свідчить розписка ОСОБА_24 .

Представник потерпілого Овруцької дистанції колії ОСОБА_25 підтвердив показання свідка ОСОБА_24 .

Показання в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_13 про обставини крадіжки на залізничних коліях не суперечать його показанням під час проведення з його участю 17 червня 2015 року слідчого експерименту.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутих обвинувачень та на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у житло доведена повністю і кваліфікує їх дії за ст. 185 ч.3 КК України. Суд вважає доведеною їх винуватість у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує їх дії за ст.185 ч.2 КК України. Доведеною є також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.304 КК України, тобто у втягненні неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну діяльність.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є їх щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях та активне сприяння їх розкриттю.

Покарання ОСОБА_14 також пом`якшує та обставина, що кримінальні правопорушення вчинені ним у неповнолітньому віці.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує як ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень так і особу винного, який кримінальні правопорушення вчиняв і раніше, за які був неодноразово судимим, але на шлях виправлення після цього не ставав, продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, по місцю проживання характеризується негативно, також враховує умови його життя, сімейний стан та стан здоров`я, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні обвинуваченого. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 хоча і становить небезпеку для суспільства але і що його перевиховання та виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання не пов`язане з фактичним позбавленням волі. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує як ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень так і особу винного, який кримінальні правопорушення вчиняє не вперше, по місцю проживання характеризується негативно, також враховує умови його життя, та виховання, його сімейний стан, стан його здоров`я та розвитку, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні обвинувачених. Разом з тим, суд враховує ту обставину, що кримінальне правопорушення ОСОБА_14 вчинив, будучи звільненим від відбування покарання з випробовуванням та протягом іспитового строку за попереднім вироком, а відповідно до ч.4 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 з послідуючими змінами у разі, коли особа протягом іспитового строку вчинила новий злочин, що є підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, судам не рекомендовано повторно застосовувати до таких осіб звільнення від відбування покарання з випробовуванням. А тому суд, приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Вирішувати питання про застосування відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу є недоцільним, оскільки останній перебуває під вартою.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3-х ( трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 2-х ( двох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.304 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 3-х ( трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3-х ( трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік 6 місяців при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід особисте зобов`язання застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3-х ( трьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 2-х ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3-х ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднання невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 3-х ( трьох) років 20 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: електричний обігрівач «Color 2000 Вт» залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_12 , 9 підкладок та 20 костилів залишити у розпорядженні їх законного власника відокремленого підрозділу Овруцька дистанція колії ДТГО «Південно-Західна залізниця».

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1