Талалаївський районний суд Чернігівської області
Справа№1-81/10
В И Р О К

Іменем України

17 грудня 2010 року Талалаївський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді - Тіщенко Л.В.

при секретарі - Зірка В.П.

з участю прокурора Розенка Д.О.

потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В кінці травня 2010 року ОСОБА_3, з метою здійснення крадіжки, підїхав кінною підводою до недіючого сараю ферми ТОВ «Лисогір», навантажив на підводу 130 кілограм металобрухту, відвіз його за село і заховав в лісопосадці. Пізніше в цей же день відвіз викрадений металобрухт в с. Грабщина і здав його за 142 грн., виручені кошти витратив на придбання продуктів харчування.

12 липня 2010 року підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в робочому кабінеті завідуючого фермою ТОВ «Лисогір» ОСОБА_1, забрав з настінної полички його мобільний телефон «SAMSUNG X -100» разом з сім-картою оператора «Київстар», на рахунку якої було 27 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 212 грн. Викрадений телефон відвіз додому в с. Болотниця і користувався ним.

В середині серпня 2010 року у вечірній час ОСОБА_3, перебуваючи в с. Грабщина, з метою здійснення крадіжки, розбив вікно та зірвав металеві грати в будинку ОСОБА_2, що розташований по вул. Лісовій, 9, та проник всередину. З даного будинку підсудний викрав телевізор «Jinlipu» вартістю 600 грн., шерстяну ковдру вартістю 50 гривень, радіоприймач «MASON» вартістю 120 грн., прилад для вимірювання артеріального тиску «Microlife» вартістю 96 грн., настільний годинник «Atrix» вартістю 10 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 876 грн. Наступного дня підсудний частину викрадених речей шерстяну ковдру та прилад для вимірювання тиску - викинув у ставок, решту речей відніс до свого будинку в с. Болотниця.

18 серпня 2010 року близько 18.00 год. ОСОБА_3 в с. Грабщина з метою здійснення крадіжки зірвав навісний замок з вхідних дверей житлового будинку по вул. Лісовій, 11, що належить ОСОБА_4, проник до будинку та викрав звідти побутові речі електросамовар обємом 5л. вартістю 89 грн., столовий комплект ложок, виделок та ножів на 12 осіб вартістю 224 грн., пластикову миску обємом 10 л. вартістю 25 грн. та пляшку соняшникової олії вартістю 12 грн., спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 350 грн. Викрадені речі підсудний переніс до сусіднього будинку і в подальшому користувався ними у власних цілях.

14 вересня 2010 року ОСОБА_3, перебуваючи на території залізничного вокзалу ст. Талалаївка, викрав з-під південної стіни будівлі вокзалу спортивний велосипед марки «ARDIS», що належить ОСОБА_5, спричинивши потерпілій шкоду на суму 720 грн. Після цього він поїхав на даному велосипеді в напрямку с. Болотниця.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що працював на фермі ТОВ «Лисогір» і бачив, як біля одного із сараїв були складені металеві труби. Одного дня в кінці травня він зранку поїхав туди кінною підводою, навантажив труби і заховав в посадці. Пізніше в цей же день він здав дані труби і отримав за них кошти в сумі 142 гривні, які потратив. У липні 2010 року, коли на ферму повинні були завезти рідкий азот, завідуючий дав йому ключі від свого кабінету, щоб туди перенести бочку з азотом. В кабінеті завідуючого фермою підсудний побачив на поличці мобільний телефон, забрав його собі. В будинок ОСОБА_2 в с. Грабщина в середині серпня 2010 року він проник шляхом розбиття віконного скла і зривання грат із вікон. З цього будинку він викрав телевізор, радіоприймач, прилад для вимірювання тиску та настільний годинник. Дані речі він склав у ковдру, виніс із будинку, по дорозі додому ковдру та прилад для вимірювання тиску викинув у ставок, решту речей відніс додому. В сусідній будинок, що належить ОСОБА_4, підсудний проник також десь в середині серпня 2010 року шляхом зівання навісного замку на вхідних дверях. З даного будинку він викрав електросамовар, столовий набір ложок, виделок, ножів, пластикову миску та пляшку олії. Про те, що в цих будинках ніхто не проживає, підсудний знав. Потерпілу ОСОБА_2 він раз бачив і знав, що вона проживає і в Києві і в селі. Крадіжку велосипеда підсудний скоїв у вечірній час 14 вересня 2010 року після того, як його відпустили з Талалаївського РВ УМВС, де він перебував з приводу попередніх злочинів. Він прийшов на залізничний вокзал ст. Талалаївка і побачив на пероні під стіною вокзалу спортивний велосипед, а поскільки йому потрібно було повертатись додому в с. Болотниця, а до поїзда чекати ще довго, то він вирішив поїхати додому на даному велосипеді. В скоєних злочинах щиро розкаюється, просить суд суворо не карати. Частково речі, викрадені з будинків, та велосипед, потерпілим він повернув.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що він працює завідуючим фермою ТОВ «Лисогір» с. Довгалівка, а підсудний ОСОБА_3 працював там влітку. В липні 2010 року, коли потерпілого не було на роботі, а в цей день на ферму повинні були привезти зріджений азот, то він дав ключ від свого кабінету ОСОБА_3, щоб той допоміг розвантажити азот і занести до нього в кабінет. Наступного дня, коли прийшов на роботу, то помітив, що з полички зник його мобільний телефон «SAMSUNG X -100», Він запитав у ОСОБА_3 про телефон, але той відповів, що не знає, де він. Матеріальних претензій до підсудного він не має, цивільний позов заявляти не буде.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що вона проживає в м. Києві, а в с. Грабщина у неї є будинок, в якому вона проживає у весняно-літній період. Особисто підсудного вона не знає. У серпні 2010 року, коли вона в справах поїхала до м. Києва, їй зателефонували сусіди із с. Грабщина і повідомили, що в її будинку вибито вікна, викрадено речі. Коли вона приїхала в село, то побачила, що вікна були вибиті, грати з вікон зірвані, в будинку був безлад. Потім вона виявила, що з будинку було викрадено телевізор, радіоприймач, настільний годинник, прилад для вимірювання тиску та ковдра. Пізніше мати підсудного принесла їх частину речей, але телевізор та радіоприймач були в несправному стані. Матеріальних претензій до підсудного вона не має, цивільний позов заявляти не буде.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, в яких просять суд розглянути справу без їх участі, свої покази, дані на досудовому слідстві, підтримують, матеріальних претензій до підсудного вони не мають, цивільний позов заявляти не будуть. В судовому засіданні були оголошені їх показання, дані на досудовому слідстві, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчинених діяннях визнав повністю, суду дав показання, що вчиняв злочин саме при викладених обставинах, повністю погодився з усіма доказами у справі, що були зібрані в ході досудового слідства і підтверджують його вину в інкримінованих злочинах згідно предявленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не наказувати. Після розяснення йому суті обвинувачення за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України та змісту ст. 299 КПК України дав згоду на скорочене судове слідство.

Зясувавши правильність розуміння підсудним суті предявленого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, суд, за згодою потерпілих, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як підсудний не оспорює їх і його показання відповідають фактичним обставинам, а обмежився допитом підсудного, потерпілих, які зявились, оголошенням показів потерпілих, що не зявились в судове засідання, та вивченням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного.

Суд встановив, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Підсудному ОСОБА_3 розяснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини підсудного ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених: ч.2, 3 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Призначаючи покарання підсудному суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків, зявлення із зізнанням. За місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудному ОСОБА_3 є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку. Обтяжуюча обставина вчинення злочину повторно виключається із обвинувачення, так як вона є кваліфікуючою ознакою при кваліфікації вчинених злочинів за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та міри покарання, приймаючи до уваги такі обставини як те, що підсудний скоїв умисні тяжкі та середнього ступеню тяжкості злочини в період іспитового строку, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдані збитки, але в наявності є обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства, та не вбачає підстав для застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України. Таким чином суд вважає за можливе призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк за сукупністю вчинених ним злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, але за наявності чотирьох помякшуючих покарання обставин, не у максимальних межах санкцій статей обвинувачення, та часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яке на думку суду буде необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів по справі вирішити у відповідності зі ст. 81 КПК України.

Цивільні позови потерпілими по справі не заявлялись, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області і остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 14.09.2010 року.

Речові докази по справі мобільний телефон «SAMSUNG X -100» повернути власнику ОСОБА_1; велосипед «ARDIS» залишити у користуванні власника ОСОБА_5; телевізор «Jinlipu», радіоприймач «MASON», настільний годинник «Atrix» залишити у користуванні власника ОСОБА_2; столовий комплект ложок, виделок, ножів на 12 осіб, пластикову миску блакитного кольору обємом 10 л. повернути власнику ОСОБА_4; гужову повозку на гумовому ходу та кобилу вороної масті «Майка» залишити у користуванні власника ТОВ «Лисогір» с. Довгалівка Талалаївського району.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в СІЗО № 31.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 15 (пятнадцяти ) діб з моменту його проголошення.

Суддя Л.В.Тіщенко