АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1566/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 перебувала на лікуванні з приводу психічного захворювання, однак під час досудового розслідування органом досудового розслідування не було встановлено стан осудності обвинуваченої ОСОБА_8 на час вчинення нею інкримінованого злочину.
Обвинувачена ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду до суду не з`явилась та про причини свого неприбуття апеляційному суду не повідомила, а тому колегія суддів, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у її відсутність.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
При цьому, суд постановляючи рішення зобов`язаний керуватися вимогами ст. 370 КПК України, яка визначає, що судове рішення наряду з іншими вимогами, повинно бути вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд повинен чітко навести підстави з яких він вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та викласти ці мотиви таким чином, щоб можливо було зрозуміти, які саме недоліки допущено прокурором та що їх виправлення надасть суду можливість призначити справу до розгляду.
Проте вказаних вимог закону під час постановлення ухвали суд в повному обсязі не дотримався.
Так, підстави для повернення обвинувального акта, зазначені в ухвалі суду, не відповідають вимогам кримінального-процесуального закону, на що правильно звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд в ухвалі послався на те, що під час досудового розслідування органом досудового розслідування не було встановлено стан осудності обвинуваченої ОСОБА_8 на час вчинення нею інкримінованого злочину.
Проте, зазначений висновок суду суперечить вимогам ст. 314 КПК України, оскільки даною нормою не передбачена можливість повернення обвинувального акта прокурору з наведених підстав, а підставами для цього є виключно невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України або відсутність визначених законом додатків до нього.
Ті обставини, що під час підготовчого судового засідання було встановлено, що ОСОБА_8 перебувала на лікуванні з приводу психічного захворювання, не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки критерії прийнятності обвинувального акту, викладені у ст. 291 КПК України, і будь-яких інших застережень зазначена норма закону не містить.
Що стосується посилань в ухвалі суду на положення ст. 503 КПК України, якою регламентуються підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру то слід зазначити, що дана норма застосовується в разі встановлення відповідних підстав саме під час досудового розслідування, а не під час підготовчого судового засідання.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд, повернувши обвинувальний акт прокурору, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Печерського районного суду м. Києва скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема, частиною 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Наряду з іншими відомостями, які передбачені ч. 2 вказаної статті, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте ці вимоги закону, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, належним чином виконані не були, що свідчить про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, колегія суддів визнає правильним висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті по епізоду таємного викрадення ОСОБА_9 03 жовтня 2014 року чужого майна із автомобіля «Вольво» відсутні належні відомості про належність та назву викраденого відеореєстратора, що є безпосереднім порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити відомості щодо виду заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Проте, як убачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у ньому відсутні будь-які відомості про вид заходу забезпечення кримінального провадження який застосовувався щодо ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, як і відсутні відомості про його не застосування.
Переконливих доводів, із зазначенням у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, та обґрунтування такої позиції, в апеляційній скарзі прокурора не наведено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України, оскільки наведені в ухвалі суду недоліки є істотними та не дають підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та скасування ухвали суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_12