Справа № 473/3098/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" жовтня 2015 р. Вознесенським міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Вознесенську клопотання слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області про застосування примусових заходів виховного характеру відносно до неповнолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, учня 10-го класу Вознесенської загальноосвітньої школи №2, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.12.2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного йому покрання строком на один рік;

в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2015 року народження приблизно о 19.00 год. в м. Вознесенську в парку неподалік від Вознесенської загальноосвітньої школи №8, між неповнолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 на підгрунті раптово виниклих неприязнених стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс два удари правою рукою в область обличчя та удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_9 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та синців і саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе в умисному спричинені ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не визнав та пояснив, що 29.05.2015 року на третьому мікрорайоні м. Вознесенська він гуляв з друзями: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . З ними були ще дві дівчини. Вони всі пили пиво та розважались. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_9 . Він вже був п`яний, вів себе зухвало, чіплявся до дівчат. На підґрунті поведінки ОСОБА_9 між ним, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 виникла сварка. В процес сварки вртурилась ОСОБА_13 . І ОСОБА_9 вдарив її ногою в голову. ОСОБА_12 впала, а ОСОБА_9 замахнувся на ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 вдарив двічі ОСОБА_9 рукою в обличчя та один раз ногою в обличчя. Після першого та другого ударів ОСОБА_9 падав, але знову підіймався. ОСОБА_9 впав і ОСОБА_14 підняв його та відвів до дому. Виним себе не визнає, так як вважає, що діяв з метою самозахисту.

Але, факт вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння підтверджується також зібранними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-- поясненнями неповнолітнього ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 29.05.2015 року до нього подзвонив ОСОБА_11 і запросив погуляти. ОСОБА_9 погодився і прийшов до гаражів, що біля восьмої школи. Там вже були ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ще дві дівчини. ОСОБА_9 вже випив спиртні напої і приніс ще пляшку коньяку, яку вони всі разом випили. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_9 посварився з ОСОБА_10 .В цю сварку втрутилась ОСОБА_12 . ОСОБА_9 хотів вдарити ОСОБА_10 ногою, але випадково вдарив ОСОБА_12 в живіт. ОСОБА_12 впала. Після чого до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_5 . Та кілька разів вдарив його рукою. ОСОБА_9 впав, а коли підіймався ОСОБА_5 вдарив його ще й ногою. Після чого ОСОБА_11 підняв його та відвів до дому

-- поясненнями свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що 29.05.2015 року біля 17.00 год. він пішов гуляти з ОСОБА_11 . До них приєднались ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ще дівчата та ОСОБА_15 . Вони всі вживали спиртні напої. Чм пив ОСОБА_5 свідок не бачив. ОСОБА_9 приставав до дівчат, вів себе зухвало. ОСОБА_10 . Пішов до магазину, а коли прийшов, то дізнався, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відбулась бійка. Більше нічого пояснити не може;

-- поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що 29.05.2015 року він разом з ОСОБА_10 біля 18.00 год пішли гуляти. Вони подзвонили ОСОБА_9 і запросили його приєднатись до них. ОСОБА_9 прийшов п`яний і вони купили ще коньяк. В цей момент прийшла ОСОБА_12 та ОСОБА_5 ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 випили кпляшку коньяку. ОСОБА_9 почав чіплятись до ОСОБА_5 і між ними встала ОСОБА_12 , щоб їх розборонити. ОСОБА_9 вдарик ОСОБА_12 ногою. ОСОБА_5 після цього вдарив ОСОБА_9 два рази кулаком в голову. ОСОБА_9 впав і тоді ОСОБА_5 . Вдарив його один раз ногою. Після того, як ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_12 він не замахувався на ОСОБА_5 , а тільки ображав його нецензурною лайкою. Після того, як ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 , останній встав, а ОСОБА_5 знову почав на нього кидатись битись, але ОСОБА_11 втримав його;

-- поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що на останній дзвоник 2015 року вони разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 гуляли. До них прийшов ОСОБА_9 і почав чіплятись до ОСОБА_10 . Між ними виникла сварка в яку втрутилась ОСОБА_12 і ОСОБА_9 вдарив її ногою. ОСОБА_12 впала і втратила свідомість. Бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вона не бачила;

-- висновком експерта №234 віл 02.06.2015 року згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, саден, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, струсу головного мозку, який відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дослідивши надані докази суд вважає, що винність ОСОБА_5 в спричинені умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_9 доведена в повному обсязі. Суд переконаний, що дії неповнолітнього ОСОБА_5 відповідають кваліфікаційним ознакам злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Доводи ОСОБА_5 та його захисника про те, що ОСОБА_5 діяв в стані необхідної оборони спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В судовому засіданні прокурор просив суд задовольнити клопотання та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька ОСОБА_7 строком на один рік.

Законний представник неповнолітнього, захисник, просять розгляд провадження за даним клопотаннням закрити, так як ОСОБА_5 діяв в стані необхідної оборони.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька ОСОБА_7 сроком на один рік.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Частиною 2 ст.97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України суд застосує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинили суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України підлягають особи, якій до вчинення злочину виповнилось шістнадцять років.

В судовому засіданні встановлено і це підтверджено матеріалами кримінального провадження, що ОСОБА_5 на момент скоєння злочину не досяг 16-річного віку.

Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За наданими суду характеристиками, довідками неповнолітній ОСОБА_5 характеризується позитивно, виховується в повній родині. Батьки створили належні умови для виховання та проживання ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусового заходу виховного характеру та його виду, суд приймає до уваги, що основною метою застосування заходів - є перевиховання дитини, відношення його до вчиненого діяння, та вважає достатнім для його виправлення застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька ОСОБА_7 сроком на один рік.

Під час судового розгляду представником неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_16 була надана позовна заява про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 моральної та матеріальної шкоди. Але враховуючи, що дана позовна заява була надана позивачем під час судового розгляду клопотання, тоді як відповідно до ч.1 ст.128 КПК України цивільний позов за кримінальним провадження особа має право подати до початку судового розгляду. Звідси, позов ОСОБА_16 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повинен бути залишений без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.498-501 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька ОСОБА_7 сроком на 1 (один) рік.

Позовну заяву ОСОБА_16 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенськимй міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1