Справа № 1-76/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Р.В.Ралець

при секретарі В.Б.Пилипчук,

за участю прокурора І.П. Зайчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, розлучений, раніше не судимий.

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2009 року о 22 годині ОСОБА_1. перебуваючи в приміщенні хірургічного відділення Дубенської міської лікарні, що знаходиться по вул. Львівська, 51, керуючись корисливими спонуканнями, вирішив скоїти корисливий злочин.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1, проходячи по коридору хірургічного відділення помітив на столі медичного посту мобільний телефон "Нокіа N 72", вартістю 609 грн., 34 коп., що належав ОСОБА_2, якого вирішив таємно викрасти. Скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, ОСОБА_1 таємно викрав вказаний мобільний телефон, якого положив в кишеню куртки, після чого вийшов з приміщення лікарні, перевівши тим самим викрадений телефон в своє протиправне володіння.

В подальшому ОСОБА_1 викрадений мобільний наступного дня продав за 200 гривень, а виручені кошти використав на власні потреби.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_3 віталійович вину у вчиненому злочині визнав повністю та дав показання, що 14 жовтня 2009 року у вечірню пору він зайшов до свого знайомого, який на той час знаходився в хірургічному відділенні Дубенської міської лікарні. Повертаючись назад додому, він проходив по коридору відділення, де на столі побачив мобільний телефон, який вирішив викрасти. Скориставшись тим, що в той момент не було поблизу власника телефону та сторонніх осіб, він забрав даний телефон. На наступний день продав телефон своєму знайомому ОСОБА_4 за 200 гривень. повідомивши останньому, що даний телефон належить його батькові.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, згідно показів потерпілої , даних на досудовому слідстві вбачається, що 14 жовтня 2009 року вона заступила на чергування в хірургічне відділення Дубенської міської лікарні, де працює на посаді палатної медсестри. Біля 22 години вона зайшла в палату до хворого ОСОБА_5, в якого був відвідувач ОСОБА_1 Останнього вона попросила, щоб він залишив палату, так як час для відвідування хворих закінчився, що він і зробив. Після проведення всіх необхідних процедур вона повернулася на пост і виявила, що її мобільний телефон відсутній .Після чого вона зрозуміла, що його міг викрасти ОСОБА_1, коли проходив мимо поста. В подальшому вона зателефонувала в міліцію і повідомила про крадіжку.

На даний час претензй до підсудного не має. Цивільний позов заявляти не буде, оскільки примирився з ОСОБА_6

Враховуючи повне визнання вини підсудним у вчиненні злочину, суд вважає за недоцільне дослідження у повному обсязі доказів по матеріалах справи окрім характеризуючих даних на підсудного у відповідності до ст. 299 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах підсудного з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій підсудного. Останньому розяснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості при поданні апеляційної скарги на вирок суду посилатися на ті обставини справи та докази які в судовому засіданні не досліджувалися.

Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії підсудного ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного є повне визнання вини, щире каяття у скоєному та сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного по справі не виявлено

Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_1 у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його підсудний.

При призначенні виду та міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винної. З урахуванням позитивних характеристик підсудної, пом"якшуючих покарання обставин, щирого каяття та сприянні у розкритті злочину, того що є особою пенсійного віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що перевиховання підсудної можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324,327 КПК України, суд,

З А СУ Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п"ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки ""Нокіа N 72", гарантійний талон та СІМ-картка мобільного оператора зв"язку ЮМС, що знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_2А- залишити в користуванні останньої.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :