У Х В А Л А

02.02.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, -

ВСТАНОВИВ:
У проваджені органу досудового розслідування Головного управління поліції в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000235, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 05 березня 2006 року, близько 10 години 55 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи належним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» модель «ML320», реєстраційний номер НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак « НОМЕР_2 »), рухався у складних метеорологічних погодних умовах під час сильного снігопаду, по засніженій автодорозі, з покриттям у вигляді колії та снігової каші, зі сторони міста Мукачеве у напрямку міста Львів.

Проїжджаючи ділянку дороги, що на відрізку кілометрового знаку 747 км. + 500 м. автодороги «М-06» сполученням «Київ-Чоп», неподалік населеного пункту с. Голубинне, Свалявського району, Закарпатської області, де дорога згідно дорожнього інформаційно-вказівного знаку 5.17.1. має дві смуги руху напрямком «Чоп-Київ» та одну в зустрічному напрямку, які на той час були вкриті мокрим снігом у вигляді снігової каші, на якій утворились колії від транспортних засобів, по од ній у кожному напрямку, а дорожня розмітка не проглядалася, водій ОСОБА_4 наблизившись з заді до невстановленого слідством вантажного автомобіля, який в той час рухався у колії, що на крайній лівій смузі руху у напрямку міста Львова, діючи в супереч вимог п.п. 2.3. б); 10.1.; 11.4.; 12.1.; 12.3.; 12.6. ґ); 13.1, 13.3, 14.2. в), г); 14.6. е) «Правил дорожнього руху України», проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, у складних дорожніх та погодних умовах, не забезпечив безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, рухаючись зі швидкістю 100-120 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість 90 км/год. на даній ділянці дороги, виїхав на зустрічну смугу руху та розпочав виконувати маневр обгону попереду рухаючогося по його смузі руху невстановленого транспортного засобу. Виконуючи таким чином маневр обгону по зустрічній смузі руху, по якій в той час зі сторони м.Київ у напрямку м. Мукачево рухався маршрутний автобус марки «NEOPLAN» модель «117», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сполученням «Київ-Хуст», під керуванням водієм ОСОБА_6 , водій ОСОБА_4 , не відмовився від виконання вказаного маневру, а навпаки продовжив рух та в силу різкої зміни швидкості призвів власний автомобіль до заносів та незначної втрати його керованості, внаслідок чого не зумів вчасно завершити маневр обгону та допустив зіткнення з маршрутним автобусом марки «NEOPLAN» модель «117» , реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_6 мав перевагу в русі та з моменту виникнення йому небезпеки для руху був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій маршрутного автобуса марки «NEOPLAN» модель «117», реєстраційний номер НОМЕР_3 гр. ОСОБА_6 , згідно висновків судово-медичної експертизи №100 від 10.04.2006р., та №20 від 16.02.06р., отримав тілесні ушкодження у вигляді рубців обличчя, слідів забійно-рваних ран, синців, підшкірних гематом лівої бокової поверхні н/з грудної клітки, живота, правої бокової поверхні живота, тазу, синців, саден правої гомілки, переломовивиху (черезацетабуляційного) правого кульшового суглобу, вправленого заднього вивиху гомілки з пошкодженням хрестоподібних зв`язок, травматичного шоку 2ст.,ІХС 1ст., гострого коронарного синдрому, кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби 2ст. ХСН Іст., які знаходяться у причинному зв`язку з отриманою ОСОБА_6 інвалідністю 2-ої групи. Дані тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП.

Згідно «Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, особливостей працевлаштування хворих та інвалідів», затверджених МОЗ України від 05.08.1998 року у ОСОБА_6 встановлено 30% втрати працездатності.

Дані тілесні ушкодження згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Пасажири маршрутного автобуса марки «NEOPLAN» модель «117», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , а саме:

- ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №37«а» від 07.04.06р., отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забійно-рваних ран, саден голови, відкритого оскольчатого, лінійного перелому кісток склепіння з переходом на основу черепа, субархноїдвльного крововиливу, забою головного мозку, закритих переломів 6,7,8, ребер зліва, забою легень, багатооскольчатого перелому кісток тазу, розриву лівого крижовоздухвинного зчленування, закритого перелому шийки лівого стегна, неповного травматичного відчленувагння лівого передпліччя у в/з, відкритого багатооскольчатого перелому обох кісток правої гомілки, забійно-рваних ран промежини, калитки, правого стегна, саден тазу, нижніх кінцівок.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, тазу, кінцівок, які супроводжувались множинними пошкодженнями органів, кінцівок, масивною зовнішньою, внутрішньою кровотечею та ускладнились травматичним шоком, що і явилось безпосередньою причиною його смерті. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок ДТП та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням його смерті.

- ОСОБА_8 , згідно висновків судово-медичної експертизи №29 від 13.04.2006р., та №21 від 16.02.07р., отримав тілесні у вигляді 5 подряпин чола справа, синця правої очної ямки, синця спинки носа, синця від середньої до нижньої третини правого плеча по внутрішньо-задньо-зовнішній поверхні, синця у ділянці грудного м`язу справа, синця задньої поверхні правого стегна, синця задньої поверхні лівого стегна, смуги осадження передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки, садна тильної поверхні лівої стопи, забійно-рваної рани передньої поверхні правого колінного суглобу, з-х саден верхньої третини передньої поверхні правої гомілки, сповільненого консолідованого перелому шийки правого стегна, хронічного посттравматичного гнійного артриту правого кульшового суглобу в стадії загострення. Постравматичноїпередньо-латеральної нестабільності лівого колінного суглобу середнього ступеня, стану після пластики ПХЗ, постравматичного парезу м/гомілоквогонерва з грубим парезом стопи зліва, консолідованого перелому зовнішньої кісточки зліва, вираженого порушення функції ходи, які знаходяться у причинному зв`язку з отриманою ОСОБА_8 інвалідністю 1-шої групи. Дані тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП. Згідно «Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, особливостей працевлаштування хворих та інвалідів», затверджених МОЗ України від 05.08.1998 року у ОСОБА_8 встановлено 80% втрати працездатності. Дані тілесні ушкодження згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень.

Крім цього, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «ML320», реєстраційний номер НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак « НОМЕР_2 ») під керуванням водія ОСОБА_4 а саме:

- ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 05.10.2006 р., отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, закритого перелому лівої плечової кістки без зміщення, які знаходяться у прямому причиненому зв`язку з ДТП та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

- ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 28 від 30.03.2006 року отримала тілесні ушкодження у вигляді синця правої очної ямки, синця лівої очної ямки, синця верхньої третини передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки, ЗЧМТ, забою головного мозку важкого ступеня, втиснутого багато уламкового перелому лобної кістки, які є небезпечними для життя у момент спричинення. Дані тілесні ушкодження згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень.

- ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертиз №27 від 30.03.2006 року отримала тілесні ушкодження у вигляді синця правої очної ямки, синця правої молочної залози, синця лівого колінного суглоба, синця передньої поверхні поверхні середньої третини лівої гомілки, синця передньої поверхні середньої третини правої гомілки, синця тильної поверхні лівої стопи, синця внутрішньо-кісточкової ділянки правої стопи, синця підключичної ділянки справа, синця середньої третини внутрішньої поверхні лівого плеча, поєднаної травми, ВЧМТ, забій головного мозку середнього ступеня, перелому основи черепа, ЗТГК двобічного гемопневмоториксу, перелому 6-7-8 ребер зліва, які є небезпечними для життя. Дані тілесні ушкодження згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження характерні для даної дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди, яка мала місце 5.03.2006 року та знаходяться у причинному зв`язку з фактом даної ДТП.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог п.п. 2.3. 2.3. б); 10.1.; 11.4.; 12.1.; 12.3.; 12.6. ґ); 13.1, 13.3, 14.2. в), г); 14.6. е) Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, отриманням потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, та отриманням потерпілим ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинило смерть потерпілого, заподіяли тяжке тілесне ушкодження та спиричин6ило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

19 січня 2015 року органом досудового розслідування було складено повідомлення про підозру та у встановленому ст.ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру гр. ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Допитаний як підозрюваний гр. ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винним себе не визнав.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Мукачево, Закарпатської області, мешканець проживаючому в АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, приватний підприємець, раніше не судимий.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 05.03.2006, допитом ОСОБА_6 , допитом потерпілого ОСОБА_8 , допитом свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколом відтворення обстановки та обставин події зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_6 , висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 №37 «а» від 07.04.2006, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 №29 від 13.04.2006, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №100 від 10.04.2006, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №11 від 13.02.2007, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №96 від 05.10.2006, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 №28 від 30.03.2006, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_14 №27 від 30.03.2006, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 №21 від 16.02.2007, висновком судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «ML320», реєстраційний номер НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак «С С С») №16/2006 від 21.03.2006, висновком судової авто-технічної експертизи технічного стану автобуса марки «NEOPLAN» модель «117», реєстраційний номер НОМЕР_3 №15/2006 від 12.04.2006, висновком судової трасологічної експертизи № 163 від 26.05.2006, висновком судової авто-технічної експертизи №22/390 від 20.10.10, висновком судової авто-технічної експертизи №2027 від 07.02.14.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків даної пригоди, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту. З урахуванням викладеного орган досудових розслідувань звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Прокурор та слідчий підтримали зазначене клопотання.

Захисник підозрюваного просив суд відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки для запобігання ризикам, які зазначені стороною обвинувачення достатньо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.
В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків даної пригоди.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Проте, суду не надано жодного доказу, що підозрюваний ОСОБА_4 протягом дев`яти років доки триває досудове розслідування кримінального провадження, будь яким чином переховувався від слідства, ухилявся від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливав на свідків даної пригоди.

Тобто фактично органом досудового розслідування не доведено суду недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що наявна обґрунтована підозра про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, а саме: уродженець міста Мукачево, Закарпатської області; постійно проживає в АДРЕСА_1 , є громадянином України, має вищу освіту, одружений з 31.08.1974 року із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є пенсіонером за віком, раніше не судимий, за останнім місцем роботи характеризується з позитивної сторони, відсутнє повідомлення про підозру у вчиненні ним інших кримінальних правопорушень, пред`явлення цивільного позову на досудовому розслідуванні потерпілою ОСОБА_15 на суму 100 000 грн.

З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками зазначеним органом досудового розслідування, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання. Суд також вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування і прокурора, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 184-187, 193 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України.

Обрати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування і прокурора, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 .

Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня її винесення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1