Провадження № 1-кп/760/176/15
Справа № 760/6172/14к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001371 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, не одруженого,

раніше судимого 05 квітня 2001 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст.117, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 Кримінального кодексу України (1961 р.) до семи років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України;-

ВСТАНОВИВ:
Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 15.02.2014 року приблизно о 21:30 годин знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , під час конфлікту із сестрою своєї співмешканки ОСОБА_9 умисно взяв останню за волосся та почав душити за горло іншою рукою, після чого штовхнув ОСОБА_9 на шафу, від чого остання відчула фізичний біль.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна на передньо-боковій поверхні шиї зліва на межі верхньої та середньої третин косо-вертикально, на тильній поверхні дистального міжфалангового суглоба 3-го пальця лівої кисті, в проекції 3-го та 4-го поперекових хребців по правій прихребетній лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи №347 від 17.02.2014, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Таким чином, згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні дане обвинувачення було змінено прокурором.

Відповідно до обвинувального акту від 16 липня 2014 року ОСОБА_8 15.02.2014 року приблизно о 21:30 годин знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , під час конфлікту із сестрою своєї співмешканки ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання ОСОБА_9 фізичного болю, з метою завдання фізичного болю та бажанням настання таких наслідків, взяв останню за волосся та почав душити за горло іншою рукою, після чого штовхнув ОСОБА_9 на шафу від чого остання відчула фізичний біль.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , які виразились в умисному завданні фізичного болю ОСОБА_9 , останній було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді: садна на передньо-боковій поверхні шиї зліва на межі верхньої та середньої третин косо-вертикально, на тильній поверхні дистального міжфалангового суглоба 3-го пальця лівої кисті, в проекції 3-го та 4-го поперекових хребців по правій прихребетній лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 347 від 17.02.2014, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Таким чином, згідно нового обвинувачення, прокурор вважає, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілою від кримінального правопорушення являється громадянка України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Києва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 .
Обвинувачений свою вину в інкримінованому йому обвинувальним актом від 24 березня 2014 року умисному завданні легкого тілесного ушкодження не визнав, зазначив, що 15.02.2014 року о 21.30 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_9 , яка перебувала у нетверезому стані разом із своїм хлопцем на ім`я ОСОБА_10 . Обвинувачений зробив потерпілій зауваження, щоб та нікого не приводила до квартири. Потерпіла висловлювалася стосовно нього нецензурною лайкою. В подальшому обвинувачений взяв потерпілу за комір, завів до кімнати де кинув її на ліжко. Закривши двері кімнати вийшов геть із квартири. Йому не відомо, де вона отримала тілесні ушкодження.

Пізніше, після допиту свідків, під час повторного допиту обвинувачений вказав, що 15.02.2014 року близько 21.30 год. у ході конфлікту який виник між ним та ОСОБА_9 , схопив потерпілу за щелепу, хотів щоб вона закрила рота, оскільки остання нецензурно висловлювалася на його адресу. Штовхнув її на ліжко, об що вона вдарилася спиною не бачив. На рахунок руки повідомив, що вона вдарилася нею об шафу. Також зазначив, що тілесних ушкоджень потерпілій не наносив.

Разом з тим, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім його показів також повністю підтверджується показами потерпілої, свідка ОСОБА_11 та зібраними в провадженні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що 15.02.2014 року о 21.30 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 у неї виник конфлікт із обвинуваченим ОСОБА_8 . В ході даного конфлікту він схопив її лівою рукою за горло, а правою за волосся. Сказав, що задушить, якщо вона не закриє рот. Потім штовхнув її, вона вдарилася правою рукою об шафу, а потім упала додолу.

Покази обвинуваченого та потерпілої підтвердив свідок ОСОБА_11 , який є товаришем потерпілої. Так, свідок вказав, що під час інциденту, який мав місце 15.02.2014 року у квартирі АДРЕСА_5 він перебував в одній кімнаті з обвинуваченим та потерпілою. В ході побутового конфлікту обвинувачений схопив потерпілу однією рукою за волосся, а іншою за шию, так тримав декілька хвилин, а потім штовхнув на ліжко. Після даних дій вийшов з кімнати. Після інциденту потерпіла повідомила свідка, що в неї болить спина, внаслідок того, що її штовхнув обвинувачений та вона впала. Після того потерпіла почала викликати міліцію. Об що вдарилася потерпіла спиною свідок не бачив.

Разом з тим, свідок ОСОБА_12 , що є співмешканкою обвинуваченого, вказала, що дійсно між обвинуваченим та потерпілою відбувся конфлікт, однак обвинувачений її не душив. В кімнаті потерпіла кричала, висловлювалась нецензурною лайкою. Свідок не бачила, щоб потерпіла впала та вдарилася об шафу. Не змогла повідомити суд про причини виникнення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої. Суду вказала, що не знає хто її душив.

Вина обвинуваченого підтверджується також висновком експерта № 347, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизі у потерпілої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні тілесні ушкодження: садна: на передньо-боковій поверхні шиї зліва на межі верхньої та середньої третин косо-вертикально - 1, на тильній поверхні дистального міжфалангового суглоба 3-го пальця лівої кисті - 1, в проекції 3-го -4-го поперекових хребців по правій прихребетній лінії - 1.

Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті 15.02.2014 року, не є небезпечними для життя та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Покази обвинуваченого, потерпілої та свідка ОСОБА_11 узгоджуються між собою, є послідовними, логічними, взаємопов`язаними та об`єктивно підтверджуються висновками судово-медичної експертизи, а тому підстави ставити під сумнів твердження потерпілої про те, що саме від дій обвинуваченого в неї виникли тілесні ушкодження відсутні.

Разом з тим, суд не довіряє показанням свідка ОСОБА_13 , яка є співмешканкою обвинуваченого, оскільки її покази не узгоджуються із показами іншого свідка, потерпілої та самого обвинуваченого, а також із дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім того, суд враховує родинні відносини даного свідка з обвинуваченим і вважає, що дані покази були дані з метою допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності, передбаченої кримінальним законом.

За вказаних обставин суд розцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про невинуватість у вчиненні злочину як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне та не може покласти їх у основу вироку.

З урахуванням наданих суду пояснень, суд вважає докази у провадженні належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведеною, оскільки він, умисно спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження об`єктивними, належними та допустимими доказами по справі і не викликає сумнівів у суду.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше судимого, що позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений є працездатним, неофіційно працює зварювальником, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850.00 грн. (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1