У.Є.377/1270/15-к;
Пр.№1-кп/366/211 / 15
В И Р О К
Іменем України
07 грудня 2015 року Іванківський районний суд Київської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого- ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, 03.09. 2014 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України ,відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий злочин.
Так,20.04. 2015 року,близько 02год.00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , помітив автомобільний причеп марки ПА-004,д.н.з. НОМЕР_1 ,та вирішив його викрасти.
З метою реалізації свого протиправного злочинного умислу,направленого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , через незамкнені ворота проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та,скориставшись тим,що за ним ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав причеп марки ПА-004 д.н.з. НОМЕР_1 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7646 грн. 13 коп.
Викрадений причеп марки ПА-004 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 причепив до автомобіля марки « Reno Kangoo» яким управляв та з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду пояснив,що на час скоєння крадіжки причепа він займався заготівлею та продажем м`яса худоби. Проїжджаючи в м.Славутич по вулиці Єреванський квартал, він помітив у дворі причеп, якого вирішив викрасти. Причеп знаходився у дворі, але ворота були не замкнені. Він зайшов до двору, причепив причеп до свого автомобіля і поїхав в Чернігівську область,де знайшов покупця на викрадений причеп. Проте, він розкаявся у вчиненому, допомагав міліції у розкритті цього злочину.
Відповідно до ч.3ст.349 КПК України, після роз`яснення обвинуваченому наслідків даної статті, упевнившись, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє наслідки обмеження дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, упевнившись у добровільності його позиції, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та вивченням його характеризуючих документів.
Згідно наданої характеристики по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо. У лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває. Раніше судимий.
З вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 листопада 2015 року слідує,що ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України та засуджений до 3 років 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Славутицького міського суду від 03.0-9. 2014 року та призначено остаточне покарання у виді 3 роки 10 місяців позбавлення волі.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка)вчинене повторно,з проникненням у сховище.
Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не виявлено.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини , які пом`якшують його покарання, і вважає, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 листопада 2015 року за ч.3 ст. 185,ст.71 КК України , у вигляді позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 серпня 2015 року.
До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття та тримання під вартою в Чернігівському СІЗО №31 Державного департаменту з питань виконання покарань в м.Чернігові та Чернігівський області.
Речові докази : причеп марки ПА-004,д.н.з. НОМЕР_2 ,повернуто потерпілому ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 374,376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.11. 2015 року за ч.3 ст. 185 КК України, у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.08. 2015 року.
До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття та тримання під вартою в Чернігівському СІЗО №31 Державного департаменту з питань виконання покарань в м.Чернігові та Чернігівській області.
Речові докази : причеп марки ПА-004,д.н.з. НОМЕР_2 ,повернуто потерпілому ОСОБА_6 .
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 30 днів з часу проголошення, а засудженим ОСОБА_4 , в той же строк, з часу вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на оскарження, а в разі його оскарження-після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Копію вироку прокурору та засудженому вручити негайно.

Суддя : ОСОБА_1