АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу, та
представника особи, яка
подала скаргу ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ______________________________________
Справа №11-сс/796/3411/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 .
Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
подали апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просять її скасувати, а матеріали справи повернути до суду першої інстанції для відкриття судового провадження та розгляду скарги по суті.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що, відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя відмовив заявникам у доступі та здійсненні справедливого правосуддя, гарантованого Законами України та Європейською Конвенцією «Про захист прав людини та основоположних свобод», та при цьому не врахував положення ч. 4 ст. 304 КПК України, які регламентують, що у відкритті провадження може бути відмовлено лише у випадку, якщо бездіяльність слідчого не підлягає оскарженню. Бездіяльність же слідчого, що оскаржена в даному випадку в судовому порядку, оскарженню підлягає відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, як така бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Крім того, судом не було витребувано і не досліджено письмових доказів кримінального провадження, які у повній мірі свідчать про достатність даних для залучення до кримінального провадження заявників потерпілими з приводу умисного ухилення винної особи від виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2012 року, яке є узаконеним вмотивованою ухвалою Апеляційного суду міста Києва.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, у тому числі, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно зі ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
При цьому, клопотання це письмове звернення з проханням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, визнанні за особою відповідного статусу, в т.ч. потерпілого, прав чи свобод тощо.
Слід вказати й про те, що, хоча КПК України і не встановлює чітких строків розгляду заяви особи про залучення її до провадження як потерпілого, а ст. 220 КПК України надає можливість на звернення до слідчого з клопотаннями особам, які мають вже певний процесуальний статус, то така існуюча правова невизначеність у строках отримання в даному випадку особою відомостей щодо результатів розгляду її заяви про залучення до провадження як потерпілого, що створює передумови для зловживання слідчим наданими йому можливостями та тривалого порушення прав учасників кримінальних процесуальних відносин, дає підстави для висновку, виходячи із загальних норм кримінального процесуального закону, щодо застосування при розгляді таких заяв положень ст. 220 КПК України, які зобов`язують слідчого розглянути подані клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав, а про результати розгляду повідомити особу, яка його заявила.
За змістом ст. 220 та ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, пов`язана з не розглядом заявлених клопотань, є предметом оскарження в суді, а тому слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Як визначено у ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Водночас, оскільки відповідно до положень ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, при цьому можливість направлення такої скарги для розгляду суду першої інстанції у такому випадку не передбачена, то апеляційна скарга ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3