Справа № 442/5130/15-к
Провадження № 1-кп/442/295/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001461 від 14.07.2015 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Далява Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 383 ч.1, 384 ч. 1 КК України,

з участю сторін:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.12.2014 року о 11 год 25 хв. перебуваючи по вул. Симоненка, 24 у м. Стебнику Львівської області в приміщені Стебницького МВМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 КК України, діючи умисно подав до органу досудового розслідування - Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказав завідома неправдиві відомості про скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме, те що 01.12.2014 року близько 23 год. 00 хв. по вул. Грушевського в м. Стебнику навпроти продуктового магазину «Резон» ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження в районі обличчя та голови і при цьому вихопив з його рук планшет марки «Jк-700».
В ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 17.12.2014 факт відкритого викрадення ОСОБА_5 майна ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження.
Крім цього, 02.12.2014 року ОСОБА_3 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, за ст. 384 КК України, у період часу з 13 год. 00 хв. по 13 год. 40 хв. під час допиту в якості потерпілого та в період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 40 хв. під час одночасного допиту потерпілого та свідка, під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002759 від 02.12.2014 року, маючи умисел на дачу завідомо неправдивих показань щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, дав слідчому СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області завідома неправдиві покази, про те, що 01.12.2014 року близько 23 год. 00 хв. по вул. Грушевського в м. Стебнику Львівської області навпроти продуктового магазину «Резон» ОСОБА_5 під час нанесення йому тілесних ушкоджень вирвав у нього з рук планшет після чого втік у напрямку продуктового магазину «Рукавичка».
Водночас в ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 17.12.2014 року факт відкритого викрадення ОСОБА_5 майна ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він 02.12.2014 року написав заяву в правоохоронні органи в якій вказав завідомо неправдиві відомості про скоєння ОСОБА_5 злочину. При цьому 02.12.2014 року під час його допиту як потерпілого він дав завідомо неправдиві показання про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин. У скоєному обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, а його обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження та вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, то суд, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позицій, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КК України, за згодою учасників кримінального провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України, оскільки він вчинив завідоме неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та дав завідомо неправдиві показання потерпілого .

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинах, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є, на думку суду, те, що ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не вбачає.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, враховує наслідки та обставини вчиненого, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, його характеризуючі дані.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання і звільнення його від відбування такого, надавши іспитовий строк тривалістю в один рік, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів передбачених за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 383 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;
за ч.1 ст. 384 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого більш суворим покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо на протязі визначеного іспитового строку, засуджений не вчинить нового злочину та виконає накладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1