Справа № 183/6631/15
№ 1-кп/183/811/15
В И Р О К
іменем України
16 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000749 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:
19 лютого 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 26-ПМ від 19 лютого 2015 року військовослужбовця за контрактом солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця парашутно-десантного взводу, парашутно-десантної роти, парашутно-десантного батальйону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 40-ПМ від 31.03.2015 року, солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду навідника-оператора 1 окремого парашутно-десантного батальйону, 1-ї роти, 2 взводу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
10 травня 2015 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту своєї Вітчизни, її незалежності територіальної цілісності та недоторканності, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
23 вересня 2015 року солдат ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого злочин було припинено.
Таким чином, 10 травня 2015 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин та не виконував обов`язки військової служби до 23 вересня 2015 року в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць.
Обвинувальний акт надійшов до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої під час досудового розслідування підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, прокурор та підозрюваний узгодили покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком 6 місяців з відбуванням покарання на гауптвахті.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди.
У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам Розділу VI КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою та його дії кваліфікуються як самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_5 з`явився із зізнанням, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем мешкання та служби характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 жовтня 2015 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту з триманням на гауптвахті строком 6 місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання з 24.09.2015 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_5 під вартою з 24.09.2015 року по 16.10.2015 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення копії вироку, лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1