Код суду 233 Справа № 233/5378/15-к
Вирок
Іменем України
23 вересня 2015 року м. Костянтинівка
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працює, холостий, дітей не має, раніше судимий:
- 15.06.2009 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки; відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2010 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, направлено на відбування покарання в виді позбавлення волі; звільнився з Дзержинської ВК (№2) на підставі ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 27.05.2014 року відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року;
- 14.01.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 263 ч. 2 КК України до 120 годин громадських робіт, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
14.01.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був засуджений Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 263 ч. 2 КК України до 120 годин громадських робіт.
23.02.2015 року з Костянтинівського міськрайонного суду до Костянтинівського МРВ кримінально-виконавчої інспекції надійшов до виконання вирок відносно засудженого ОСОБА_4 . Цього ж дня засудженийбув поставлений на облік та викликаний до кримінально-виконавчої інспекції на 05.03.2015 року та на 16.03.2015 року поштою. За викликами ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки до інспекції не повідомив.
31.03.2015 ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, вимоги ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, про що ним була заповнена підписка, відібрано пояснення, винесено постанову та призначено день реєстрації: перший та третій понеділок щомісяця (2 рази на місяць). В цей же день ОСОБА_4 було видане направлення до Комунального підприємства «ОПІК «Ювілейний».
Наказом директора КП «ОПІК «Ювілейний» № 276 від 01.04.2015 року ОСОБА_4 визначено вид робіт, складено графік.
До відбування громадських робіт з 01.04.2015 року ОСОБА_4 не приступив, не відбував громадські роботи 01.04.2015, 02.04.2015, 03.04.2015 року без поважних причин, за що 06.04.2015 року йому було винесене застереження у виді письмового попередження.
06.04.2015 року ОСОБА_4 приступив до громадських робіт. 10.04.2015, 14.04.2015, 15.04.2015, 16.04.2015, 17.04.2015, 20.04.2015 року ОСОБА_4 не виходив на відбування громадських робіт без поважних причин, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст. 40 ч. 3 п. 2 Кримінально-виконавчого кодексу України: «Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, які були вчинені після письмового попередження; та «невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважиш причин...», за що йому 20.04.2015 року було винесене друге застереження у виді письмового попередження про те, що у разі продовження порушенні порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий де кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.389 КК України.
У своєму письмовому поясненні від 20.04.2015 року ОСОБА_4 зобов`язався приступити до громадських робіт з 21.04.2015 року.
24.04.2015 року з КП «ОПІК «Ювілейний» надійшло повідомлення про те, що з 21.04.2015 року ОСОБА_4 знову не приступив до громадських робіт.
ОСОБА_4 без поважних причин 21.04.2015, 22.04.2015, 23.04.2015 24.04.2015, 27.04.2015, 28.04.2015, 29.04.2015, 30.04.2015, 03.05.2015 04.05.2015, 05.05.2015, 06.05.2015, 07.05.2015 року не відбував громадські роботи, чим знову порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст. 40 ч. 3 п. 2 КВК України: «Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, які були вчинені після письмового попередження; та «невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин...», за що ОСОБА_4 07.05.2015 року було винесене третє застереження у виді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.389 КК України.
У той же день, 07.05.2015 року, з метою посилення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_4 , була винесена постанова про зміну днів реєстрації з першого та третього понеділка щомісяця (2 рази на місяць) на перший, другий, третій, четвертий понеділок кожного місяця (4 рази на місяць).
Засуджений ОСОБА_4 у своєму письмовому поясненні від 07.05.2015 року зобов`язався приступити до громадських робіт з 08.05.2015 року, але до громадських робіт не приступив, не відбував громадські роботи 08.05.2015, 11.05.2015, 12.05.2015, 13.05.2015, 14.05.2015, 15.05.2015, 16.05.2015, 17.05.2015, 18.05.2015 року без поважних причин, за що 18.05.2015 року йому винесене четверте застереження у виді письмового попередження.
У своєму письмовому поясненні від 18.05.2015 року ОСОБА_4 зобов`язався приступити до громадських робіт з 19.05.2015 року
19.05.2015 року ОСОБА_4 знову не приступив до громадських робіт та 19.05.2015, 20.05.2015, 21.05.2015, 22.05.2015, 23.05.2015, 24.05.2015, 25.05.2015 року не відбував громадські роботи без поважних причин, за що 25.05.2015 року йому винесене п`яте застереження у виді письмового попередження.
Засуджений ОСОБА_4 у своєму письмовому поясненні від 25.05.2015 року зобов`язався приступити до громадських робіт з 26.05.2015 року.
З 26.05.2015 року ОСОБА_4 до громадських робіт не приступив та не відбував громадські роботи без поважних причин 26.05.2015, 27.05.2015, 28.05.2015, 29.05.2015, 30.05.2015, 31.05.2015, 01.06.2015, 02.06.2015 року, за що 02.06.2015 року йому винесене шосте застереження у виді письмового попередження.
У своєму письмовому поясненні ОСОБА_4 зобов`язався приступити до громадських робіт з 03.06.2015 року, але 03.06.2015, 04.06.2015, 05.06.2015, 06.06.2015, 07.06.2015, 08.06.2015 року не відбував громадські роботи без поважних причин, за що 08.06.2015 року йому винесене сьоме застереження у виді письмового попередження.
У своєму письмовому поясненні ОСОБА_4 зобов`язався приступити до громадських робіт з 09.06.2015 року, але 09.06.2015, 10.06.2015, 11.06.2015, 12.06.2015, 13.06.2015, 14.06.2015, 15.06.2015 року не відбував громадські роботи без поважних причин, за що 15.06.2015 року йому винесене восьме застереження у виді письмового попередження.
У своєму письмовому поясненні ОСОБА_4 зобов`язався приступити до громадських робіт з 16.06.2015 року, але 16.06.2015, 17.06.2015, 18.06.2015, 19.06.2015, 20.06.2015, 21.06.2015, 22.06.2015 року не відбував громадські роботи без поважних причин, за що 22.06.2015 року йому винесене дев`яте застереження у виді письмового попередження.
ОСОБА_4 не відбував громадські роботи з 23.06.2015 року по 15.07.2015 року включно без поважних причин, 06.07.2015 року без поважних причин не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, за що 15.07.2015 року йому винесене десяте застереження у виді письмового попередження.
Таким чином, ОСОБА_4 умисно, без поважних причин ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, до яких він був засуджений за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2015 року.
Станом на 23.09.2015 року ОСОБА_4 зі 120 годин громадських робіт має відпрацьованих 104 години. Невідбутий строк складає 16 годин громадських робіт.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що в квітні 2015 року декілька разів ходив на роботи, але потім в нього боліла нога і він до травня 2015 року на роботи не з`являвся. При цьому за медичною допомогою він нікуди не звертався. В подальшому він не приступив до виконання призначеного покарання, оскільки був зайнятий на тимчасових заробітках щоб забезпечити свої побутові потреби. Його багато разів попереджали в кримінально-виконавчій інспекції про необхідність відбути призначене за вироком суду покарання, а також про те, що за ухилення від відбування громадських робіт передбачена кримінальна відповідальність, але він до цього віднісся несерйозно. В теперішній час усвідомлює, що порушив вимоги закону, розкаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, офіційно не працює, стійких соціальних зв`язків не має, за місцем проживання характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 177 КпАП України, має дві незаняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді арешту, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, враховуючи те, що злочин, за який в теперішній час засуджується ОСОБА_4 , він скоїв в період відбування покарання у виді громадських робіт, тому відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України з розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, за сукупністю вироків до знову призначеного покарання необхідно повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2015 року у виді 16 годин громадських робіт.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, на теперішній час відсутні підстави для його обрання.
Відомості про речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, засудженому ОСОБА_4 за сукупністю вироків до знову призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2015 року у виді 16 годин громадських робіт, и остаточно визначити до відбування покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 2 (два) дні.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого та доставки до відповідної виправної установи управління Державної пенітенціарної служи України в Донецькій області доручити Костянтинівському МВ ГУМВС України в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя