11-кп/775/347/2015(м)
Категорія ч. 2 ст. 190 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першетравневого районного суду Донецької області від 8 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 8 липня 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, раніше судимий 12.01.2015 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст.ст. 304 ч.1; 185 ч. 2;70;75 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строкам на 3 роки, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 12 січня 2015 року у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі (з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі).

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 12 травня 2015 року приблизно о 13:40 години, маючи при собі заздалегідь придбану сувенірну купюру «200 гривень» та достовірно знаючи, що вона не є офіційним платіжним засобом, прийшов до кіоску з продажу тютюнових виробів ТОВ «Азовімперіал», який розташований в АДРЕСА_2 , де повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, надавши продавцю ОСОБА_8 для розрахунку вказану сувенірну грошову купюру, придбав цигарки «Парламент», вартістю 28,50 грн., отримавши від продавця здачу грошей у сумі 171,50 грн., спричинив потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 200 грн., оскільки в касі отриманих грошей з продажу товарів вона не мала і розрахувалася з ОСОБА_7 власними коштами.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, просить вирок скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції або змінити вирок в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 місяці.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд, призначаючи покарання, не врахував всі обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що він лише пожартував та бажав звернути увагу дівчини, яка йому сподобалась. Тому кримінальне правопорушення фактично не вчиняв. Крім того зазначає, що в ході судового розгляду не встановлено кому його діями була заподіяна шкода, чи є ОСОБА_8 потерпілою, чи вона лише реалізатор у кіоску, товар в якому належить його володільцю.

Разом з тим, просить врахувати його щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування, добровільне відшкодування заподіяної потерпілій шкоди, що він позитивно характеризується за місцем мешкання, працює, має на утриманні малолітню дитину та колишню дружину, матеріально допомагає батькам, тобто забезпечує усю родину, що буде неможливим при відбуванні покарання у місцях позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважає судове рішення законним, обґрунтованим і просить залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в шахрайстві, вчиненим шляхом обману, повторно, є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання, технічного носія інформації та вироку, судовий розгляд проведений відповідно до положень ч. З ст. 349 КПК України, згідно з якими суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Тому, за згодою учасників судового розгляду суд не досліджував докази щодо вказаних обставин. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, усі учасники судового розгляду у суді першої інстанції (у тому числі обвинувачений) позбавлені права на оскарження судового рішення в апеляційному порядку щодо фактичних обставин. Тому доводи обвинуваченого, наведені в апеляційній скарзі щодо не з`ясування судом процесуального статуту ОСОБА_8 , яка досудовим слідством визнана потерпілою, та відсутність в його діях складу шахрайства, колегією суддів не розглядалися.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував як тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, так і дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання і призначив покарання відповідно до вимог ст. 65 УК України.

При цьому, суд врахував, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, має неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд врахував його щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, а також, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, суд не знайшов підстав для призначення покарання у виді штрафу, або виправних робіт і обрав більш суворий вид покарання- обмеження волі, також передбачене санкцією ч. 2 ст. 190 КК України.

Апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що він допомагає колишній дружині, своїй дитині та батькам, тобто забезпечує усю родину, що буде неможливим при відбуванні покарання у місцях позбавлення волі, не ґрунтуються на законі. Більш того вони є неспроможними, оскільки він не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду будь яких відомостей про його працевлаштування та отримання доходів.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 немає. Призначене покарання є законним, справедливим і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальних порушень, що ставлять під сумнів дотримання судом норм кримінально-процесуального закону при призначенні ОСОБА_7 покарання, в матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛ ИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 08 липня 2015 року відносно нього залишити без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3