Провадження № 11-сс/783/844/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю скаржника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.11.2015 року, -

в с т а н о в и л а :
02 листопада 2015 року ОСОБА_6 звернулася до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 від 10.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002819, внесеного до ЄРДР 11.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року у задоволенні вищезгаданої скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що, дослідивши всі обставини кримінального провадження, у нього не виникло сумнівів у повноті, всебічності та неупередженості їх дослідження слідчим, що виносив постанову про закриття кримінального провадження. Висновки слідчого, на думку судді районного суду, відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 від 10.10.2015 року, а матеріали справи скерувати слідчому для продовження проведення досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог стверджує, що ухвала слідчого судді є неправомірною, безпідставною, незрозумілою, та такою, що створює умови порушення прямих конституційних прав та законних інтересів на захист, гарантованих Конституцією України.

Стверджує, що її думку суд не врахував, не вирішив цивільний позов та без об`єктивного розгляду доказів прийняв згадане рішення. Звертає увагу, що ухвала була ухвалена без присутності слідчого та процесуального прокурора. Також, покликається на те, що слідчим суддею порушено процесуальний термін розгляду скарги та створені умови судової тяганини.

Що стосується досудового розслідування, то вказує, що заподіяні їй злочином групою осіб матеріальні збитки та моральна шкода не встановлена і не відшкодована, не допитані ні підозрювані, ні свідки і умисно не заповнена графа особа, якій повідомлено про підозру. Акцентує увагу, що досудове розслідування умисно затягується слідчим та процесуальним прокурором всіма можливими способами.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію ОСОБА_6 на підтримання своєї апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Кожне кримінальне провадження, починаючи з внесення заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчуючи постановленням підсумкових рішень в суді, повинно бути зорієнтоване на повне і всебічне встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні передбачено ч. 1 ст. 91 КПК України. Обов`язок їх доказування кримінальний процесуальний закон в основному покладає на слідчого та прокурора.

Однак, дослідивши матеріали досудового розслідування, колегія суддів встановила, що слідством було проведено лише огляд місця події /а.с. 20-22/ та відібрано пояснення в гр. ОСОБА_8 /а.с. 23/.

Більше того, вивчаючи згадані пояснення гр. ОСОБА_8 , апеляційним судом було помічено, що з невідомих причин відсутній підпис уповноваженої особи, що проводила відібрання пояснень. Та, навіть незважаючи на це, колегія суддів вважає, що пояснення ОСОБА_8 в цілому не можна вважати доказом як такий, що передбачений кримінальним процесуальним законом.

Так, ст. 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 95 КПК України передбачено, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Тобто, відомості про відомі гр. ОСОБА_8 обставини у кримінальному провадженні слід було відбирати в ході його допиту.

Звідси, на переконання апеляційного суду, згаданих процесуальних дій не достатньо для повного і всебічного встановлення всіх обставин кримінального провадження.

З поданої апеляційної скарги, а також заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 09.06.2015 року вбачається, що про факт пошкодження майна повідомили їй певні особи - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Не зрозумілим є те, чому згадані особи не були допитані у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, в постанові про закриття провадження від 10.10.2015 року слідчий вказує, що у кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, передбачає шкоду у великих розмірах.

Знову ж таки, кримінальний процесуальний закон України передбачає, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, суму матеріальної шкоди не встановлено, що приводить апеляційний суд до переконання про необґрунтованість висновку слідчого про спричинення матеріальної шкоди меншої ніж передбачено об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Також, у поданій апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи скаргу, допустився ряду істотних кримінальних процесуальних порушень. Так, скаржник ОСОБА_6 стверджує, що судовий розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження проводився у відсутності прокурора та слідчого.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора під час розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не є перешкодою для розгляду скарги.

В засідання суду першої інстанції прокурор та слідчий не з`явилися, хоча повідомлялися, тому, слідчий суддя прийшов до правомірного висновку про можливість проведення розгляду без їх участі.

Також, ОСОБА_6 стверджує, що слідчий суддя не вирішив питання цивільного позову.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_6 не заявляла цивільний позов в даному кримінальному проваджені.

Тому, покликання апелянта в цій частині, на переконання колегії суддів апеляційного суду, є безпідставними.

В той же час вбачається, що слідчим суддею було порушено вимоги кримінального процесуального закону України щодо терміну розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, адже згідно ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Тому, з огляду на вищевказане, апеляційний суд не зміг прийти до переконання, що кримінальне провадження було всебічно та повно досліджено, а слідчим суддею прийнято рішення з дотриманням кримінального процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді та постанова про закриття кримінального провадження не можуть залишатись в силі та їх слід скасувати, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід частково задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження та постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області від 10.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002819 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0002819 направити у Галицький відділ поліції ГУНП у Львівській області для проведення досудового розслідування через Галицький районний суд м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4