Дата документу 28.10.2015

Справа № 334/3356/15-к
Провадження № 1-кп/334/303/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000884 по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яценки Решетилівського району Полтавської області, не працюючого, без освіти, неодруженого, не маючого місця постійного проживання та реєстрації, тимчасово перебував за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)15.09.1998 року Цюрупинським районним судом Херсонської області, за ст.ст. 140 ч. 2, 17 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК України, до трьох років позбавлення волі. Звільнений 03.09.1999 року по амністії;

2)26.12.2000 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 212 КК України, до одного року і трьох місяців позбавлення волі. Звільнений 20.10.2001 року за відбуттям строку покарання;

3)22.09.2003 року Апеляційним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3 КК України, до чотирьох років позбавлення волі. Звільнений 27.02.2007 року за відбуттям строку покарання;

4)19.12.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 185 ч.3 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільнився 23.09.2011 року за відбуттям строку покарання,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Мукачеве Закарпатської області, не працюючого, без освіти, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України

встановив:
01.03.2015 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , знаходячись неподалік будинку № 2-А по вул. Щасливій в м. Запоріжжі, вступили між собою у попередню змову, направлену на заволодіння чужим майном. У якості об`єкта злочинного посягання ними був обраний раніше не знайомий ОСОБА_9 , 1952 року народження, який у той час проходив по вул. Музейній в м. Запоріжжі.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, у змові між собою, почали переслідувати ОСОБА_9 , та біля будинку № 4 по вул. Музейній в м. Запоріжжі, напали на потерпілого. ОСОБА_5 наніс йому удар рукою в потиличну частину голови, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на землю обличчям до низу. Після цього ОСОБА_10 наніс потерпілому ще один удар в потиличну частину голови, від чого ОСОБА_11 втратив свідомість. Таким чином, до потерпілого було застосовано насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я. Внаслідок розбійного нападу діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та крововиливу у лівій тім`яно-потиличній області, які згідно висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР № 790 від 01.03.2015 року, у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна в області правої кисті, в області правого ліктьового суглоба, у потерпілого ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вказані ушкодження утворилися внаслідок дії тупого (тупих) предметів. Давність утворень не суперечать строку, що вказав потерпілий. ОСОБА_9 спричинено не менше трьох травматичних впливів.

Потім ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , здолавши опір потерпілого, відкрито заволоділи сумкою ОСОБА_9 , вартістю 200 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung SGH-E 250» вартістю 530 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна», на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 40 гривень, мобільний телефон «Nokia 2135» вартістю 300 гривень, мобільний телефон «Samsung SGH-X 140» вартістю 550 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна», на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 50 гривень, посвідчення ветерана праці, пенсійне посвідчення, чотири посвідчення допуску до електроробіт на його ім`я, декілька газет загальною вартістю 20 гривень, індикаторний показник напруги вартістю 200 гривень, лампи накалювання у кількості 5 штук, загальною вартістю 25 гривень, грошові кошти у розмірі 200 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2 115 гривень.

Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з вищевказаним майном втекли з місця вчинення злочину.

Дії ОСОБА_10 і ОСОБА_5 кваліфікуються за ст. 187 ч.2 КК України, як умисний, вчинений з корисливих мотивів, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачені вину свою фактично не визнали, під час досудового та судового слідства неодноразово змінювали показання, оговорюючи один одного, заперечували обставини застосування насильства щодо потерпілого, заявляли, що потерпілий ОСОБА_9 та опитані свідки дають неправдиві показання.

Вина обвинувачених повністю підтверджена дослідженими в судовому засідання доказами:

поясненнями потерпілого ОСОБА_9 про те, що 01 березня 2015 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, він йшов додому з роботи. Неподалік від будинку АДРЕСА_3 його окликнули раніше йому не знайомі обвинувачені. Наздогнавши його, ОСОБА_5 наніс йому удар в потилицю якимсь скляним предметом, вірогідно пляшкою. Коли він впав ниць, нападники почали видирати з його рук сумку з майном, вимагаючи віддати золото. В цей час по вулиці їхав чоловік на скутері. Коли потерпілий почав кричати, ОСОБА_10 сильно вдарив його в потилицю. Від цього удару потерпілий втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то побачив, що обвинувачені з його сумкою перелазять через огорожу на територію школи-інтернату №4;

заявою потерпілого про злочин, кількість і вартість майна, яким заволоділи обвинувачені.

Свої пояснення потерпілий ОСОБА_9 підтвердив при одночасних допитах з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а також впевнено упізнав їх при здійсненні відповідних слідчих дій, як осіб, що вчинили на нього розбійний напад.

В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 останній вказав місце розбійного нападу, який вчинили обвинувачені, та в деталях пояснив дії кожного з них.

Показання потерпілого не протирічать встановленим обставинам злочину і дослідженим доказам, є послідовними та незмінними, тому у суду немає жодних підстав вважити їх неправдивими.

Вина обвинувачених також підтверджується:

поясненнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про обставини затримання обвинувачених через нетривалий час після вчинення злочину, виявлення у обвинувачених трьох мобільних телефонів, які належали потерпілому, та знайдення у місці, яке вказали обвинувачені, залишеної сумки з майном та документами потерпілого;

поясненнями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були понятими при здійсненні слідчих дій і підтвердили дані, що містяться у відповідних процесуальних документах;

поясненнями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які охороняли територію школи-інтернату №4 та звернули увагу на обвинувачених, коли ті перелізли через огорожу з боку вул.. Музейної, маючи при собі сумку, а потім втекли в напрямку АДРЕСА_4 . Через нетривалий час до них звернувся потерпілий, який повідомив, що став жертвою розбійного нападу і скаржився на погане самопочуття;

поясненнями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про те, що потерпілий ОСОБА_9 повідомив їх про обставини нападу на нього безпосередньо після його вчинення і вони вжили заходів для встановлення осіб, які скоїли вказаний злочин. У потерпілого були тілесні ушкодження на голові, порваний та забруднений одяг;

висновками судово-медичного експерта № 790 та 790-Д про характер, локалізацію та ступінь тяжкості спричинених потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Свої висновки експерт ОСОБА_22 підтвердила в судовому засіданні, давши аргументовані та детальні відповіді на всі питання сторін обвинувачення та захисту;

протоколами оглядів місця події, під час яких ОСОБА_10 та ОСОБА_5 визнали наявність у них трьох мобільних телефонів, які належали потерпілому ОСОБА_9 , вказали місце вчинення злочину, а також місце на території міської лікарні №9, де вони залишили сумку потерпілого з документами і малоцінним майном;

протоколами впізнання обвинувачених;

протоколами одночасного допиту, в ході яких потерпілий ОСОБА_9 детально пояснював обставини вчиненого на нього розбійного нападу та дії кожного з обвинувачених;

протоколами огляду належного потерпілому майна та документів, які були вилучені у обвинувачених, а також знайдені при огляді місць злочину;

речовими доказами,

висновком судово-психіатричної експертизи №426 від 13.07.2015 року про обмежену осудність ОСОБА_5 , який виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності з порушенням поведінки. На момент вчення злочину обмежено міг віддавати звіт своїм діям і керувати нами.

Заяви захисників обвинувачених про те, що письмові докази по справі були здобуті з порушенням права обвинувачених на захист, слід розцінити як безпідставні, оскільки слідчі дії, зокрема - слідчий експеримент, одночасний допит осіб та інші, здійснювались за участю захисників, і під час досудового слідства у встановленому порядку не оскаржувались.

При визначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - часткове сприяння органам досудового слідства, вчинення злочину вперше. Враховуючи виявлену обмежену осудність ОСОБА_5 , суд вважає можливим призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

У діях обвинуваченого ОСОБА_10 не вбачається обставин, які могли б пом`якшити йому покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочину, оскільки ОСОБА_10 чотири рази судимий за вчинення умисних злочинів, судимості не погашені і не зняті.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеню тяжкості злочину, характеристики обвинувачених, суд вважає можливим і необхідним призначити кожному з обвинувачених покарання у вигляді позбавлення волі.

Заявлений цивільний позов доведений в судовому засідання та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, та призначити йому покарання - дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати з 02 березня 2015 року.

Запобіжний захід обрати засудженому ОСОБА_10 утримання під вартою до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати з 02 березня 2015 року.

Запобіжний захід обрати засудженому ОСОБА_5 утримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази залишити у потерпілого за належністю.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 солідарно: матеріальну шкоду в розмірі 8325 гривень, моральну шкоду в сумі 20000 гривень, витрати на правову допомогу 3200 гривень.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1