Справа № 642/ 7815/15 к
Провадження № 1 кп/642/611/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, без визначеного місця проживання, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз 19.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 шести місяців позбавлення волі, звільнився з місця позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння злочинів проти власності, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті на не погашені, повторно скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_6 , 9 липня 2015 року, приблизно о 08 годині 25 хвилин, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, біля будинку №148/2, погодився на прохання потерпілої ОСОБА_8 допомогти їй розміняти купюру номіналом 500 грн. на більш дрібні. Після отримання грошових коштів в сумі 500 грн., ОСОБА_6 недобросовісно використовуючи довіру збоку потерпілої, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, імітуючи намагання розміняти грошову купюру, залишив чекати ОСОБА_8 на вищевказаному місці, а сам з отриманими коштами зник, розпорядившись ними у власних цілях, чим спричинив збитки потерпілій у сумі 500 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що він 9 липня 2015 року, приблизно о 08.30 годині, знаходячись біля банкомату у м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, побачив раніше незнайому йому потерпілу - інваліда ОСОБА_9 , яка знаходилася у колясці для інвалідів, котра попросила його зняти кошти з її картки у банкомату. Він погодився. Банкомат видав грошові кошти в розмірі 500 гривень однією купюрою. Потерпіла попросила його розміняти цю купюру на дрібніші. Взявши купюру номіналом 500 гривень він з нею зник. В подальшому гроші він витратив на придбання їжі, оскільки був голодним.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, скоїв шахрайство, вчинене повторно, а тому ці його дії кваліфікує за ст.190 ч.2 КК України .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога з діагнозами: органічне захворювання ЦНС, легка розумова відсталість з психопатізацією особистості, та синдром залежності від алкоголю з січня 2015 року, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, є інвалідом 3-ї групи, проживає з матір`ю, яка є дитиною війни та має ряд тяжких хвороб, характеризується посередньо, згідно висновку судово- психіатричного експерта № 744 від 27.08.2015 р. у теперішній час признаків психозу не виявляє, а виявляє легку розумову відсталість, синдром залежності від алкоголю. Може розуміти свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, міг розуміти свої дію та керувати ними. У застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, наявність інвалідності 3-ї групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає .

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 повинен нести покарання у виді позбавлення волі але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації, оскільки , на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.

В ході досудового розслідування у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов в розмірі 300 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь представника потерпілої ОСОБА_4 .

Речових доказів та процесуальних витрат на залучення експерта по кримінальному провадженню не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 ( одного ) року 9 ( дев`яти ) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 ( один ) рік 6 ( шість ) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в указаний орган .

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь представника потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 300 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1