"02" жовтня 2015 р. Справа № 363/4293/15-к
УХВАЛА
Іменем України
2 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши заяву про відвід судді у кримінальному провадженні № 0000058 щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366, ст. 340 КК України,

встановив:
прокурор заявив відвід головуючій судді ОСОБА_5 , посилаючись на розслідування щодо неї кримінального провадження за ч. 2 ст. 375 КК України в зв`язку з ухваленням нею рішень про притягнення до адміністративної відповідальності учасників «Революції гідності». В зв`язку з тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 опосередковано стосується зазначеного вище, а суддя ОСОБА_5 має відношення до прийняття рішень у справах учасників «Революції гідності», зазначене викликає сумнів у її об`єктивності при розгляді цієї справи.

Заслухавши прокурора на підтримання заяви, обвинуваченого, який проти цього заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Встановлено, що ті рапорти, підробка яких інкримінується обвинуваченому, не стали підставою для складання протоколів про адміністративне правопорушення, які в подальшому розглядалися суддею ОСОБА_5 .

Водночас суду не представлено доказів того, що суддя ОСОБА_5 ухвалювала рішення, які безпосередньо стосуються обставин вказаного кримінального провадження (ст. 91 КПК України).

Посилання на сам факт ухвалення суддею рішень в інших справах, які стосуються учасників акцій протесту під час «Революції гідності», з доводами про кримінальне розслідування цих обставин, упередженості судді в цій справі підтверджувати не може.

Такі доводи заяви, як і доводи про опосередкований зв`язок ґрунтуються лише на припущеннях, що не можуть бути покладенні в основу будь-якого судового рішення.

Такий підхід не може мати місце оскільки він також не ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, згідно яких суддя розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення і тільки стосовно особи обвинуваченого, а законом передбачено встановлення індивідуальної відповідальності особи.

Суд вважає, що сумніви в об`єктивності судді повинні бути дійсно ґрунтовними, конкретними й підтвердженими на основі фактів.

В суді не встановлено конкретні фактичні дані, які б свідчили про те, що суддя має в ній упередженість, зокрема, має особливе ставлення до цього кримінального провадження або, що суддя вже має свою думку щодо обставин цієї справи і при її розгляді буде пов`язана прийнятими нею рішеннями.

За таких обставин зі справи ніщо не говорить про те, що сторона обвинувачення в ній опинилася в менш вигідному положенні порівняно зі стороною захисту, а в судді заздалегідь склалася упереджена думка про невинуватість обвинуваченого.

Відтак, з мотивів висловлених у заяві не можна дійти висновку про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 , а тому в задоволенні цієї заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 75-81, 372 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні заявленого відводу судді ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя