Кримінальне провадження №290/1116/15-к
Провадження №1-кп/0274/463/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

з участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

представника потерпілого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.04.2014 року за №0000002 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

У скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.364-1 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:
21.02.2011 року рішенням засідання правління сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Соболівський" (далі СОК „Соболівський), ОСОБА_6 обрано на посаду виконавчого директора даного кооперативу, а відповідно до власного наказу №5 від 01.03.2011 року останній приступив до виконання обов`язків на вказаній посаді.

Відповідно до п. 4.13.Статуту СОК «Соболівський», ОСОБА_7 , як виконавчий директор кооперативу, діє без довіреності від імені кооперативу, в межах своєї компетенції видає накази і розпорядження, наймає на роботу і звільняє працівників, розпоряджається майном і коштами кооперативу, представляє інтереси кооперативу перед третіми особами, укладає договори. Таким чином, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно господарськими функціями, ОСОБА_6 являвся службовою особою.

Відповідно до Порядку використання у 2009 році коштів Стабілізаційного фонду для державної підтримки сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2009 року №723, СОК "Соболівський" у вересні 2009 року визнано переможцем конкурсного відбору сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, які мають право на фінансову підтримку за рахунок коштів Стабілізаційного фонду.

У подальшому, згідно з договором №9 від 17.12.2009 року про надання фінансової підтримки СОК "Соболівський", укладеного між головним управлінням агропромислового розвитку Житомирської обласної державної адміністрації та СОК "Соболівський", кооперативу надано фінансову підтримку в сумі 240 тис. грн. шляхом повної оплати вартості сільськогосподарської техніки та придбано автомобіль-автоцистерну АЦМ-3.0 на шасі ТАТА LPT 613, номер двигуна НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер автомобіля НОМЕР_2 (далі - автоцистерна АЦМ-3.0).

Відповідно до п.2.3.4 вказаного договору, СОК "Соболівський" зобов`язаний впродовж 5 років використовувати за цільовим призначенням придбану за рахунок державних коштів техніку, не відчужувати її, не передавати у користування іншим особам.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Соболівка, Романівського району Житомирської області, у невстановлений слідством день вересня 2012 року, ОСОБА_6 уклав усний договір з ОСОБА_8 про продаж автоцистерни.

В подальшому, 12.09.2012 року використовуючи всупереч інтересам СОК "Соболівський" свої повноваження, діючи умисно, зняв автоцистерну АЦМ-3.0 з реєстрації в Чуднівському МРЕВ України в Житомирській області та реалізував її ОСОБА_8 за ціною 20000 грн., достовірно знаючи, що такі дії потягнуть обов`язок СОК «Соболівський» відшкодувати державі кошти в сумі 240 тис. грн.

В результаті таких дій ОСОБА_6 інтересам СОК «Соболівський» було спричинено матеріальну шкоду на суму 220 тис.грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю. При цьому суду повідомив, що дійсно являвся виконавчим директором СОК «Соболівський» та здійснював фактичне керівництво діяльністю кооперативу. Зокрема організовував процес збирання молока та його збуту, технічного обслуговування автоцистерни, укладав договори від імені кооперативу, забезпечував виплату заробітної плати його працівникам, вів бухгалтерський облік та здійснював обов`язкові державні платежі тощо.

У 2011 2012 роках підприємство стало занепадати та у нього утворився великий борг по сплаті обов`язкових загальнодержавних платежів, зокрема ПДВ. Для того, щоб зберегти автомобіль від повернення державі, або звернення на нього стягнень податковою інспекцією, він погодився на пропозицію свого товариша та партнера ОСОБА_8 та уклав із ним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від імені кооперативу, реалізувавши таким чином автоцистерну за 20 тисяч грн. Реалізуючи автоцистерну знав, що порушує заборону щодо реалізації автомобіля впродовж п`яти років, встановлену при придбанні автомобіля за державні кошти. Із засновниками кооперативу своє рішення про продаж автомобіля не погоджував. Чому так вчинив пояснити не може.

Після реалізації автоцистерни ОСОБА_8 деякий час використовував її за призначенням, однак потім перепродав її, а йому запропонував припинити будь-яку діяльність у Житомирській області та повернутись до м. Рівне. Розуміючи, що факт незаконного продажу автомобіля буде викрито, він так і зробив. Приблизно через рік після цього до нього додому завітали працівники міліції, які повідомили про початок кримінального переслідування по вказаному факту. Після того, перед обранням йому міри запобіжного заходу, заподіяні підприємству збитки він за допомогою рідних відшкодував. Жалкує що так трапилось та негативно оцінює свої дії.

Будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_6 , окрім показів самого обвинуваченого, стороною обвинувачення до суду не подано. Інші учасники судового провадження щодо обмеженого дослідження доказів у справі не заперечили.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст.364-1 ч.2 КК України, як зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, використання службовою особою своїх повноважень всупереч інтересам юридичної особи приватного права, що завдало тяжких наслідків.

При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ст.364-1 ч.2 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, проживає із сім`єю, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують йому покарання, суд вважає за можливе застосувати щодо нього положення ст.75 ч.1 КК України та звільнити його від відбування покарання основного покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Будь-яких документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ст.364-1 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 ч.1 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_6 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1