Справа № 1-887/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_6,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності 15.03.2010 року Дарницьким РУГУ МВС України в м. Києві за ч. 2 ст. 185 КК України вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1 20.04.2010 року приблизно о 09 годині 40 хвилин на власному автомобілі НОМЕР_1 з метою викрадення бензину, підїхав до автомобіля «ГАЗ 33021» д.н.з. АА 0811 1С на вул. Шліхтера, 14-а в м. Києві та реалізуючи свій злочинний умисел і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою шлангу, який був у його автомобілі, для полегшення вчинення злочину, шляхом злиття бензину в каністру обємом 30 л.. повторно, таємно викрав з цього автомобіля, який належить ОСОБА_2, бензин «А-92» у кількості 30 літрів, вартість одного літру складає 7 гривень 40 копійок, а всього на загальну вартість 222 гривні. Однак довести свої злочинні дії до кінця ОСОБА_1 не зміг, з причин, що не залежать від його волі, так як не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця і був виявлений та затриманий свідком ОСОБА_3, після чого, було викликано на місце працівників міліції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що він 20 квітня 2010 року рано вранці заїхав до свого товариша попросити, щоб вони поїхали разом купити б/у проводку. На метро «Чернігівській» почалась «пробка», і щоб зекономити бензин, який в нього вже закінчувався, він поїхав по вул. Шліхтера, але поблизу не було ні заправки та й грошей у нього також не було. Тоді він підійшов до автомобіля «Газель» та вирішив злити трохи бензину. У бензобаку не було кришки, а була запхнута лише ганчірка, тому він вийняв її та почав зливати бензин, але вийшов якийсь чоловік та сказав, щоб він перелив бензин назад. ОСОБА_1 сказав, що все поверне і почав зливати бензин назад, але на місце приїхала оперативка група. Щиро каявся у скоєному.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи та те, що тяжких наслідків від злочину не настало, дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 130-131), офіційно не працюючого, маючого дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 137), притягнутий до кримінальної відповідальності Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючими обставинами щире каяття підсудного у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку (а.с. 105-108).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що кого перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на підсудного обов'язки, визначені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі відшкодовано.

Речові докази у -справі, а саме: каністра синього кольору, обємом 30 літрів, гумовий шланг чорного кольору, довжиною 1 м, пластикова пляшка обємом 1,5 л, заповнена бензином марки «А-92» приблизно 1,2 л., які передані на зберігання в кімнату схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 12-12а) - знищити.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов у справі відшкодовано.

Речові докази у справі, а саме: каністра синього кольору, обємом 30 літрів, гумовий шланг чорного кольору, довжиною 1 м, пластикова пляшка обємом 1,5 л, заповнена бензином марки «А-92» приблизно 1,2 л., які передані на зберігання в кімнату схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 12-12а) - знищити.

Судові витрати у справі не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя