ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4565/15-к
Провадження № 1-кп/210/131/16

"20" січня 2016 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровскої області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, раніше судимого:

1)19.09.2012 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України від відбуття основного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

2) 15.11.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України приєднано покарання за вироком 19.09.2012 року Бобровицького районного суду Чернігівської області і остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 02.04.2014 року. Вирок від 15.11.2013 року в частині покарання змінено на ч.2 ст.186 КК України з відбуттям покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі зі застосуванням ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання за вироком від 19.09.2012 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, перебуває в КВК Дніпропетровської області №80,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 23.08.2015 року близько о 11 год.00 хв., знаходячись в приміщенні локального сектору відділення СПС №16 КВК в Дніпропетровській області №80, розташованої по вулиці Шиферна, 3 на території Дзержинського району міста Кривого Рогу, де діючи умисно, маючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів передньої, верхньої та задніх стінок гайморових пазух з обох сторін, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1831 від 02.09.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день). Одразу після чого, засуджений ОСОБА_4 наніс не менше семи ударів стиснутими в кулак руками по обличчю та тулубу ОСОБА_5 , у зв`язку з чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, шиї, грудної клітини, передньої черевної стінки праворуч, лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1831 від 02.09.2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше ніж 6 днів.

Після чого, засуджений ОСОБА_4 виконав всі дії необхідні для доведення злочину до кінця, таким чином реалізував свій злочинний намір направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, в результаті з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, у зв`язку з чим завдав потерпілому ОСОБА_5 фізичний біль.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному розкаявся, заявив клопотання про розгляд кримінального провадження в порядку ст.. 349 ч.3 КПК України, без виклику в судове засідання потерпілого, свідків.
Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.
При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 і кваліфікує його дії по ст.125 ч.2 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, характеризується негативно.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Обставинами, що помякшують покарання в силу ст. 66 КК України, є повне визнання вини, щире каяття в скоєному.

Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, скоєння злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують і помякшують покарання і вважає не можливим його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства .
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий 15.11.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, суд вважає необхідним на підставі ст. 71 КК України до нового покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити покарання 1 ( один ) рік обмеження волі.

На підставі ст.. 72 ч.1 п.1 пп.«б» КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року і остаточно призначити до відбування 2 (два) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту прибуття ОСОБА_4 до УВП № 3- з 09.10.2015 року.
На підставі ст.. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час перебування в Київському СІЗО з 03.02.2013 року по 02.04.2014 року, а саме 1 рік 01 місяць 29 днів.
На підставі ст.. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час перебування в Криворізькій УВП № 3 (СІЗО м. Кривого Рогу ) за період з 09.10.2015 по день винесення вироку 20.01.2016 року, ( що становить 03 міс. 11 днів) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 06 місяців 22 дні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1