Справа №592/8444/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/18/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Веселе Лозівського району, а жителя АДРЕСА_1 ,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком Апеляційного суду Харківської області від 21 жовтня 2005 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 9 КК України до 15 років позбавлення волі і початком строку відбування покарання є 9 травня 2005 року.

Згідно із судовим рішенням, 2 травня 2005 року ОСОБА_7 в селі Смирнівка Лозівського району Харківської області на грунті ревнощів, шляхом нанесення ножових поранень вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у шлюбі, та з метою полегшити вчинення вбивства ОСОБА_8 , вчинив умисне вбивство її матері ОСОБА_9 .

З 13 травня 2009 року ОСОБА_7 відбуває покарання в Сумській виправній колонії № 116 Управління ДПтС України в Сумській області.

1 вересня 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, оскільки він відбув дві третини покарання та вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 було відмовлено як такому, що на шлях виправлення не став.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 стверджує, що сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення, а судом в задоволенні його клопотання відмовлено необґрунтовано, просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми скасувати та ухвалити нову, якою його клопотання задовольнити, оскільки підстави для відмови в заміні невідбутої частини його покарання більш м`яким відсутні.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на ухвалу суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді про обставини провадження та зміст апеляційної скарги, думку прокурора про задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, при цьому засуджений повинен стати на шлях виправлення та відбути не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши матеріали особової справи засудженого дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної колонії, а також його наміри щодо залучення до суспільно - корисної праці.

Як вбачається з матеріалів особової справи та річних характеристик засудженого ОСОБА_7 , його поведінка під час відбування покарання носила ситуативний характер.

Так, згідно річної характеристики від 17 грудня 2006 року, затвердженої начальником Роменської виправної колонії № 56/, ОСОБА_7 характеризується посередньо, однак участі у виконанні робіт по благоустрою місць позбавлення волі не приймає, вину в скоєному ним злочині визнає частково, призначене покарання вважає надто суворим, та як висновок засуджений на шлях виправлення не став.

З характеристики за 2007 рік, затвердженої начальником Роменської виправної колонії № 56 та річної характеристики від 19 лютого 2009 року, затвердженої начальником Краснолуцької виправної колонії № 19 Луганської області вбачається, що поведінка засудженого ОСОБА_7 в цілому позитивна, але на шлях виправлення він не став.

Згідно з річною характеристикою від 19 травня 2010 року, затвердженої начальником Сумської виправної колонії № 116 засуджений ОСОБА_7 до праці ставиться в цілому задовільно, але виконує поставлені завдання з небажанням, участі в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, в особистості та характері засудженого залишається високий рівень суспільної небезпеки і як висновок, на шлях виправлення засуджений ОСОБА_7 не став.

За змістом характеристики від 13 травня 2012 року, затвердженої начальником установи - начальником арештного дому Сумської виправної колонії № 116 поведінка засудженого ОСОБА_7 в цілому є позитивною, він стає на шлях виправлення, однак участі в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає.

Згідно характеристики за 2013, 2014 та 2015 роки засуджений ОСОБА_7 стає на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, засудженій особі може бути замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, якщо протягом усього часу відбування покарання вона доведе, що дійсно стає на шлях виправлення, але за результатами дослідження особової справи засудженого останній змінив своє ставлення до відбування покарання лише перед настанням можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`якою.

Крім того, вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 2 384 грн 78 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн моральної шкоди, при цьому сам засуджений на виробництві колонії працевлаштований, про позов знає, але за весь час відбування покарання не вжив належних заходів стосовно відшкодування заподіяної шкоди, це свідчить про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про його виправлення є безпідставними, а рішення суду про відмову в заміні покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке є законним та обґрунтованим і передбачених законом підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 405, 406, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4