справа №176/2402/15-к
провадження №1-в/176/447/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь, громадянина України, засудженого: - 16.08.2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 185 ч.1, 186 ч.3, 75 КК України до позбавлення волі на 4 роки з іспитовим строком на 1 рік; - 30.10.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на 4 роки 3 місяці,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 30.10.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на 4 роки 3 місяці.
Початок строку відбування покарання 30.10.2012 року, кінець строку відбування покарання 30.01.2017 року.
Засуджений ОСОБА_3 в заяві від 20.10.2015 року заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на відбуття більш як 2/3 частини строку відбування покарання та на положення ст. 81 КК України.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який заперечував проти клопотання, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який також заперечував проти задоволення клопотання, засудженого ОСОБА_3 вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_3 являється засуджений та відбуває покарання за тяжкі злочини, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України фактично відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про заохочення, що ОСОБА_3 з 08.11.2012 року утримувався в Дніпропетровському слідчому ізоляторі. За цей час режим утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав.
В Жовтоводській виправній колонії № 26 Дніпропетровської області продовжує відбувати покарання з 04.04.2013 року. На протязі часу відбування покарання в установі з самого початку засуджений приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», являвся працевлаштований, спочатку різноробочим бригади №70, потім різноробочим бригади №190, характеризувався добре, а потім незмінно позитивно, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці мав два заохочення від 10.02.2014 року та від 07.09.2015 року, жодних стягнень не мав.
В проміж часу з 23.06.2014 року по 26.01.2015 року відбував покарання у Дніпропетровській виправній колонії (№89), де одночасно проходив курс лікування від туберкульозу, у зв`язку з хворобою працевлаштований не був, до лікування ставився задовільно, вимоги лікарів виконував.
За загальною характеристикою не конфліктний, врівноважений, серед засуджених відділення вживається легко, до представників установи ввічливий, коректний, встановлених правил поведінки та розпорядку дня не порушував.
Підтримує зв`язок з родичами шляхом листування та побачень, зв`язком дорожить.
Оцінюючи у сукупності встановлені обставини, суд приходить до висновку вважати, що зазначені обставини доводять, що засуджений ОСОБА_3 такою своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що він змінився, довів своє виправлення, та як такий заслуговує на умовно дострокове звільнення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі задовольнити.
ОСОБА_3 звільнити умовно-достроково від відбування решти покарання, призначеного 30.10.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області у вигляді позбавлення волі на не відбутий строк 1 рік 02 місяці 21 день.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд.
Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.
Суддя: ОСОБА_1