Справа № 2518/1-40/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2518/1-40/11

ВИРОК

Іменем України

04 квітня 2011 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Шляхова В. І.,

за участю секретаря Нерус Н. І.,

прокурора Софієнка В. В.,

потерпілої ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2, неповнолітніх підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4, законних представників неповноітніх підсудних ОСОБА_5, ОСОБА_6,

захисника підсудних, - адвоката ОСОБА_7

та представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ріпки кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, призовника, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 Російської Федерації, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, призовника, дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянин України, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, допризовника, дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Вечором 04 лютого 2011 року, заздалегідь домовившись про спільне вчинення кваліфікованої крадіжки, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, розробили єдиний план досягнення мети незаконного заволодіння чужим майном, на реалізацію якого, приблизно о 21 годині, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийшли в с. Шумани Ріпкинського району Чернігівської області, де витягнувши зовнішнє та розбивши внітрішнє віконне скло, через віконний пройом проникли в будинок № 29 на вул. Широка, звідки таємно викрали металеві складові пічного опалення будинку, та перемістили їх до околиці с. Шумани, куди за спільним планом ОСОБА_4 приїхав кінними саньми, після чого разом перевезли викрадене - 2 дверцят топки груби вартістю 27,65 грн. кожна, 2 дверцят піддувала груби, вартістю 22,75 грн. кожна, пічну плиту з двома конфорками, вартістю 83,30 грн., колосник, гратчастий вартістю 18,90 грн., 2 заслінки димоходу, вартістю 32 грн. 20 коп. кожна, заслінку з печі, вартістю 15,05 грн. та конфорку пічної плити, вартістю 15 грн., чим заподіяли матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_1 на загальну суму 297 гривень 45 копійок.

В судовому засіданні вину за предявленим обвинуваченням підсудні визнали повністю та, допитані окремо, докладно і послідовно розповіли про обставини ними вчиненого. ОСОБА_2 показав суду, що з друзями збирав металобрухт щоб заробити гроші. В його пошуках прийшли в с. Шумани. Пройшли по вулицях села і вирішили, що одна хата нежила, але ще не розікрадена, тому домовились наступного вечора з неї позабирати металеві предмети, що знайдуть. Наступного вечора знову зустрілися в с. Павлівка, ОСОБА_3 взяв з собою санчата. Вирішили що санчат буде замало, тому домовилися що ОСОБА_4 буде вдома чекати їх телефонного дзвінка, а потім кінними саньми приїде в с. Шумани звідки перевезуть викрадене. Він з ОСОБА_3 дісталися с. Шумани, зайшли на подвіря визначеної ними разом хати й через вікно залізли всередину, де з грубок та печі повитягували все чавунне приладдя, яке повикидували через вікно на подвіря. Коли вибралися з хати, то поскладали викрадене в мішок і він зателефонував ОСОБА_4 щоб той приїхав. Санчатами відтягли викрадене на околицю села, де їх вже чекав ОСОБА_4 Викрадене і санчата кінними саньми відвезли в с. Павлівку. Брухт сховали та розійшлися. Метал здати у брухт не встигли, бо були викриті міліцією. На їх вимогу видав викрадене. Про вчинене жалкує.

ОСОБА_3 зазначив, що повідомлене ОСОБА_2 відповідає дійсності. Намір обікрасти будинок у них виник після того, як вони не змогли в нежилих хатах с. Шумани знайти метал на брухт. Ця хата була ціла, тож там повинні були залишитися металеві вироби. При цьому ніхто ніякого тиску друг на друга не чинив, це їх спільна домовленість. ОСОБА_4 знав що саме з цієї хати вони вчинять крадіжку, він з ними не ходив, бо швидше викрадене привезти конем, ніж тягти санчатами. В судових дебатах попросив вибачення у потерпілої та запевнив про припинення асоціальної поведінки на майбутнє.

ОСОБА_4 підтвердив, що розумів про те, що його друзі викрадуть металеві вироби з будинку потерпілої. Він з ними не пішов, бо домовилися що викрадене перевезуть кінними саньми, тому чекав друзів вдома, а коли зателефонував ОСОБА_2, запряг в сані кобилу «Розетту», що належить його бабусі та приїхав в с. Шумани, а щоб його не побачили мешканці або з автомобілів, підїхав до околиці села зі сторони поля. Через декілька хвилин, приблизно о 23 годині, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 притягли санчата. Викрадене та санчата відвезли в с. Павлівка. Санчата ОСОБА_3 забрав додому, а викрадене сховали. Коли був викликаний міліцією, відверто розповів про вчинене. Жалкує, що не відмовив друзів від вчинення злочину й из ними вчинив злочин. Просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_1 повідомила, що будинок в с. Шумани їй дістався у спадок. Влітку вона постійно там живе, а після закінчення городнього періоду догляд за будинком здійснюється періодично, - її чоловік раз на 1,5 2 місяці їздить «ганяти мишей». 06. 02. 2011 р. зранку чоловік поїхав в с. Шумани звідки зателефонував, що з будинку вчинено крадіжку і про це він повідомив до міліції. Коли приїхала, то виявила, що з приладів пічного опалення будинку викрадені чавунні складові. В подальшому були виявлені крадії. На її думку це порядні молодики, вони викрадене повернули , привели прилади пічного опалення будинку і вікно в належний стан, просили в неї вибачення і вона їм пробачила та примирилися з ними. Жодних претензій до них не має. Ці хлопці молоді, тому просить щоб суд їх простив.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що 06. 02. 2011 р. приїхав з м. Чернігова, де проживає з дружиною, «ганяти мишей»в спадковому будинку дружини в с. Шумани та виявив що з будинку через вікно вчинена крадіжка. Від сусіда телефоном повідомив про злочин до РВ УМВС і дружині. Після приїзду дружини і міліції разом зайшли в будинок, де був безлад, оскільки з приладів пічного опалення було повиривано чавунні комплектуючі.

Матір неповнолітнього підсудного ОСОБА_4, - ОСОБА_10, допитана як свідок, суду показала, що син є другою, меншою дитиною в сімї, спадковість не обтяжена, син працьовитий не тільки для сімї а й для її підопічних, адже вона працює соціальним працівником, постійно фізичною працею допомагає й іншим односельцям які звертаються по допомогу. Усі підсудні друзі з дитинства й мають позитивний нахил у відноснах між собою та оточуючими. На думку свідка син вчинив злочин з наміру мати «кишенькові»кошти, адже, наскільки дозволяють їх з батьком прибутки, більшість вільних коштів витрачається за для задоволення потреб дитини. У дитини хронічно хворі ноги, етиміологію захворювання лікарі досі не визначили, з цього приводу були безпідставні зауваження вчителя фізкультури про те що син намагається уникнути кросу, адже у нього справді болять ноги. В 2010 році у сина був струс головного мозку, що на його психічний стан не вплинуло та тривалий час медиками постійно фіксуються серцеві кольки. За вчинене син тяжко переживає, запевнює її що це була прикра помилка й в майбутньому він не вчинить жодного злочину або прояву асоціальної поведінки. Вважає що сімя спроможна самостійно виправити поведінку сина без втручання державних органів шляхом кримінального переслідування за те що мало місце. Наявність дорослих що негативно впливали на виховання та розвиток дитини, заперечує.

Як свідок законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 - ОСОБА_5 показав суду, що ОСОБА_3 є молодшою дитиною з двох дітей їх сімї. Через два роки після його народження мати ОСОБА_11 психічно захворіла, це захворювання виявилося невиліковним, тому вихованням сина він займався самостійно й про особливості спадковості зі сторони матері нічого повідомити не може. З трирічного віку дитина привчалася до праці, адже влітку він працює комбайнером та увесь цей час дитина проводить з ним. ОСОБА_12 (підсудних по справі) знає з дитинства, характеризує їх тільки позитивно, вважає що ці друзі впливали на сина позитивно. Жодних скарг на поведінку сина від односельців і вчителів не надходило. Дитина психічно та фізично здорова. Внаслідок відвертої тривалої бесіди з сином він впевнений про щире розкаяння ОСОБА_12. Він дійсно зробив належні висновки, а вчинене потягне недопущення будь яких асоціальних проявів ним в подальшому. Наявність дорослих що негативно впливали на виховання та розвиток дитини, заперечує.

Представник кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_8 пояснила, що відносно жодного з неповнолітніх підсудних в розпорядженні ОВС ніколи не було будь- якої офіційної або оперативної інформація негативного змісту, навпаки за наслідками службового розслідування встановлено що це порядні підлітки, які припустилися помилки й саме кримінальне переслідування є достатнім для їх виправлення.

Письмово представник служби у справах дітей Ріпкинської РДА просив суд призначити неповнолітнім покарання по за межами визначеними санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

З досліджених судом письмових доказів убачається, що проведеними оглядами місць події та виїмками зафіксована крадіжка металевого обладнання системи пічного опалення будинку № 29 на вул. Широка в с. Шумани, викрадене майно виявлене та вилучене у підсудного ОСОБА_2 й за його свідченням, яке не спростоване досудовим слідством, видане ним добровільно; у ОСОБА_3 санчата та рукавички, а за місцем проживання ОСОБА_4 - належні ОСОБА_13 кобила і кінні сані (а.с. 45-46, 51-54, 58 59). Вартість викраденого визначена внаслідок експертного дослідження, висновки якого є науково обгрунтованими і не викликають сумнівів у суду, і застосуванням вартості аналогічної продукції, яка сторонами не оспорюється (а.с. 84-87, 92). Викрадене та вилучене визнані речовими доказами і передані на відповідальне зберігання (а.с. 45-46, 51-54, 58 59). Підсудні сприяли слідству та про обставини вчиненного злочину розповіли і показали на місці під час проведених по справі відтворень (а.с. 6175), що не знайшло свого відображення в обвинувальному висновку як сприяння розкриттю злочину.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені судом докази у сукупності, суд знаходить, що дії кожного з підсудних належить кваліфікувати за ч 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, що було повязане з проникненням до житла. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 винні у вчиненні інкримінованого злочину та підлягають покаранню за вчинене.

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину. Обставинами, що помякшують покарання кожного із підсудних суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілою, добровільне відшкодування збитків, покарання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 також помякшують,- вчинення злочину в неповнолітньому віці, те що вони попросили вибачення у потерпілої. Обставин, що обтяжують покарання, відносно жодного з підсудних по справі не встановлено.

Одночасно суд враховує молодий вік винних, те що вони вперше вчинили умисний тяжкий злочин і зібрані відомості що до їх осіб. З досліджених письмових доказів убачається, що ОСОБА_2 здобуває професійну освіту аграрного профілю, за місцями проживання і навчання характеризується виключно позитивно, неодружений, призовник з послабленим здоровям через захворювання нервової системи, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, може бути виправлений без ізоляції від суспільства (а.с. 116 124); ОСОБА_5 навчається, неодружений, призовник, через психічне захворювання матері фактично виріс у неповній сімї, дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку кримінальної міліції у справах дітей не перебуває, за місцем проживання і навчання характеризується виключно позитивно, шкідливих звичок не має та може бути виправлений без ізоляції від суспільства (а.с. 125 - 133); ОСОБА_4 навчається, неодружений, допризовник з послабленим здоровям через ряд захворювань, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку кримінальної міліції у справах дітей не перебуває, виріс в повній сімї, дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, за місцем проживання характеризується виключно позитивно а за місцем навчання- позитивно, курить, алкогольні напої не вживає і може бути виправлений без ізоляції від суспільства (а.с. 134 143).

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків з добровільним усуненням завданої пошкодженням майна шкоди, примирення з потерпілою помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням тільки позитивних відомостей про особу ОСОБА_2 є підставами для застосування до ОСОБА_2 ч. 1 ст. 69 КК України і переходу до іншого, більш мякого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, - громадських робіт.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків з добровільним усуненням завданої пошкодженням майна шкоди, примирення з потерпілою, вчинення злочину неповнолітнім, те що неповнолітні попросили вибачення у потерпілої, помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 і ОСОБА_4 злочину і у сукупності наявними позитивними відомостями про їхні особи, що викладені вище, думок потерпілої та представника служби в справах дітей, є підставами для застосування відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ч. 1 ст. 69 КК України і переходу до іншого, більш мякого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, - громадських робіт.

Обрані запобіжні заходи у виді підписки про невиїзд належить залишити без змін.

Речовими доказами (а.с. 45-46, 51-54, 58-59) належить розпорядитися у відповідності до ст. 81 КПК України. Судові витрати повязані з дослідженням речових доказів, їх розмір підтверджено належним розрахунком, їх належить покласти на засуджених в рівних частках (а.с. 85). Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

ОСОБА_2 запобіжний захід, до набрання вироком сили, залишити без змін, - підписка про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши йому покарання у виді 60 (шістидесяти) годин громадських робіт.

ОСОБА_3 запобіжний захід, до набрання вироком сили, залишити без змін, - підписка про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши йому покарання у виді 60 (шістидесяти) годин громадських робіт.

ОСОБА_4 запобіжний захід, до набрання вироком сили, залишити без змін, - підписка про невиїзд.

Речові докази, - фрагменти скла, рукавички що зберігаються в Ріпкинському РВ УМВС та санчата, що збегігаються у ОСОБА_3, - знищити (реквізити а.с. 51 -54); двоє дверцят топки груби, двоє дверцят піддувала груби, плита чавунна з 2-ма конфорками, колосник, дві заслінки димоходу, заслінка з печі, одна конфорка з печі, що зберігаються власником, залишити в розпорядженні ОСОБА_1 (реквізити а.с. 45-46); кобилу «Розетту»з саньми кінними, що зберігаються власником,- залишити в розпорядженні ОСОБА_13 (реквізити а.с. 57-58).

На відшкодування понесених по справі судових витрат стягнути в доход держави з:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № не зазначено, 114 (сто чотирнадцять) грн. 66 коп.;

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний № не зазначено, 114 (сто чотирнадцять) грн. 66 коп.;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний № не зазначено, 114 (сто чотирнадцять) грн. 66 коп. (реквізити а.с. 85)

Цивільний позов не заявлено.

На вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Суддя В. І. Шляхов