Ширяївський районний суд Одеської області
21.01.2016 Справа №: 518/1002/13-к
Провадження № 1-кп/518/2/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2016 року Ширяївський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8 ,
Згідно обвинувального акту, погодженого 30.07.2013 року із заступником прокурора Одеської області ОСОБА_9 , ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст..289 ч.1 КК України за слідуючих обставин: 06.09.2011 року громадянин Польщі ОСОБА_8 на власному автомобілі «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , перетнув державний кордон України на пункті пропуску «Краковець» Львівської митниці та рухався в напрямку м. Одеса.
Оскільки під час руху по автотрасі «Одеса-Київ» на території Ширяївського району Одеської області у автомобіля виникла технічна несправність, яка зробила неможливим подальший рух, ОСОБА_8 , а також його знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернулись до мешканця с. Старі Маяки Ширяївського району ОСОБА_6 з проханням провести ремонт автомобіля.
Згідно укладеної усної домовленості, ОСОБА_6 зобов`язався провести ремонт автомобіля з подальшим його поверненням власнику, а ОСОБА_8 оплатити витрати на запчастини та роботу з ремонту.
Разом з тим, як вказано в обвинувальному акті, ОСОБА_6 вирішив незаконно заволодіти зазначеним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , здійснивши ремонт автомобіля, факт усунення технічних несправностей від власника автомобіля Роландо Давида, його знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 укрив, та діючи умисно, таємно від вказаних осіб, на початку жовтня 2012 року незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 , який зберігався на території комплексу технічних споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Ширяївський район, Старомаяківська сільська рада, біля траси «Одеса-Київ», всупереч волі власника, після чого став використовувати автомобіль на власні потреби.
Так, згідно обвинувачення, на початку жовтня 2012 року ОСОБА_6 , з метою уникнути затримання автомобіля співробітниками ДАІ, замінив встановлений на автомобілі реєстраційний номер НОМЕР_2 на реєстраційний номер НОМЕР_3 від автомобіля «Mitsubishi Pajero», належного ОСОБА_12 . Після чого передав автомобіль «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 разом із свідоцтвом про реєстрацію автомобіля ОСОБА_12 своєму знайомому ОСОБА_13 , який за вказівкою ОСОБА_6 використовував його для перевезення працівників для роботи на сільгоспугіддях ТОВ «Світанок-1», директором якого є ОСОБА_6 , до 19.10.2012 року, коли автомобіль було затримано працівниками ВДАІ Ширяївського РВ ГУ МВС України в Одеській області у зв`язку з відсутністю у водія ОСОБА_13 документів, які підтверджують право власності на автомобіль.
У подальшому, як вказано в обвинувальному акті, ОСОБА_6 , дізнавшись, що правоохоронним органам стало відомо про незаконне заволодіння зазначеним автомобілем, не бажаючи добровільно повертати автомобіль власнику, діючи з корисливих мотивів, у період другої половини грудня 2012 року першої половини січня 2013 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території комплексу технічних споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Ширяївський район, Старомаяківська сільська рада, біля траси «Одеса-Київ», продав невстановленим особам зазначений автомобіль, передавши їм автомобіль, отримавши за це грошові кошти у сумі 500 доларів США, які використав на власні потреби.
Вартість автомобіля «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 складає 3500 доларів США, або за курсом НБУ станом на 19.10.2012 року - 27 965 гривень, тобто на вказану суму діями ОСОБА_6 завдано шкоду громадянину Польщі ОСОБА_8 .
Органом досудового розслідування зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковані по ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Згідно ст 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом сіспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1 - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2 - винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3 - вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4 - обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5 - обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
У відповідності до ч.ч.1,2,4 ст.17 КПК України:
1. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України не визнав та надав суду наступні свідчення, а саме, що на протязі останніх декількох років він знайомий з мешканцями м. Одеса ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які займаються реалізацією запасних частин для вантажних автомобілів. У них він декілька раз купував раму, кабіну, інші запчастини, а також 2 автомобіля «Mitsubishi Pajero» та «Mitsubishi Pajero sport». Приблизно в червні-липні 2011 року, в м. Одеса, поблизу колишнього центрального ВАЗу, на території, яку орендували ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , він побачив автомобіль «Mitsubishi Pajero» темно зеленого кольору з іноземними номерними знаками, на якому був напис «Продам». В розмові з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , вони дійшли згоди про купівлю у них вказаного автомобіля на запчастини. Під час розмови був присутній ще один не відомий молодий чоловік, якого в подальшому, під час проведення слідчих дій, зокрема одночасного допиту, йому відрекомендували, як громадянина Польщі ОСОБА_8 , тобто потерпілого. Він передав ОСОБА_14 обумовлену грошову суму і через декілька днів робітник ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_15 пригнав вказаний автомобіль в с. Старі Маяки Ширяївського району, де передав йому. Вказаний автомобіль був з механічною, тобто ручною коробкою перемикання передач і він використовував його у власних цілях. Крім нього, вказаний автомобіль оглядали ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , однак купівля-продаж не відбулась, оскільки автомобіль був з правим кермом, а також в незадовільному технічному стані. 06.09.2011 року до нього на мобільний телефон ОСОБА_10 не телефонував і відповідно допомоги у транспортуванні ушкодженого автомобіля «Mitsubishi Pajero» не просив, і як наслідок цього з ОСОБА_14 та ОСОБА_8 він не зустрічався.
Потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що він є власником автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який у 2011 році він придбав в Англії. 06.09.2011 року на вказаному автомобілі, разом зі своїм знайомим громадянином України ОСОБА_14 він виїхав з Польщі, перетнули державний кордон України на пункті пропуску «Краковець» Львівської митниці та рухались в напрямку м. Одеса. Приблизно за 120 км до м. Одеса, на території Ширяївського району автомобіль зламався. ОСОБА_14 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 та попросив допомоги у транспортуванні несправного автомобіля до м. Одеси, однак ОСОБА_10 наголосив, що і його і автомобіль Роландо Давида обладнані автоматичною трансмісією, а тому буксирування на такій відстані є неможливим. При цьому, ОСОБА_10 пообіцяв зв`язатись зі своїм знайомим ОСОБА_6 та попросити допомоги у нього. Незабаром, до місця поломки, на власному автомобілі з «Лафетом» (автопричеп) приїхав обвинувачений ОСОБА_6 і вони втрьох, тобто він, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 заштовхали належний йому автомобіль «Mitsubishi Pajero» на «Лафет» і відвезли його на якусь базу, справа від автодороги «Одеса-Київ». ОСОБА_6 обіцяв відремонтувати вказаний автомобіль та повідомити про це ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 . В подальшому, на його вимогу, ОСОБА_10 неодноразово телефонував до ОСОБА_18 та цікавився ходом ремонту автомобіля, однак щоразу отримував відповідь, що ремонт ще не завершено. До теперішнього часу ОСОБА_6 автомобіль йому не повернув, а тому просить суд стягнути з ОСОБА_6 його вартість 3500 доларів США.
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що знає ОСОБА_6 , який купував у нього запасні частини для вантажних автомобілів, а також знає ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , з якими підтримує дружні стосунки. 06.09.2011 року ввечері йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що у них з ОСОБА_8 на території Ширяївського району зламався автомобіль і попросив допомоги у його транспортуванні до м. Одеса. У зв`язку з тим, що і його автомобіль і автомобіль Роландо Давида були з автоматичною коробкою перемикання передач, то буксирування на таку відстань є неможливим. При цьому, він згадав, що у нього є знайомий ОСОБА_6 , у якого він мав намір попросити допомоги. Після цього, він зателефонував до ОСОБА_6 який пообіцяв допомогти. В подальшому, зі слів ОСОБА_14 , йому відомо, що ОСОБА_6 приїхав до місця знаходження несправного автомобіля на власному автомобілі з причепом і відбуксирував автомобіль поляка на базу, яка знаходиться поблизу автодороги «Одеса-Київ» та належить ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_14 йому також відомо, що ОСОБА_6 обіцяв відремонтувати вказаний автомобіль та повідомити про це йому чи ОСОБА_14 . В подальшому, на прохання ОСОБА_8 , він неодноразово, на протязі тривалого періоду часу, телефонував до ОСОБА_18 та цікавився ходом ремонту автомобіля, однак щоразу отримував відповідь, що ремонт ще не завершено. До теперішнього часу ОСОБА_6 автомобіль ОСОБА_8 не повернув.
Свідок ОСОБА_14 підтвердив свідчення потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 та пояснив суду, що дійсно, 06.09.2011 року, разом з громадянином Польщі ОСОБА_8 на належному йому автомобілі «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 виїхали з території Польщі в напрямку України і перетнувши державний кордон України на пункті пропуску «Краковець» Львівської митниці поїхали у напрямку м. Одеса. Приблизно за 120 км до м. Одеса, на території Ширяївського району автомобіль зламався. Він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 та попросив допомоги у транспортуванні несправного автомобіля до м. Одеси, однак ОСОБА_10 наголосив, що і його і автомобіль Роландо Давида обладнані автоматичною трансмісією, а тому буксирування на такій відстані є неможливим. При цьому, ОСОБА_10 пообіцяв зв`язатись зі своїм знайомим ОСОБА_6 та попросити допомоги у нього. Незабаром, до місця поломки, на власному автомобілі з «Лафетом» приїхав обвинувачений ОСОБА_6 «Лафет» було обладнано лебідкою, за допомогою якої і відбулось завантаження, після чого автомобіль «Mitsubishi Pajero» вони відвезли його на якусь базу, справа від автодороги «Одеса-Київ». ОСОБА_6 обіцяв відремонтувати вказаний автомобіль та повідомити про це йому чи ОСОБА_10 . В подальшому, на прохання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 неодноразово телефонував до ОСОБА_18 та цікавився ходом ремонту автомобіля, однак щоразу отримував відповідь, що ремонт ще не завершено. До теперішнього часу ОСОБА_6 автомобіль Роландо Давиду не повернув.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він працює в ПП «Світанок-1», директором якого є ОСОБА_6 . Приблизно наприкінці червня початку липня місяця 2011 року на території тракторної бригади з`явився автомобіль «Mitsubishi Pajero», яким користувався ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Автомобіль з першого дня знаходився у справному стані. Робітники між собою розмовляли про те, що ОСОБА_6 купив вказаний автомобіль.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що працює зварювальним в ПП «Світанок-1» та дав свідчення, аналогічні свідченням ОСОБА_19 . Крім цього додав, що в господарстві відсутній евакуатор чи трал для транспортування легкових автомобілів, є лише для перевезення комбайнів.
Свідок ОСОБА_21 показав суду, що він працює інспектором з дізнання Ширяївського ВДАІ. Точної дати він не пам`ятає, однак стверджує, що йому на мобільний телефон зателефонував начальник СКР Ширяївського РВ ОСОБА_22 , який зупинив автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» під керуванням ОСОБА_13 та попросив приїхати. Приїхавши, він перевірив документи, які надав йому ОСОБА_13 , а саме технічний паспорт на ім`я ОСОБА_12 . На автомобіль було встановлено номерний знак НОМЕР_3 , що відповідало записам у технічному паспорті. Перевіривши вказаний автомобіль по номеру кузова, він з`ясував, що вказаний автомобіль в Україні не зареєстровано. Перевірка по базам даних «Угон», «Угон СНД» та «Інтерпол» ніяких результатів не дала. Вказаний автомобіль він особисто доправив до Ширяївського РВ ГУ МВС. При цьому стверджує, що вказаний автомобіль був з механічною, тобто ручною коробкою перемикання передач.
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що влітку 2011 року в м. Одеса поблизу центрального ВАЗу він оглядав автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» темно зеленого кольору з англійськими номерами. Хотів купити його для полювання, однак вказаний автомобіль був старий, та ще й з правим кермом, у зв`язку з чим від купівлі відмовився. В подальшому вказаний автомобіль купив ОСОБА_6 , який передав його своєму керуючому.
Аналогічні свідчення надав суду свідок ОСОБА_17 , який також влітку 2011 року, в м. Одеса оглядав вказаний автомобіль, однак він виявився гнилим та не вартим 4000 доларів США, які за нього просили. В подальшому, вказаний автомобіль для свого керуючого придбав ОСОБА_6 .
Як на один із доказів вини ОСОБА_6 прокурор посилається на його телефону розмову 6 вересня 2011 року з свідком ОСОБА_10 .
Але дослідженою в судовому засіданні інформацією ЗАТ «Київстар» встановлено, що з`єднання між абонентами НОМЕР_4 ( ОСОБА_10 ) та НОМЕР_5 ( ОСОБА_6 ) 06-07 вересня 2011 року не здійснювалось, що підтверджує показання ОСОБА_6 в частині того, що в зазначені дні до нього ніхто, в тому числі ОСОБА_10 , з питання транспортування та ремонту будь якого автомобіля не звертався.
Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, оцінивши пояснення свідків, суд вважає, що стороною обвинувачення, прокурором, не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме автомобілем «Mitsubishi Pajero», номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить громадянину Польщі ОСОБА_8 , а можливості отримання достатніх доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України вичерпані. Надані суду докази не підтверджують пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення.
Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожного руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.
Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умислом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного злочину є мета.
Суд вважає, що незаконного заволодіння автомобілем марки «Mitsubishi Pajero» з номером кузову НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить громадянину Польщі ОСОБА_8 з боку обвинуваченого ОСОБА_6 не було, а прокуром даний факт не доведено, а отже в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні ознаки та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
В матеріалах кримінального провадження відсутні, окрім даних про судимості, характеризуючи дані на ОСОБА_6 .
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно виправдати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, оскільки обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вимоги позовної заяви ОСОБА_8 на суму 27 965 гривень залишити без розгляду.
Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Матеріали кримінального провадження підлягають долученню до обвинувального акту.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 289 КК України та виправдати.
Позовну заяву ОСОБА_8 на суму 27 965 гривень залишити без розгляду.
Матеріали кримінального провадження долучити до обвинувального акту та зберігати при ньому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Ширяївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити виправданому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.
Суддя ____________