Провадження № 1-кп/752/549/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010296 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:
- за вироком Московського районного суду м. Києва від 11.07.2001 р. за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року позбавлення волі та на підставі ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 р. був умовно-достроково звільнений строком на 10 місяців 17 днів,
- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2002 р. за ст. 395, 71 КК України до 6 місяців арешту,
- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2003 р. за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту,
- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2004 р. за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі,
- за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2008 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
- за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2011 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,
- за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2013 р. за ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,
- за постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2014 р. звільнений від подальшого відбування покарання з випробуванням на підставі п «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 01.06.2013 р., приблизно об 11 год. 00 хв., проходячи біля пункту прокату велосипедів, що за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 1, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до одного з велосипедів, які стояли в пункті прокату та повторно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: гірський велосипед «ОРТІМА SPRINTER», вартістю 1600 грн., сівши на який ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненою повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав суду про те, що того дня, приблизно об 11 год. 00 хв., він у пункті прокату велосипедів, що по вул. Метрологічна, 1 в м. Києві викрав велосипед, який потім продав за 800 грн.. Шкоду, завдану потерпілому він відшкодував в повному обсязі. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів як показання потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.02.2011 р. із діагнозом «розлади психіки і поведінки, внаслідок вживання алкоголю», раніше неодноразово судимий, має хронічні хвороби, а саме ВІЛ, туберкульоз та гепатит С.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2013 р., але враховуючи, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2014 р. обвинувачений ОСОБА_3 звільнений від подальшого відбування покарання з випробуванням на підставі Закону України «Про амністію у 2014 р.» судом не застосовується положення ч. 4 ст. 70 КК України.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винуватого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків, пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_8 на суму 1600 грн. задоволенню не підлягає, враховуючи його повне відшкодування обвинуваченим.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1