Справа № 583/320/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 09 січня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше згідно ст.89 КК України не судимого

за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2016 року близько 15 год. ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу(опію ацетильованого) без мети збуту, придбав на продуктовому ринку в м. Охтирка по вул. Батюка, три пачки макового насіння та розчинник № 646 у пластиковій пляшці.

В подальшому, з метою використання наркотичного засобу ОСОБА_4 пішов до знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , де самостійно, без відома ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які спали в спальній кімнаті, в приміщенні кімнати на другому поверсі, за допомогою посуду, шляхов змішування та виварювання насіння маку, розчинника, оцту, ацетилсаліцилової кислоти та аміаку виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб, який зберігав в приміщенні кімнати, доки останній не був вилучений 09 січня 2016 року співробітниками міліції.

В ході огляду місця події 09 січня 2016 року співробітниками Охтирського ВП ГУНП України в Сумській області по вул. Лесі Українки, 11/1 м. Охтирка, виявлено та вилучено пляшку рідини темно-коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 43 від 20.01.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильваним, масою в перерахунку на висушену речовину 0,225 г. та керамічну миску з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 43 від 20.01.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на висушену речовину 0,167 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав по АДРЕСА_2 особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, загальною масою 0,392 г.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У підготовчому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України і надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості та пояснив, що він повністю розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні даної угоди.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та ОСОБА_4

Прокурор ОСОБА_3 просив, за відсутні підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, постановити вирок за укладеною угодою та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника які просять затвердити угоду про визнання винуватості та з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
Прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 надана угода про визнання винуватості, укладена ними 29 січня 2016 року у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яку сторони просять розглянути та затвердити, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 309 ч. 1 КК України. Прокурор та обвинувачений визначили міру покарання ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор в ході судового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 314, 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості виходить з наступного.
Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.
З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ст. 309 ч. 1 КК України, тобто, умови даної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.
В ході судового провадження матеріалів кримінального провадження за №0000027 з обвинувальним актом щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України та клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, сторони підтримали, прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів в сумі 1843,20 грн.
Долю речових доказів по справі суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371-373, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня 2016 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000027 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити йому по цьому закону покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судові витрати в розмірі 1843 грн.20 коп. в доход держави код класифікації доходів 24060300.

Речовий доказ одну пластикову пляшку наповнену рідиною коричневого кольору, одну пластикову пляшку, наповнену прозорою рідиною, 11 шприців в паперовій коробці, миску з речовиною нашаруванням, сліди рук на 3 ВЛС, які згідно квитанції № 000565 від 28 січня 2016 року знаходяться на зберіганні в Охтирському відділі поліції (м.Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1