Справа № 454/2923/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/697/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Червонограда, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого: 25 серпня 2011 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.1 ст.164 КК України на 80 год. громадських робіт,

засуджено за ч.2 ст. 164 КК України на два роки обмеження волі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимий за злочин, передбачений ст. 164 КК України, в період з 25 серпня 2011 року по 01 жовтня 2014 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених постановою суду від 08 липня 1998 року.

Заборгованість за вказаний період складає 29706,05 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 покликається на те, що вирок необхідно скасувати та ухвалити новий, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання, оскільки суд першої інстанції допустив неповноту та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі винного.

Зазначає, що висновки суду, з приводу того, що ОСОБА_8 вчинив даний злочин, будучи раніше судимим, є неправильними, оскільки покарання, призначене ОСОБА_8 за ч.1 ст. 164 КК України вироком Сокальського районного суду Львівської області від 25 серпня 2011 року, було відбуте, що стверджується довідкою №10/КВ1/3-7/942, в якій зазначено, що останній 25 листопада 2011 року був знятий з обліку Кримінально-виконавчої інспекції Сокальського району у зв`язку з відбуттям покарання та станом на 13 травня 2015 року на обліку не перебуває.

А тому вважає, що не врахування вимог ст. 89 КК України, вплинуло на правильність кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, що в свою чергу погіршило становище ОСОБА_8 , як обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні.

Наголошує, що судом не було враховано той факт, що поза межами виконавчого провадження по стягненні аліментів, ОСОБА_8 неодноразово матеріально допомагав своєму неповнолітньому сину. Про даний факт, він наголошував в ході судового розгляду даного кримінального провадження, проте до уваги судом це прийнято не було. На підтвердження даного факту, додаються копії квитанцій про переказ коштів на платіжну картку його неповнолітнього сина.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 перебуває у хороших, дружніх стосунках зі своїм сином, а застосування такого суворого виду покарання може негативно позначитись на їх стосунки, оскільки останній буде позбавлений можливості спілкування із власним батьком.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання, передбачене ч.1 ст. 164 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 164 КК України, визнав повністю, розкаявся у вчиненому та погодився на розгляд кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст. 349 КПК України (а.с.40).
Відтак, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо не врахування положень ст. 89 КК України та неправильної кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 164 КК України не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції згідно ч.2 ст. 394 КПК України.
Що стосується призначеного ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і не вбачає підстав для його пом`якшення.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сокальського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року відносно останнього без зміни.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4