І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вільхівка, Іршавського району, Закарпатської області, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.
за участю прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
11 вересня 2015 року близько 11 години 20 хвилин у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на зупинці громадського транспорту «Ринок», що на вулиці Живова у місті Тернопіль, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 11 вересня 2015 року близько 11 години 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Ринок», що на вулиці Живова в місті Тернопіль, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність на настання суспільно-небезпечних наслідків, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_7 сумку білого кольору, що лежала на землі біля неї, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень, жіночий гаманець чорного кольору, жіночій гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень та з метою уникнення кримінальної відповідальності та залишення місця вчинення кримінального правопорушення почав тікати з місця злочину із викраденою сумкою, однак його почали переслідувати прохожі громадини. Усвідомивши, що довести злочин до кінця не представляється можливим, з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_3 вийнявши з сумки гаманець червоного кольору кинув її з рук на землю, однак у подальшому викрадений гаманець теж викинув на землю, після чого, був затриманий прохожим громадянином, який здійснював його переслідування.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався завдати ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4000 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.
Пояснив, що, 11 вересня 2015 року близько 11.20 год. перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Ринок», що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, в м. Тернополі викрав у потерпілої ОСОБА_7 сумку білого кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень, жіночий гаманець чорного кольору, жіночій гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, однак після скоєного був затриманий. Про вчинене щиро шкодує.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 11 вересня 2015 року близько 11.20 год. перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Ринок», що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, у неї викрали сумку білого кольору, що лежала на землі біля неї, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень, жіночий гаманець чорного кольору, жіночій гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень. Викрадені речі їй повернуто, претензій до обвинуваченого у неї немає. Вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії:
- за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж)
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, який притягується до відповідальності вперше, посередньо характеризується по місцю проживання, на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не працює, обставини, що пом`якшують покарання до яких суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин що обтяжують покарання, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора с. Чайчинці, Лановецького району, Тернопільської області, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме домашній арешт - змінити на особисте зобов`язання, поклавши на ОСОБА_3 обов`язок протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора с. Чайчинці, Лановецького району, Тернопільської області, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Строк дії запобіжного заходу встановити до 29 грудня 2015 року включно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1