Справа № 487/2742/15-к
Провадження № 1-кп/487/319/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000813 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Білгород-Дністровського району, с. Випасне, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.03.2009 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік; 17.05.2011 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі;05.12.2011 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 185, 4.2 ст. 186, ст. 70 ч.1,4 КК України до 4 років та 3 місяців позбавлення волі,28.12.2012 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.. 70, 70 ч.4 КК України до 4 років та 9 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання звільнений 24.07.2014;

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.02.2015 року, близько 20 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи по вул. Скороходова в м. Миколаєві, побачив ОСОБА_5 з сумкою в правій руці. В цей час у ОСОБА_4 винник злочинний намір на заволодіння чужим майном.
Реалізуючи злочинний намір на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 і, повною мірою розуміючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи біля будинку 58 по вул. Скороходова в м. Миколаєві відкрито, без застосування насильства, заволодів майном останньої, а саме: сумкою коричневого кольору в якій знаходився гаманець червоного кольору з грошовими коштами в сумі близько 700 гривень. Після чого, не реагуючи на вимоги ОСОБА_5 повернути її майно, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.
19.02.2015 року, близько 20 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи по вул. Скороходова в м. Миколаєві, побачив ОСОБА_6 з сумкою та поліетиленовим пакетом в правій руці. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_6 і, повною мірою розуміючи протиправність та спільну небезпечність своїх дій, відкрито, без застосування насильства, заволодів майном останньої, а саме: сумкою коричневого кольору в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг» модель «GT-C3322», імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 ; карта пам`яті на 1 ГБ, 200 гривень та паспорт ОСОБА_6 ; поліетиленовим пакетом в якому знаходилось 199 гривень, та гаманець. Після чого, не реагуючи на вимоги ОСОБА_6 повернути її майно, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1299 гривень.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , надані ним в судовому засіданні, який свою провину в скоєні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину вказані в обвинувальному акті. Матеріали кримінального провадження.

В скоєнні злочину ОСОБА_8 щиро покаявся.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_8 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна без застосування насильства, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів, також суд бере до уваги що ОСОБА_8 раніше судимий та притягуючись Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став та повторно скоїв кримінальне правопорушення.

Обставинами що пом`якшують покарання судом визнається визнання провини, щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ №1 не перебуває, на обліку МОНД не перебуває.

Таким чином, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливо виключно за умови ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років та 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання - 20 лютого 2015 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1