Справа № 138/2918/15-к
Провадження №:1-кс/138/343/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2015 року м. Могилів-Подільський

Слідча суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання заступника начальника СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000873 від 06.11.2015,

ВСТАНОВИЛА:
20.11.2015 заступник начальника СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на нежитлове приміщення магазину, яке розташоване в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , на праві приватної власності.

Клопотання мотивовано тим, зокрема, що 06.11.2015, СВ Могилів-Подільського МВ УМВС розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України в кримінальному провадженні №0000873, відомості про яке внесено до ЄРДР за заявою ПАТ КБ "ПриватБанку" про те, що ОСОБА_6 спільно з працівниками ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ, шахрайським шляхом придбав права на майно що знаходилось в заставі ПАТ КБ "ПриватБанк"- не житлове приміщення, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.12.2007 між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_6 , зареєстрованим за адресую: АДРЕСА_2 була укладена кредитна угода №МКМП-257 та договір про видачу траншу №МКМП-257 відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 04.12.2011. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ ПриватБанк та позичальником був укладений договір іпотеки №МКМП-257/1 згідно з яким ОСОБА_6 надав ПАТ КБ ПриватБанк в іпотеку належне йому майно, а саме: нежитлове приміщення магазину загальною площею 225 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 573750 грн. 16.05.2008 ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,028 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана вище земельна ділянка знаходиться під нежитловим приміщення магазину який передано банку в іпотеку, однак щодо самої земельної ділянки окремий договір іпотеки не укладався.

В зв`язку з виниклою заборгованістю по кредиту банк в 2010 році подав позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2010 по справі 2-961/2010р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКМП-257 в розмірі 97063 долара США звернуто стягнення на нежитлове приміщення магазину загальною площею 225,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.01.2012 по справі №2/0418/1308/12 за позовом ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ТОВ УФА Верус , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 31.01.2012 на користь банку стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 102519,82 доларів США. Виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання в ВДВС Могилів-Подільського МУЮ.
21.10.2013 в межах виконавчого провадження з виконання рішення Кіровського районного суду Вінницької області від 20.01.2012 по справі №2/0418/1308/12 через прилюдні торги земельну ділянку загальною, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала боржнику ОСОБА_6 за 11016,00 грн. придбав ОСОБА_8 , але права власності на неї не реєстрував.
04.12.2013 на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2010 по справі 2-961/2010 був укладений договір купівлі-продажу між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_9 . За яким банк продав ОСОБА_9 нежитлове приміщення магазину загальною площею 225,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності на придбаний магазин відбулась 04.12.2013.
11.12.2013 ОСОБА_8 , дізнавшись про продажу банком приміщення магазину, зареєстрував своє право власності на земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку.
В 2013 році ОСОБА_8 заявив позов до ПАТ КБ ПРИВАТБАНК , ОСОБА_9 , треті особи ОСОБА_6 , приватний нотаріус Чернівецького нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення магазину. Під час розгляду справи представник ОСОБА_8 намагався домовитись з представником ОСОБА_9 щодо продажу земельної ділянки ОСОБА_9 , остання не погодилась на пропозицію представника ОСОБА_8 та пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_8 , ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування свідоцтво про право власності на земельну ділянку.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.11.2014 позов ОСОБА_8 задоволено визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення магазину між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_9 . Зустрічний позов ОСОБА_9 задоволено частково визнано недійсними результати прилюдних торгів та свідоцтво про право власності на земельну ділянку.
З метою стягнення заборгованості за кредитом, а також забезпечення накладення арештів на майно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було отримано рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2014 про стягнення з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь банку 63517,26 доларів США. Вказане рішення набрало законної сили та були виписані виконавчі листи, однак на стадії пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ два рази відмовляв в відкритті виконавчого провадження, що вплинуло на несвоєчасність накладення арешту на майно боржників і дало змогу ОСОБА_6 безперешкодно реалізувати предмет іпотеки - нежитлове приміщення магазину загальною площею 225,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В серпні 2015 ОСОБА_9 звернулася до банку із скаргою про те, що їй надійшла письмова заява від громадянина ОСОБА_5 про звільнення приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він на даний час є власником приміщення. Дані обставини вказують на те, що в процесі судових спорів ОСОБА_6 відчужив самостійно, без згоди банку та за сприянням посадових осіб ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ, заставне майно банку - приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 іншим особам, чим завдав банку майнової шкоди в розмірі 573750,00 грн.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що на праві приватної власності у ОСОБА_5 жителя АДРЕСА_3 , знаходиться нежитлове приміщення магазину по АДРЕСА_1 .

Перелік майна, що не підлягає конфіскації, є додатком до чинного Кримінального Кодексу України. Згідно даного переліку не підлягають конфіскації такі види майна та предмети, що належать засудженому на правах особистої власності чи є його часткою у спільній власності, необхідні для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні, серед яких зокрема житловий будинок з господарськими будівлями в сільській місцевості, якщо засуджений та його сім`я постійно в ньому проживають.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно яке є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Дане кримінальне правопорушення було спрямовано на нежитлове приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 своїми умисними діями порушив умови договору іпотеки №МКМП-257/1 здійснивши продаж магазину.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Додатково поясни суду, що ОСОБА_9 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_6 та начальника ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ про відшкодування шкоди в розмірі 1980000,00 грн., а також те, що об`єкт нерухомого майна, на який слідчий просить накласти арешт не функціонує, саме як об`єкт торгівлі.

Прокурор та власник майна - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені завчасно та належним чином, що в силу ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання з додатками, заслухавши думку та пояснення слідчого, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, клопотання відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.3, 4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно яке є предметом кримінального правопорушення та одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено, зокрема, на нерухоме майно.

Як слідує з витягу з ЄРДР по даному кримінальному провадженню, правова кваліфікація якого попередньо визначена за ч.4 ст. 190 КК України, предметом кримінального правопорушення (злочину) є об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення магазину, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення ще не оголошувалась жодній особі (а. с. 3).

Слідча суддя, враховуючи положення вказаних вище норм та зазначені вище обставини, достатність доказів та доведення слідчим в судовому засіданні необхідності арешту вказаного майна, оскільки на нього було спрямовано злочин, зважаючи також на положення ст. 174 КПК України, щодо порядку та підстав скасування арешту майна, на те, що це нерухоме майно, яке реально не вилучалось, а саме нежитлове приміщення магазину, з метою недопущення тяжких наслідків для його власника та згідно вимог ч.4 ст. 173 КПК України, до закінчення кримінального провадження, зважаючи на розумність і співрозмірність обмеження права власності, в частині права відчуження, завданням кримінального провадження, вважає, що необхідно накласти арешт на таке майно, заборонивши його відчужувати.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:
Накласти арешт на нежитлове приміщення магазину, яке розташоване в

АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , заборонивши його відчужувати.

Копію ухвали направити для відому слідчому, прокурору, ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_2 ), ПАТ КБ «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094).

Роз`яснити заінтересованим особам право на заявлення клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, згідно ст. 174 КПК України.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_11