Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0609/1-11/2012 Головуючий у 1-й інст. Янчук
Категорія ст. 358ч 2,3, 192 ч.2 КК України Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі

головуючого судді Михайловського В.І.,

суддів Фоміна Ю.В.,

ОСОБА_1,

з участю: прокурора Сагадіна В.В.,

адвоката ОСОБА_2,

засудженої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2012 року,

Справа № 0609/1-11/2012 Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_4

Категорія ст.358 ч2,ч3,192ч2 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Червона Волока Лугинського району Житомирської області, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює бібліотекарем бібліотеки ЖДУ ім. І. Франка, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, не судима, -

засуджена:

- за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 49, ч. 5ст.74 КК України вирішено звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 358 КК України на 3 (три) місяці арешту.

На підставі п. 2 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України вирішено звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

-за ч. 2 ст. 192 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили вирішено залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління пенсійного фонду України в Корольвському районі м. Житомира Житомирської області заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 35596, 04 грн.

Вирішено стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 150,24 грн., перерахувавши кошти на рахунок: НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області. Код 25574601 на рахунок 0096. Банк одержувача: УДК в Житомирській області МФО 811039.

Згідно змісту вироку суду, 20 квітня 1999 року ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали з кримінальної справи 28 грудня 2009 року виділені в окреме провадження, отримуючи пенсію по втраті годувальника, підробила заяву до Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира про призначення пенсії за віком на своє імя шляхом надання іншій особі відомостей про свої анкетні дані. Вказану заяву ОСОБА_3 надала як дійсний документ працівникам УПФУ в Корольовському районі м. Житомира, після чого в період часу з 12 березня 1999 року по 31 травня 2009 року УПФУ в Корольовському районі м. Житомира їй нараховувалась і виплачувалась пенсія за віком, в результаті чого ОСОБА_3 незаконно отримала кошти в сумі 35596 грн. 04 коп., чим спричинила державі матеріальної шкоди у великому розмірі.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 просить вирок суду в звязку з недоведеністю у діях ОСОБА_3 прямого умислу та корисливого мотиву скасувати, а справу провадженням закрити. Посилається на те, що сама ОСОБА_3 не знала про можливість отримання лише одного виду пенсії, з невстановленою слідством особою в злочинну змову не вступала, ніякої заяви на отримання пенсії за віком не писала, що підтвердила почеркознавча експертиза.

На думку апелянта, відсутність умислу на незаконне отримання пенсії підтверджується її зверненнями до Пенсійного фонду за перерахунком пенсії кожні два роки, а також показаннями свідків працівників УПФУ в Корольовському районі м. Житомира.

У запереченнях на апеляцію захисника ОСОБА_2 прокурор просить апеляцію залишити без задоволення, а вирок без зміни. Вина ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінальної справи, у тому числі показаннями свідка ОСОБА_7

Заслухавши доповідача по справі, захисника ОСОБА_2 та засуджену ОСОБА_3, які підтримали подану апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без змін, обговоривши доводи апеляції та вивчивши справу, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину не визнала, її вина підтверджується: показами свідка ОСОБА_8, протоколами виїмки пенсійних справ № № 151424, 53631 від 08 грудня 2009 року, протоколами огляду предметів від 09, 15, 17 грудня 2009 року, висновком експерта № 1/1127 та іншими матеріалами справи (т.1, а.с. 175, 176, 180, 181, 197, 213).

Дії засудженої ОСОБА_3 за ст. ст.358 ч.2, 358 ч.3, 192 ч.2 КК України органами досудового слідства та судом кваліфіковані правильно.

Твердження захисника ОСОБА_2 про необізнаність ОСОБА_3 щодо отримання двох видів пенсій не звільняє засуджену від відповідальності за вчинене, оскільки, у даному випадку саме вона несе персональну відповідальність за надання достовірних даних органам Пенсійного фонду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила наявність записів, зроблених нею власноручно як інспектором Пенсійного фонду у 1999 році. Ким виконані інші записи від імені ОСОБА_3 їй невідомо. Разом з тим, зазначений свідок підтвердила, що саме ОСОБА_3 зверталася до неї про призначення пенсії за віком, а також вона розяснювала кожному, що законодавством передбачено виплату лише одного виду пенсії, про що особа, яка претендує на пенсію, ставить свій підпис в заяві (т. 2, а.с. 156-158).

У висновку експерта № 1/1127 від 14 грудня 2009 року вказано: вирішити питання, чи виконані рукописні записи, розташовані в графі „Трудовая книжка заяви від 20.04.1999 року про призначення пенсії за віком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 чи іншою особою, не надається можливим. Підписи, розташовані в графах „Назначалась, „Подпись заявителя та „Трудовая книжка заяви від 20.04.1999 року про призначення пенсії за віком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ймовірно виконані не ОСОБА_3, а іншою особою. Категорично відповісти на дане питання можливо при наданні вільних зразків підпису ОСОБА_3, виконаних в період 1999 року (т. 1, а.с. 150-153).

Покарання засудженій ОСОБА_3 призначено судом у межах санкцій ст.ст. 358 ч.ч. 2, 3, 192 ч.2 КК України, з врахуванням вимог ст. 65 КК України, ступеню тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, особи винної, яка за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, що обтяжують та помякшують покарання ОСОБА_3, судом не встановлено.

Також суд обґрунтовано застосував вимоги ст.ст.49, 74 КК України та звільнив засуджену ОСОБА_3 від призначеного за ст.ст.358 ч.2, 358 ч.3 КК України покарання у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Корольовського районного суду м. Житомира щодо ОСОБА_3 та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2012 року щодо ОСОБА_3 без зміни.

Судді: