Кримінальне провадження № 274/1095/15-к
Провадження №1-кп/0274/376/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

захисника. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.09.2014 року за №0000115, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будки, Олевського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого робітником у ПРАТ „Побут-Послуги, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.408 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину за наступних обставин.

17 вересня 2014 року, о 21 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст.17, 65, 67 Конституції України, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, без дозволу командування та поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності, та самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому ухиляється від проходження служби, проводить час на власний розсуд, обов`язки за посадою не виконує.

Вказані дії ОСОБА_6 , які виразились у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.408 ч.1 КК України.

28 вересня 2015 року в м. Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в рамках кримінального провадження щодо останнього за №0000115 від 19.09.2014 року, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.408 ч.1 КК України, щиро розкаявся, надав слідству зізнавальні покази а також погодився на призначення йому покарання за ст.408 ч.1 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, - у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 ствердив визнання вини у скоєнні інкримінованого діяння та заявив клопотання про затвердження судом укладеної угоди.

Прокурор укладену угоду також підтримав, вважає, що вона у повній мірі відповідає закону та підлягає затвердженню.

Захисник вважає, що укладена угода відповідає вимогам процесуального закону, а визначена у ній міра покарання є достатньою для забезпечення виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в рамках кримінального провадження щодо останнього за №0000115 від 19.09.2014 року, відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України.

Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ст.408 ч.1 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, є раніше не судимим, має сім`ю та неповнолітню дитину на утриманні, позитивно характеризується за місцем проживання, застосування до нього положень ст.69 КК України та перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.408 ч.1 КК України, а саме до покарання у виді штрафу, є обґрунтованим.

Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376, 474-475КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2015 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за №0000115 від 19.09.2014 року.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст.408 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням положень ст.69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, а саме у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1