АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/806/15 Справа № 694/374/15-к Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ватутіне Черкаської області, гр. України, освіта середня спеціальна, не працює, розлучений, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.05.2005 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 30.06.2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 01.06.2009 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

4) вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.11.2013 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

5) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 25.09.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 вересня 2013 року, і остаточне покарання за сукупністю вироків призначено у виді 4 років і 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 визначено рахувати з 26 березня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишений попереднім - тримання під вартою.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Маломихайлівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянин України, неповна середня освіта, одружений, не працює, проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.1997 року за ч. 1 ст. 215-3 КК України 1960 року до 1 року позбавлення волі;

2) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 20.01.1998 року за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі;

3) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 13.07.2001 року за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі;

4) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 24.06.2005 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

5) вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 17.11.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

6) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.09.2012 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

7) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 03 березня 2015 року за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_8 покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 03 березня 2015 року, у виді 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 15 січня 2015 року, зарахувавши в строк покарання відбуте частково покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 03 березня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишений попереднім - тримання під вартою; цивільний позов не заявлявся; вирішена доля речових доказів, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визнані винними у наступному.

Близько 11 год. 00 хв. 07 грудня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого на території ринку по вул. Калініна, 23 в м. Ватутіне Черкаської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрав одну пару кросівок «ВОNА» чорного кольору вартістю 420 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_12 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму, після чого, з викраденим з місця вчинення злочину зник.

27 грудня 2014 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_10 , перебуваючи на території продовольчого складу ПП ОСОБА_13 , розташованого по АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ, зайшов до приміщення продовольчого складу, звідки таємно викрав належне ОСОБА_14 майно, а саме електродриль «Интерскол ДУ-580 ЗР» сірого кольору вартістю 150 грн. 00 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Близько 19 години 07 січня 2015 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до будинку по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_8 шляхом розбиття шибки вікна у веранді проник всередину та через вхідні двері впустив ОСОБА_10 до будинку, в якому в цей час знаходилась ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи мобільним телефоном «Сіменс А50» вартістю 70 грн. 00 коп.; світлодіодним ліхтарем вартістю 32 грн. 00 коп.; 15 пачками цигарок «Президент» вартістю за 1 пачку 6 грн. 50 коп. на загальну суму 97 грн. 50 коп.; трьома жіночими дублянками, бувшими у використанні, вартістю за одну дублянку - 150 грн.00 коп. на загальну суму 450 грн. 00 коп. та жіночою шкіряною курткою, бувшою у використанні, вартістю 160 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_15 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 809 грн. 50 коп., та з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.

Вони ж, близько 23 години 07 січня 2015 року за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері, проникли до будинку по АДРЕСА_5 , де в цей час відпочивала ОСОБА_16 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно викрали належне ОСОБА_16 майно, а саме: гроші в сумі 500 грн. та 6 кг м`яса свинини вартістю за 1 кг 58 грн. 00 коп., на суму 348 грн. 00 коп., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. А також викрали велосипед «Україна» вартістю 392 грн. 00 коп., що знаходиться на балансі Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та перебуває у користуванні потерпілої як листоноші 2 класу відділення поштового зв`язку Ватутіне-1 Центру поштового зв`язку № 4 ЧД УДППЗ «Укрпошта», спричинивши поштовому відділенню матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли.

Крім того, близько 13 години 20 січня 2015 року ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу пивної «Чернігівське» на АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_17 велосипед «Україна» вартістю 490 грн. 00 коп., спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

Він же о 14 год. 30 хв. 24 січня 2015 року, перебуваючи поблизу під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_18 велосипед «Ардіс» вартістю 689 грн. 00 коп., спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму, після чого, з викраденим з місця вчинення злочину зник.

Він же, близько 18 години 29 січня 2015 року, перебуваючи поблизу магазину «Райдуга» по вул. Юрківській, 48 в м. Ватутіне Черкаської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_19 велосипед «Україна» вартістю 490 грн. 00 коп., спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

Він же, близько 13 години 04 лютого 2015 року, перебуваючи поблизу контори колгоспу по вул. Шолохова в с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрав належний ОСОБА_20 велосипед «Україна» вартістю 343 грн. 00 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин справи та доведеності вини ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, відповідно до ст.ст. 413, 414 КПК при призначенні покарання суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад його призначення, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки через ці засади реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особі, що вчинила злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попередження нових злочинів (пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Прокурор вважає, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та злочинами середньої тяжкості. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлені. Судом не враховано і дані про особу ОСОБА_8 , а саме його негативна характеристика.

Однак, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд в повному обсязі ці вимоги закону не врахував, прояв гуманності та поблажливості до засудженого є необґрунтованим, безпідставним та не буде сприяти його виправленню.

Тому прокурор просить вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.07.2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати через неправильне застосування

закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність

призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення і

особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України й призначити йому

покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185

КК України 4 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України прокурор просить призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання просить частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 03.03.2015 року у виді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок суду, оскільки вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги його алібі на час вчинення злочину; не були допитані свідки, які можуть підтвердити факт його непричетності до вказаних кримінальних правопорушень; судом не були взяті до уваги його клопотання про відвід судді та заміну прокурора і не було винесено з цього приводу жодного процесуального документу.

В своєму доповненні до апеляції ОСОБА_8 зазначив, що його показів та дійсних свідчень не було прийнято до уваги; що кримінальне провадження сфабриковано; було порушено право на недоторканість житла, а саме проведено обшук його житла у відсутності господаря, якому належить будинок, без відповідного дозволу на обшук. Просить притягнути до кримінальної відповідальності майора міліції Малюту, слідчу Савранську та прокурора ОСОБА_11 , які, на його думку, незаконно засудили його. Направити справу на додаткове розслідування, оскільки вирок першої інстанції є незаконним, а апеляцію прокурора залишити без задоволення.

В частині засудження обвинуваченого ОСОБА_10 апеляційні скарги не надходили.

В судовому засіданні прокурор остаточно у судових дебатах апеляційну скаргу не підтримав, зважаючи на факт неосудності ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу. Просив відхилити апеляційну скаргу прокурора. Вказав, що він має алібі за всіма інкримінованими йому епізодами злочинів, а саме є свідки, які можуть підтвердити, що він на час їх вчиненні перебував зовсім в інших місцях, навіть за межами Черкаської області. Вказав, що матеріали кримінального провадження, на його думку, були сфальсифіковані, оскільки слідчий і оперативні працівники виконували вказівки прокурора у кримінальному провадженні, який створював штучні докази його винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що за двома інкримінованими йому спільно з ОСОБА_8 епізодами злочинів вони дійсно були там разом. Стосовно інших аспектів поклався на розсуд суду.

Захисник підтримала позицію ОСОБА_8 , вказавши на необхідність врахування даних акту судово-психіатричної експертизи.

В ході судового розгляду колегія суддів за клопотанням прокурора вирішила доцільним дослідити дані, які характеризують особу ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Маломихайлівка Криничанського району Дніпропетровської області, гр. України, неповна середня освіта, одружений, не працює, проживає: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий. Згідно з наявними довідками на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання у м. Ватутіно не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо.

Інших клопотань про проведення судового слідства не надходило.

За наслідками дослідження характеризуючих даних ОСОБА_8 заявив, що він давно перебуває на обліку у лікаря-психіатра, зокрема весною 1996 року він близько двох місяців перебував на стаціонарному лікування в Черкаській обласній психіатричній лікарні у м. Сміла Черкаської області, а взагалі у психіатрів лікується ще з молодого віку.

Для перевірки цих даних колегією суддів було вирішено направити відповідний запит до вказаної вище лікарні.

Згідно з листом заступника головного лікаря по медчастині ОСОБА_21 комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради від 25 вересня 2015 року № 3652/02, ОСОБА_8 , 1979 року народження, житель АДРЕСА_8 , дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» з 26.01.1993 р. по 06.03.1993 р., з 13.05.1993 р. по 22.06.1993 р. з діагнозом: «Олігофренія в стадії дебільності з емоційно-вольовою лабільністю і дромоманією»; з 31.05.2001 р. по 01.06.2001 р. з діагнозом: «Гостра стресова реакція».

Зважаючи на це, ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 06 жовтня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 511 від 04 листопада 2015 року, ОСОБА_8 виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі епілепсії, яка виникла на фоні легкої розумової відсталості, з проявами шизофреноподібного психозу, через що на період часу, до якого відноситься вчинення інкримінованих йому правопорушень, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час через вказані прояви ОСОБА_8 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; не може правильно сприймати обставини, що мають значення у справі; не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі. У зв`язку з відміченою у клінічній картині симптоматикою шизофреноподібної структури , проявами галюцинозу, параноїчними епізодами, схильності до агресії та аутоагресії, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до вчинення підекспертним суспільно небезпечних дій, він потребує застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, провівши часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Насамперед колегія суддів вбачає, що, виходячи з указаного вище висновку експерта, ОСОБА_8 є психічно хворим, був таким на час вчинення інкримінованих йому діянь і продовжує бути таким й на даний час. Таким чином, він був психічно хворим і на час подання апеляційної скарги.

На час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за його скаргою ці обставини суду відомі не були. Враховуючи це й виходячи із загального принципу презумпції психічного здоров`я особи, необхідності забезпечення доступу до правосуддя особі, яка прагне отримати такий доступ, колегія суддів вбачає необхідним продовжити розгляд його апеляційної скарги.

Щодо суті наявної ситуації відносно ОСОБА_8 колегія суддів бере до уваги, що факт наявності у нього психічної хвороби не був належно перевірений ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду провадження в суді першої інстанції.

Це призвело до порушення права особи, яка страждає на психічну хворобу, на захист, адже у ОСОБА_8 не було захисника ні в ході досудового розслідування, ні в суді першої інстанції.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на підставі ст. ст. 412, 415 КПК України вирок суду першої інстанції в частині, яка стосується засудження ОСОБА_8 має бути скасований з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів вбачає необхідним у цьому конкретному кримінальному провадженні на підставі ст. 508 КПК України змінити запобіжний захід ОСОБА_8 , визначений оскаржуваним вироком у виді тримання під вартою, на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, адже до психічно хворих осіб застосовуються інші запобіжні заходи.

Однак, змінюючи цей запобіжний захід, колегія суддів не має змоги звільнити ОСОБА_8 з-під варти у залі суду, забезпечивши його подальше направлення до відповідного психіатричного закладу не як ув`язненого, оскільки він на даний час відбуває покарання за іншим вироком суду, який набрав чинності, а саме за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 03 березня 2015 року, згідно з яким він засуджений за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Втручатися в інше кримінальне провадження колегія суддів не має процесуальних повноважень.

Оцінювати інші окремі доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає доцільним з метою виключення будь-якого впливу на позицію суду першої інстанції під час повторно судового розгляду кримінального провадження.

Стосовно ОСОБА_10 , апеляційні вимоги щодо якого не надходили, колегія суддів вбачає необхідним на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України змінити вирок в певній частині в сторону покращення його становища.

Необхідність цієї зміни зумовлена тим, що ОСОБА_10 оскаржуваним вироком визнаний винним у вчиненні, крім іншого, двох епізодів злочинів за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 .

Враховуючи, що ОСОБА_8 на час вчинення цих діянь мав психічне захворювання і не міг бути суб`єктом злочину, чим виключається співучасть у вчиненні злочину як така, з мотивувальної частини вироку щодо ОСОБА_10 та з даних про кваліфікацію його діянь необхідно виключити вказівки на вчинення ним інкримінованих злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_8 .

Це не впливає на правильність остаточної кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України, адже таку кваліфікацію зумовлюють інші кваліфікуючі ознаки, зокрема повторність і поєднаність злочинних дій з проникненням в житло.

При цьому колегія суддів не вбачає можливим і доцільним пом`якшувати ОСОБА_10 призначені покарання за вказані окремі злочини й відповідно сукупні покарання за ст. ст. 70, 71 КК України, оскільки призначені йому покарання за вказаним статтями Особливої частини КК України в оскаржуваному вироку є мінімальними згідно з санкціями цих статей. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 415, 508 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року в частині, яка стосується засудження ОСОБА_8 , призначення йому покарання, визначення початку строку відбування покарання, зарахування інших періодів часу в строк покарання, визначення долі речових доказів за епізодами, інкримінованим йому одноосібно, скасувати та призначити в цій частині новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 в цьому кримінальному провадженні змінити з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, без його звільнення з під варти у залі суду.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року в частині, яка стосується засудження ОСОБА_10 , змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку щодо ОСОБА_10 та з даних про кваліфікацію його діянь вказівки на вчинення ним інкримінованих злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_8 .

В решті вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_10 , може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка тримається під вартою, строк на оскарження рахується з часу отримання копії ухвали суду.

В частині, що стосується ОСОБА_8 , ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :