154/2795/15
1-кп/154/318/15
ВИРОК
іменем України
02 вересня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_5

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шевченкове, Броварського району,
Київської області, жительки
громадянки України, освіта середня, розлученої, не
працюючої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,-
в с т а н о в и в:
11 червня 2015 року, близько 19 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, відкрито викрала зі столу мобільний телефон марки «Samsung Е2121В» вартістю 223 гривні 33 копійки та встановлену у ньому карту пам`яті об`ємом 1 Gb, марки SanDisk вартістю 55 гривень, сім карту оператора стільникового зв`язку «Life» вартістю 15 гривень на якій знаходились грошові кошти у сумі 50 гривень, належні ОСОБА_4 , чим завдала потерпілому майнову шкоду на суму 343 гривні 33 копійки.
Під час досудового слідства, 25 серпня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження обвинувачена добровільно та в повному обсязі відшкодувала завдану шкоду потерпілому та принесла вибачення за спричинені незручності. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст. 186 КК України, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 1 ст. 186 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.
Судом з`ясовано, що обвинуваченій цілком зрозумілі її права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки їй зрозумілі.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Після наданих роз`яснень обвинувачена та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Прокурор просить затвердити угоду про примирення.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати покласти на обвинувачену. Цивільний позов не заявлено. Речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-
ухвалив:
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та обрати їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Процесуальні витрати покласти на обвинувачену. Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 306 грн. 90 коп.
Цивільний позов не заявлено. Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung Е2121В» - вважати повернутим його власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1