Провадження 11-кп/792/512/15
Справа № 686/4006/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: КК України Доповідач Задворний
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2013 року за № 0001160, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 15 червня 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,-
визнано винним за ч. 1 ст. 122 КК України та звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
Цивільний позов на суму 150000 грн. моральної шкоди та 10000 грн. витрат на правову допомогу задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 10000 грн. моральної шкоди, а в решті позову відмовлено.
За вироком місцевого суду з урахуванням виправлення, внесеного до нього ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2015 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він близько 04 години 04 березня 2010 року неподалік вхідних дверей у сауну «Перлина» по АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс удар кулаком правої руки в ділянку правого ока потерпілому ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому орбітальної стінки решітчастого лабіринту справа, зливного крововиливу під конюнктиву зовнішнього кута правого ока, горизонтально направлених саден шкіри нижньої повіки правого ока та зовнішньої третини правої надбрівної ділянки, гострого правобічного післятравматичного гаймориту.
В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок місцевого суду в частині задоволення цивільного позову змінити та стягнути з ОСОБА_7 на його користь 150000 грн. моральної шкоди та 10000 грн. витрат на правову допомогу.
Вказує, що внаслідок побиття його обвинуваченим він отримав тілесні ушкодження, які на сьогоднішній день вплинули на його зорову здатність, він змушений був довгий час лікуватись із затратою на це своїх коштів та робочого часу. Оскільки він працює водієм, то ненормальне функціонування на даний час його правого ока завдає йому багато незручностей. Обвинувачений перед ним не вибачився, при зустрічах ображає, моральну шкоду не відшкодував і навіть не намагався її відшкодувати на протязі більше п`яти років.
Щодо невідшкодування витрат на правову допомогу, то вважає, що суд необґрунтовано відмовив йому з підстав ненадання прибуткових документів, хоча суду була надана довідка адвокатом ОСОБА_9 про те, що потерпілим йому сплачено 10000 гривень за надання правової допомоги.
Заслухавши: доповідь судді апеляційного суду; пояснення потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом і він є обгрунтованим та не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється і правильність звільнення ОСОБА_7 від покарання, на підставах, передбачених ст. 49 КК України.
Згідно п.3 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року, із відповідними змінами, „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції у повній мірі не дотримані. Так, при визначенні розміру моральної шкоди суд усупереч вимогам ст. 1167 ЦК України не в повній мірі врахував характеру вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та характеру страждань потерпілого ОСОБА_8 , пов`язаних з отриманими ним тілесними ушкодженнями, а також тривалість фізичних і моральних страждань ОСОБА_8 , настання негативних змін у його житті. У вироку не наведено переконливих мотивів прийнятого рішення про стягнення на користь потерпілого саме 10 000 грн., хоча потерпілий заявив позов на відшкодування йому моральної шкоди в значно більшому розмірі.

Як убачається з матеріалів провадження, в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, від яких він зазнавав фізичних і моральних страждань та на протязі тривалого часу лікувався.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність збільшення розміру стягнутої на користь потерпілого моральної шкоди до 50 000 гривень, оскільки саме така сума моральної шкоди буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості. І таке збільшення розміру моральної шкоди не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

У ч.ч. 1,3 ст. 124 КПК України виписано, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтвердженні процесуальні витрати.

Якщо суд апеляційної інстанції, не приймаючи рішення про новий судовий розгляд, змінить судове рішення або ухвале нове, він відповідно змінює розмір процесуальних витрат.

Не дивлячись на те, що в матеріалах кримінального провадження є необхідні документи, що свідчать про понесені потерпілим ОСОБА_8 витрати за надані послуги адвокатом ОСОБА_9 у сумі 10 000 гривень, а саме: додаткова угода до договору про правову допомогу від 23 вересня 2013 року про розмір оплати праці адвоката у розмірі 10 000 гривень, довідка від 18 березня 2015 року про отримання адвокатом ОСОБА_9 від потерпілого ОСОБА_8 10 000 грн. за правову допомогу, виписка з книги платника податку адвоката ОСОБА_9 (а.к.п. 11, 12, 21, 22, 23, 24, 144), суд першої інстанції необгрунтовано відмовив у задоволенні позову потерпілого про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн.

В п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України зазначено, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин вирок місцевого суду в частині відмови в стягненні з обвинуваченого витрат на правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 409, 418, 419, 426, 532 ч.4 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовільнити частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 15 червня 2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди змінити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 15 червня 2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині відмови в стягненні з нього витрат на правову допомогу скасувати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 10 000 (десять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.
В решті цей же вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2