Справа №587/612/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/609/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 11 лютого 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Балка, Доманівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу за вироком суду від 20 лютого 2014 року за ч.2 ст.186, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до 2 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він не оспорюючи правильність кваліфікації своїх дій, вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі прийняв до уваги всі обставини, які пом`якшують покарання та призначив йому надто суворе покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено тримання під вартою, строк відбування покарання визначено рахувати з 27 липня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 768 грн. судових витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що при призначенні йому покарання суд не врахував, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, сприяв слідству у розкритті злочину, відшкодував потерпілій завдані збитки, у зв`язку з чим остання не має до нього жодних претензій. Також апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги, що він офіційно одружений та має неповнолітню дитину 2015 року народження, а також стан здоров`я його батьків, яким необхідна допомога.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_7 , 10 лютого 2015 року, близько 23 години, знаходячись на вул. Пролетарській в с. Миколаївка,Сумського району, діючи умисно, маючи намір на порушення недоторканості житла, всупереч волі власника ОСОБА_8 , шляхом пошкодження вікна, через вибитий отвір незаконно проник до її житлового будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілій, де ліг спати на ліжку у веранді, де й був викритий зранку потерпілою.

Наступного ранку, 11 лютого 2015 року, близько 6 год. 30 хв., ОСОБА_7 , прокинувшись від дій ОСОБА_8 , яка прибирала у веранді свого житлового будинку на АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном потерпілої, підійшов до неї, схопив за руку та штовхнув у будинок, завдавши їй фізичного болю і став вимагати в неї гроші. Таким чином, ОСОБА_7 повторно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось у завданні їй фізичного болю, заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 60 грн., чим спричинив потерпілій збитку на вказану суму.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.186 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого за також є вірною ч.1 ст.162, ч.2 ст.186 КК України і теж в апеляційній скарзі не заперечується.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання, то колегія суддів визнає, що вказані доводи не дають підстав для зміни вироку та пом`якшення ОСОБА_7 покарання, як фактично про це просить останній.

Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, ці вимоги закону судом дотримані в повному обсязі і обґрунтовано викладені у вироку, оскільки судом належним чином було враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставинами, що пом`якшують покарання визнано повне визнання вини, щире каяття у скоєному, наявність малолітньої дитини, обставин, які б обтяжували покарання встановлено не було.

Разом з тим суд, врахувавши обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які ОСОБА_7 посилається в апеляційній скарзі, призначив йому покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченому в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Зазначені обвинуваченим ОСОБА_7 в його апеляційній скарзі інші обставини те, що він одружений, має хворого батька та матір похилого віку, є єдиним помічником в сім`ї та до адміністративної відповідальності не притягувався, на переконання колегії суддів, стосуються особи обвинуваченого і не є такими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави застосувати ст. 69 КК України при призначенні покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі є необхідним й достатнім для його перевиховання та, враховуючи, що він вперто не бажає ставати на шлях виправлення, то і попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання несправедливим внаслідок суворості, немає.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 і задоволення, таким чином, поданої апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а подану обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4