Справа № 317/2348/15-к
Провадження № 1-кп/317/278/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
представника служби у справах дітей Запорізької РДА ОСОБА_5
представника СКМСД - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Токмак Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.07.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. 2, 304 ч. 1 КК України,
та неповнолітнього ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 3 курсу Запорізького професійного будівельного ліцею ДНЗ ЗПБЛ № 1, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 08 липня 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, запропонував своєму неповнолітньому братові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , викрасти майно з території будівельного складу приватного підприємства «АГРОФІРМА «РОСІЯ», який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Мар`ївка, вул. Українська, 1А. Діючи без розриву у часі, за попередньою змовою між собою та попередньо обумовленим розподілом ролей ОСОБА_7 та ОСОБА_9 шляхом вільного доступу, через неогороджену ділянку, проникли на територію будівельного складу за вищевказаною адресою.
Діючи відповідно до розробленого плану ОСОБА_7 та ОСОБА_9 знаходячись на території складу разом погрузили шестихвильовий шифер, в кількості 8-ми штук, вартістю 120 грн. за один лист, на загальну суму 960 грн., на заздалегідь підготовлену металеву тачку та вивезли за територію будівельного складу, тим самим отримали реальну змогу розпорядитись переліченим майном, тобто таємно викрали його.
Таким чином, згідно довідки про вартість викраденого майна ПП «АГРОФІРМА «РОСІЯ» завдано матеріальний збиток на загальну суму 960 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, достовірно знаючи про неповнолітній вік свого двоюрідного брата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запропонував останньому здійснити крадіжку, пообіцявши матеріальну вигоду, тим самим втягнув останнього у злочинну діяльність, яка проявилась в тому, що 08.07.2015 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з неповнолітнім ОСОБА_9 , знаходячись на території будівельного складу приватного підприємства «АГРОФІРМА «РОСІЯ», що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Мар`ївка, вул. Українська, 1А, таємно викрали майно вказаного підприємства, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 960 грн.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , його законного представника, представників служби у справах дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 та вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинувачених.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно в той день 08.07.2015 року ввечері він з братом ОСОБА_9 вирішили піти на звалище, що знаходиться за територією села, щоб знайти металолом, здати його, а гроші витратити на особисті потреби. Проходячи мимо приміщення хім. складу вони побачили складеними 8 штук шиферу. Він запропонував брату скоїти крадіжку цього шиферу та продати його. Згодившись, ОСОБА_9 прикотив з дому металеву тачку, на яку вони погрузили шифер та відвезли і продали його ОСОБА_10 за 240 грн.
Коли їх почала шукати міліція, то всі 8 штук шиферу були повернені власнику.
Він також пояснив, що знав про неповнолітній вік ОСОБА_9 , так як вони були братами, але запропонував йому скоїти крадіжку.
В скоєному розкаявся.
Будучи допитаним в ході судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 також повністю визнав свою вину, підтвердив пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та пояснив, що разом з останнім 08.07.2015 року ввечері скоїли крадіжку 8 штук шиферу, які знаходились біля одного з господарських приміщень в с. Мар`ївці та продали їх за 240 грн.
Також він підтвердив, що брат знав про його неповнолітній вік, але запропонував скоїти крадіжку.
В скоєному розкаявся.
Представник служби у справах дітей Запорізької РДА - ОСОБА_5 та представник СКМСД ОСОБА_6 - виходячи з оголошених в судовому засіданні даних про особу неповнолітнього обвинуваченого та складеного відносно нього звіту запропонували звільнити його від покарання із застосуванням до нього ст. 105 КК України з передачею на поруки матері.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 - охарактеризувала його з позитивної сторони, але пояснила, що бажає, щоб з нового навчального року син проживав в гуртожитку ліцею, де він навчається. Ця міра необхідна для віддалення його від підлітків, що проживають в селі і мають на сина вплив.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 також за ознакою скоєння злочину повторно і за ст. 304 ч. 1 КК України за ознаками: втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_7 скоїв злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 скоїв злочин середньої тяжкості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 судом не виявлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а ОСОБА_9 також вчинення ним злочину в неповнолітньому віці.
Крім того, ОСОБА_7 посередньо характеризується за місцем проживання, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 раніше не засуджувався, позитивно характеризується за місцем проживання, виховувався в неповній сім`ї, вони обоє повністю визнали себе винними, відшкодували шкоду, потерпілий не наполягає на їх строгому покаранні.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає можливим призначити їм покарання без позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, а неповнолітньому із застосуванням ст. 75, 104 КК України.
В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31.07.2015 року за ст. ст. 185 ч. ч. 1, 3, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки і до вказаного вироку вчинив вказаний вище злочин. При таких обставинах суд вважає необхідним застосувати відносно нього ст. 70 ч. 4 КК України.
Суд не згоджується з позицією обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника, представників служби у справах дітей Запорізької РДА та СКМСД про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 від покарання із застосуванням до нього ст. 105 КК України з передачею на поруки матері, так як законним представником неповнолітнього ОСОБА_8 в ході судового розгляду заявлено, що вона бажає, щоб з нового навчального року син проживав не з нею в с. Мар`ївці, а в гуртожитку ліцею ДНЗ ЗПБЛ № 1 в м. Запоріжжі, де він навчається. Ця міра необхідна для віддалення його від підлітків, що проживають в селі і мають на сина вплив. Крім того, вона пояснила, що її робота зв`язана з цілодобовим чергуванням у лікарні, тобто 7-8 діб на місяць вона сама не знаходиться вдома. Іншого графіку роботи у неї не передбачено.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ПП «АГРОФІРМА «РОСІЯ» складає 960 грн., але представником потерпілого цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, так як все викрадене їм повернено в ході досудового розслідування.
Речові докази 8 штук шести хвильового шиферу, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , необхідно повернути власнику - ПП «АГРОФІРМА «РОСІЯ».
Судових витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз у даному кримінальному провадженні нема.
Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_7 , неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 в ході досудового розслідування міра запобіжного заходу не обиралась, клопотання відносно цього в ході судового розгляду ніхто з учасників кримінального провадження не заявляв, суд за власною ініціативою не вирішує питання про обрання їм якогось виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України і призначити йому покарання:
за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,
за ст. 304 ч. 1 КК України у вигляді 3 ( трьох ) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким призначити засудженому ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 ( трьох ) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового приєднання покарання призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31.07.2015 року, яким він засуджений за ст. 185 ч. 1, 3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки остаточно засудженому ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 3 (трьох) років не скоїть нового злочину.
На підставі п. п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (одного) року не скоїть нового злочину.
На підставі п. п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу засудженим ОСОБА_7 , неповнолітньому ОСОБА_9 не обиралася.
Речові докази 8 штук шести хвильового шиферу, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , повернути власнику - ПП «АГРОФІРМА «РОСІЯ».
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1