В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1864/15-к
Провадження № 1-кп/348/211/15
07 жовтня 2015 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з уч. секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого немає, тимчасово не працюючого, судимого:
1) Надвірнянським районним судом 13.01.1983 року за ст. ст. 81 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2) Надвірнянським районним судом 21.07.1983 року за ст. ст. 81 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі у ВТК посиленого режиму з конфіскацією належного йому майна;
3) Надвірнянським районним судом 22.01.1991 року за ст. ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі у ВТК строгого режиму;
4) Івано-Франківським обласним судом 04.08.1992 року за ст. ст. 93 п. «а», 142 ч.3, 42 КК України до 15 років позбавлення волі;
5) Надвірнянським районним судом з врахуванням ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.03.2007 року за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;
6) Івано-Франківським міським судом 15.04.2009 року за ст. 185 ч.3, ст. 71,72 КК України до 1 року 8 місяців 16 днів обмеження волі,
7) Надвірнянським районним судом 10.06.2010 року за ст.186 ч.2 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,
громадянина України -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Злочин ним вчинено при наступних обставинах:
ОСОБА_4 , будучи судимим Надвірнянським районним судом за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та в період не знятої та не погашеної судимості, повторно вчинив умисний злочин.
07 серпня 2015 року ОСОБА_4 з корисливих спонукань, з метою заволодіти чужим майном, домовився зі своїм братом ОСОБА_5 на викрадення полімерних ящиків від склотари, що знаходилися на території магазину «Дубок» в смт.Делятин Надвірнянського району. Того ж дня, приблизно о 23.00 год., реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_5 , прийшли на територію магазину «Дубок», що по АДРЕСА_2 , та скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали 9 полімерних ящиків від склотари вартістю по 35 грн. за один ящик, а всього викрали майна потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 315 грн. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця події скрилися та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та дав показання про те, що він проживає в смт.Делятин Надвірнянського району. 07 серпня 2015 року він зі своїм братом ОСОБА_7 вирішили здати на прийомний пункт склотари ящики від склотари. За дані ящики вони знали, що ті знаходяться біля магазину «Дубок», що в смт.Делятин, оскільки там часто купують продукти харчування. Того ж дня, приблизно о 23 год. вони обоє прийшли до огорожі території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де він залишився стояти зовні, а брат зайшов на територію магазину, звідки передав через паркан 9 порожніх пластмасових ящиків, які вони в подальшому здали за 63 грн., а гроші потратили на придбання продуктів харчування та сигарет. Викрадені ящики від склотари вони потім повернули потерпілому, просить вибачення за скоєне, запевнив суд, що подібного більше не повториться, стосовно покарання покладається на розсуд суду і просить призначити мінімальне покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З враховуванням викладеного суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, за попереднього змовою групою осіб, кваліфіковані вірно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, що вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, а також думку потерпілого, висловленої ним в письмовій заяві на адресу суду і який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає та не настоює на суворій мірі покарання, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненому, щиро покаявся, активно сприяв в розкритті злочину, відшкодував заподіяну шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений злочин - у виді арешту.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ним злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого ОСОБА_4 і є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПКУкраїни.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду та помістивши його в СІЗО м. Івано-Франківська. Строк відбування покарання рахувати з 07 жовтня 2015 року з 9.00 год.
Речові докази 9 пластикових ящиків, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя ОСОБА_1