Справа № 405/5681/15-к
Номер провадження 1-кс/404/1239/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника скаржника-адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Кіровоградської області від 24.02.2015 року про закриття кримінального провадження 00000063, поновити пропущений ним з поважних причин строк на звернення із скаргою до суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови слідчого прокуратури Кіровоградської області від 24.02.2015 року про закриття кримінального провадження 00000063, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України.

В скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам провадження, неповноту досудового розслідування та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постанову про закриття кримінального провадження 00000063, слідчого прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 24.02.2015 року, скасувати. Поновити пропущений ним з поважних причин строк на звернення зі скаргою до суду. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, скаржник зазначає, що під час досудового розслідування слідчим не були проведені всі необхідні процесуальні (слідчі) дії, у тому числі не витребувана інформація з банківської установи про переказ ним грошових коштів, не проводився і перехресний допит між ним та особами, які заперечують розмову між ним і суддею. З цих підстав оскаржувана ним постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку доводів поданої ним скарги, а також висловлені прокурором і слідчим заперечення, перевіривши матеріали: скарги та кримінального провадження, вважаю, що вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з огляду на наступні обставини:

24.02.2015 року, слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області завершено досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000146 за заявою ОСОБА_3 , про вимагання у нього суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 10 тис. доларів США за зміну запобіжного заходу його знайомому ОСОБА_8 , якого обвинувачено за ч. 2 ст. 121 КК України, з тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід.

ОСОБА_3 пояснив, що 13.11.2014 року він виконав вимогу судді, і передав їй у службовому кабінеті 2000 доларів США. У подальшому вони домовились про переказ решти коштів частинами на номер повідомленого суддею ОСОБА_7 її особистого розрахункового рахунку, відкритого в комерційному банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 . Виключно після одержання всієї суми, ОСОБА_9 гарантувала зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 . Він погодився на зазначені умови судді, та 11.12.2014 року вніс на вказаний йому ОСОБА_7 картковий рахунок 8000 грн. Наступного дня звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання суддею неправомірної вигоди.

За результатами проведеного досудового розслідування, 24 лютого 2015 року, слідчий виніс постанову. Закриваючи кримінальне провадження, слідчий дійшов висновку про те, що не одержано об`єктивних даних, які б вказували на ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя погоджується з висновками викладеними слідчим в оскаржуваній постанові, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 26.04.2002 року № 5 "Про судову практику у справах про хабарництво", у діях особи, яка у зв`язку з вимаганням у неї хабара, перше ніж його дати, звернулась до органів влади з метою викрити вимагача, складу злочину немає. Тому вона звільняється від відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК.

Всупереч цього, ОСОБА_3 стверджує, що 13.11.2014 року передав хабар судді Ленінського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_7 , але до правоохоронних органів про вимагання хабара, він звернувся майже через місяць,тобто 12.12.2014 року.

Звернення до правоохоронних органів ОСОБА_3 мало місце після можливого давання ним хабара, тобто не не виключає його кримінальної відповідальності за передачу ним хабара.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, якій у цьому кримінальному провадженню може бути вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 368 КК України.

3гідно п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Зважаючи на реальну можливість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, у цьому ж кримінальному провадженні за передачу неправомірної вигоди, слідчий суддя критично оцінює зміст показань допитаного в якості свідка ОСОБА_3 , який припускає про ймовірні обставини передачі ним хабара. Його усні припущення без наявності інших належних і допустимих доказів не можуть бути прийняті як беззаперечний доказ. Крім того, ОСОБА_3 є заінтересованою особою, яка бажає змінити своєму знайомому-обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід, з тримання під вартою на менш суворий.

Під час кримінального провадження слідчий згідно вимог ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий ретельно проаналізував всі доводи ОСОБА_3 . Таким чином слушними є заперечення представників сторони обвинувачення (слідчого/прокурора) про відсутність необхідності у проведенні перехресного допиту ОСОБА_3 з працівниками Ленінського районного суду міста Кіровограда, які зі слів заявника могли бути очевидцями зустрічі та розмови ОСОБА_3 з суддею ОСОБА_7 , оскільки допитані в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не знають хто такий ОСОБА_3 . Відсутня процесуальна доцільність проведення такої слідчої дії, оскільки нема розбіжностей у показаннях свідків, так-як їм про повідомлені заявником обставини, нічого не відомо.

Учасники зазначеного кримінального провадження не оспорюють переказ 8000 грн. на розрахунковий рахунок відкритий на імя ОСОБА_7 у комерційному банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 . Зазначений факт документально підтверджується і копією чеку на переказ готівки (а.к.п.8), випискою про баланс рахунку (а.к.п.32,66), заявою клієнта банку ОСОБА_7 про безпідставне перерахування грошових коштів (а.к.п.33-35, 68-69). Зміст перелічених документів сторони під сумнів не ставлять , тому буде недоцільним дублювання і витребування тотожної інформації з банківської установи про переказ ОСОБА_3 8000 грн. від 11.12.2014 року. У цій частині слідчий вчинив вичерпні перевірочні дії.

Кримінальна відповідальності за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, (ст. 368 КК України) настає виключно при наявності прямого умислу винної особи.

Згідно ч. 2 ст. 24 КК України, виною у формі прямого умислу визнаються дії, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Між ПрАТ КБ «Приват Банк» та громадянкою ОСОБА_7 укладений і діє договір з обслуговування платіжної картки, у зв`язку з чим зазначена банківська установа відкрила клієнту ОСОБА_7 особистий розрахунковий рахунок з його основним цільовим призначенням обслуговування грошових коштів по заробітній платі, що надходять періодичними платежами з ТУ ДСА в Кіровоградській області в якості суддівської винагороди (заробітної плати) № платіжної картки: НОМЕР_1 .

11.12.2014 року, розрахунковий рахунок належної ОСОБА_7 зарплатної картки: НОМЕР_1 , поповнився на суму 8000 грн. при цьому ОСОБА_7 достовірно знала що це сума авансового платежу по заробітній платі за грудень 2014 року, тобто не могла усвідомлювати суспільно небезпечний характер одержання коштів від ОСОБА_3 . Так-як сума авансу і розмір переказу ОСОБА_3 співпадали у періоді виплат і розмірах. За таких умов ОСОБА_7 не передбачала і не могла передбачити його суспільно небезпечні наслідки і не бажала їх настання.

Одержання неправомірної вигоди службовою особою за жодних умов не може вважатись умисним злочином, коли баланс клієнта банка всупереч його волі, без його відома поповнюється за рахунок третьої особи, а працівник вважає ці грошові кошти авансовим платежем по заробітній платі.

Згідно ст. 94 КПК України прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи в сукупності приведені обставини, слідчий суддя констатує правильність висновків слідчого про відсутність в діях службової особи такої обов`язкової складової, як прямий умисел. Не знайшли свого підтвердження і доводи ОСОБА_3 про ймовірне вимагання у нього суддею ОСОБА_7 неправомірної вигоди. Такі сумніви крім його показів, жодним належним і допустимим доказом не підтверджено. Посилання ж скаржника на наявність події кримінального правопорушення з огляду на фактично встановлені обставини по кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає помилковими, оскільки вони мають загальний характер, не є визначальними, їх зміст оцінюється критично, з огляду на зацікавленість ОСОБА_3 у вирішенні провадження відносно його знайомого ОСОБА_8 , який обвинувачується за ч.2 ст. 121 КК України, а відтак покази скаржника не повинні враховуватись при вирішенні скарги по суті.

Також слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не наведені переконливі доводи, які б стверджували про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За таких умов є слушними твердження слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки заходами вжитими на досудовому розслідуванні, встановлена відсутність складу злочину.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Враховуючи ту обставину, що слідчий під час здійснення провадження здобув вичерпні данні, які вказують на відсутність події кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, рішення суб`єкта оскарження про закриття кримінального провадження № 0000146 прийнято слідчим з дотриманням вимог КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_13 вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, не порушив, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_3 строк звернення із скаргою пропустив з поважних причин, так-як після одержання копії оскаржуваної постанови слідчого, у десятиденний строк звернувся до суду із скаргою.

Зважаючи на перераховане, керуючись ст. ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 пропущений ним з поважних причин строк звернення із скаргою.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого прокуратури Кіровоградської області від 24.02.2015 року про закриття кримінального провадження 00000063.

Залишити без змін постанову слідчого прокуратури Кіровоградської області від 24.02.2015 року про закриття кримінального провадження 00000063.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1