Маньківський районний суд Черкаської області
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А.І. КОСТЕНКО

при секретарі - М.А. ЧИКУРОВІЙ

з участю прокурора - М.В. КЛИМЕНКА

представника потерпілого - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше судимого 14.02.2007 року Маньківським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на один рік; 09.06.2008 року Маньківським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в кінці січня 2008 року, близько 21 години, за попередньою змовою з ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном та використання його в обистих цілях, прийшли на територію ДП «Грім», що в с. Паланочка, Маньківського району, Черкаської області, де шляхом зривання навісного замка з брами складського приміщення, проникли в середину приміщення звідки умисно, таємно, незаконно, з корисливою метою викрали бетонозмішувач 2007 року випуску вартість якого згідно довідки № 43 від 21.01.2008 року становить 2220 гривень 30 копійок, після чого з місця скоєння злочину зникли, спричинивши ДП «Грім» матеріальні збитки на вище вказану суму.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

показами підсудного ОСОБА_3 який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що в кінці січня 2008 року до нього в с. Поташ приїхав товариш ОСОБА_4 і під час розмови запропонував викрасти з приміщення ферми обладнаного для сховища гербіцидів та інших речей бетонозмішувач в с. Паланочка, Маньківського району. В той же день він спільно з ОСОБА_4 на автобусі поїхали в с. Паланочка, Маньківського району. А ввечері коли на вулиці було вже темно прийшли на територію ДП «Грім» з метою викрасти бетонозмішувач. Обійшовши територію та підійшовши до приміщення, а саме до брами на якій висів навісний замок. Потім він взяв у ОСОБА_4 маленький ломик, який той взяв з дому і за допомогою ломика зірвав навісний замок. Після цього вони проникли в приміщення і так як на той час в приміщенні світилось вони відразу помітили бетонозмішувач. Після цього разом підійняли бетонозмішувач з одного боку так як з іншого були прикріплені колеса для його пересування і потягли його до нежилого домоволодіння в с. Паланочка на яке вказав ОСОБА_4 Потім, коли притягли бетонозмішувач, то ОСОБА_4 сказав, що треба йти до ОСОБА_5, з яким він домовився щоб той перевіз бетонозмішувач в смт. Маньківка де мали намір його продати. Коли вони прийшли до ОСОБА_5, то ОСОБА_4 про щось переговорив з ОСОБА_5 і останній вчипив причеп до свого мікроавтобусу білого кольору, після чого вони разом поїхали до місця де залишили бетонозмішувач. Так погрузили викрадений бетонозмішувач на причеп і поїхали в смт. Маньківка. Приїхавши в смт. Маньківка вони під'їхали до невідомого йому домоволодіння звідки вийшов невідомий чоловік з яким ОСОБА_4 про щось переговорили. Потім вони вигрузили бетонозмішувач і невідомий чоловік заплатив ОСОБА_4 гроші, але яку точно суму він не знає. Після цього вони сіли в мікроавтобус і ОСОБА_4 сказав, що йому дали 700 грн., після чого станній дав йому 300 гривень і сто гривень віддав водієві на бензин. Потім вони поїхали в с. Поташ де він спільно з ОСОБА_4 залишились, а ОСОБА_5 поїхав до себе додому. Гроші які він отримав за викрадений бетонозмішувач, витратив на власні потреби, а саме купівлю продуктів харчування.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було розяснено всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії:

ОСОБА_3

за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням в приміщення, і вважає, що вина підсудного у вчиненому злочині повністю доведена в суді.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особи підсудного, обставини, що помякшують відповідальність

ОСОБА_3 - це щире каяття в скоєному злочині, обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 є рецедив злочину, і вважає за необхідне призначити покарання:

ОСОБА_6:

у вигляді позбавленням волі, без застосування нього ст. ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Суд не застосовує при призначенні покарання за даним вироком ст. 71 КК України відносно вироку Маньківського районного суду від 14.02.2007 року так як згідно вироку Маньківського районного суду від 9.06.2008 року вже було приєднано частину покарання за вироком Маньківського районного суду від 14.02.2007 року.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат не має.

Речові докази бетонозмішувач який передано на зберігання директору ДП «Грім» під зберігальну розписку залишити в його повному розпорядженні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити утримання під вартою, а строк відбуття покарання відраховувати з 05.07.2010 року.

Речовий доказ бетонозмішувач, який передано на зберігання директору ДП «Грім» під зберігальну розписку залишити в його повному розпорядженні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, засудженим з моменту вручення копії вироку, а іншими учасниками процесу, з часу його проголошення.

СУДДЯ А.І. КОСТЕНКО