612/521/15-к
1-кп/612/60/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилбичі Яворівського району Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
26.06.2015 року ОСОБА_5 , близько 15 годин 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 . Впевнившись у відсутності на території двору домоволодіння та в будинку потерпілого, поблизу сторонніх осіб, через хвіртку ОСОБА_5 пройшов до двору, де в заготовлені ним 2 мішки почав збирати металобрухт, який перебував на території двору так і в приміщенні сараю. Назбиравши таким чином, згідно акту зважування 84 кг. металобрухту, ОСОБА_5 виніс з території двору один мішок з металобрухтом, другий залишив на території двору. В цей час до двору на своєму автомобілі під`їхав потерпілий ОСОБА_7 . Побачивши його ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном не розпорядився, з причин, що не залежали від його волі, не виконавши при цьому усіх дій, які він вважав за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, оскільки один мішок з металобрухтом виніс з території двору і залишив, а другий залишив на території двору. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6855 від 08.07.2015 р., вартість 1 кг металобрухту на період 26.06.2015 складає 2,50 грн.. отже, загальна вартість майна, яке ОСОБА_5 намагався викрасти склала 210 гривень.
Крім того, 09.07.2015 близько 22 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшов до двору домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , яке належить його знайомому ОСОБА_8 , яке на даний час використовує гр. ОСОБА_4 , де переконавшись у відсутності в будинку та на території двору господарки, поблизу сторонніх осіб, з тильної сторони пройшов до приміщення літнього вигону, звідки, діючи повторно після скоєння кримінального правопорушення по епізоду від 26.06.2015 року, таємно викрав козеня породи «Горьківська», вагою 20 кг, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7054 від 23.07.2015 становить 500 гривень. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчинених ним діянь, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор, потерпіла та захисник не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у замаху на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 шляхом проникнення до приміщення, при цьому ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше 26.06.2015 року вчинив незакінчений замах на крадіжку, та які виразилися у таємному викрадені майна потерпілої ОСОБА_4 шляхом проникнення до приміщення, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення, вчинена повторно.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , відносяться до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з урахуванням положень ч. 3 ст. 15 КК України, та у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, незадовільно характеризується за місцем проживання, відсутність судимостей, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_5 , передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 84 кілограми металобрухту, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 - повернути останньому як власнику; козеня породи «Горьківська», яка знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 - повернути останній як власниці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
08 вересня 2015 року