Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-1199
В ИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2012 року

Рівненський міський суд Рівненської області

В особі головуючої судді Крижової О.Г.

при секретарі Гриценюк М.А.

з участю прокурора Піддубної Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого вироком Рівненського міського суду від 28 грудня 2007 року за ч. 2 ст. 190 КК України до одного року позбавлення волі, 08 квітня 201 1 року звільненого умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на чотири місяці і двадцять вісім днів, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4. 6, -

за ч. 2 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2011 року, приблизно о 19 год., перебуваючи по вул. Чорновола, 53 в м.Рівне, з корисливих мотивів, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу заволодів банківською карткою «ГІриватБанку», яка належить ОСОБА_2 МЛО., після чого зняв з даної картки через банкомат грошові кошти в сумі 1100 гривень та повернув її ОСОБА_2. чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, який в судовому засіданні вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, підтверджується його визнавальними показаннями, в яких підсудний повно та детально пояснив про обставини вчиненого.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила факт заволодіння ОСОБА_1 її банківською карткою та коштами в сумі 1100 гривень за обставин вказаних у обвинувальному висновку. Вказала, що оскільки шкода їй відшкодована претензій до підсудного не має.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у порядку ч.З ст.299 КІ1К України, підсудний та учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення підсудним злочину за обставин, вказаних у вироку. ГІри цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 2 ст. 1 85 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, вчинив крадіжку під час терміну умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як пом»якшуючі покарання обставини суд приймає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів та приходить і до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе шляхом призначення виду покарання обмеження волі.

З врахуванням вчинення нового злочину після застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання протягом невідбутої частини покарання остаточне І покарання ОСОБА_1 слід визначити у відповідності до вимог ст.ст. 71, 81 КК УІ України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.

Запобіжний захід засудженому - взяття під варту до набрання вироком законної сили слід залишити попередній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з 15 березня 2012 року.

Міру запобіжного заходу до набрання чинності вироку залишити попередній -1 тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в гой же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя-