Справа № 438/833/15-к
Провадження №1-кп/438/96/2015
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акту

21 липня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олесько Буського району Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянина України, повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України надійшов до суду 25 червня 2015 року.

Ухвалою судді від 1 липня 2015 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження на 7 липня 2015 року.

Прокурор в судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту з додатками, оскільки в обвинувальному акті не встановлено конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, а зазначено лишень «земельна ділянка, що по АДРЕСА_1 . Крім цього, досудовим слідством встановлено час вчинення кримінального правопорушення, а саме 20 травня 2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 наніс удари потерпілій ОСОБА_5 . В той же час, відповідно реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено, що допит потерпілої ОСОБА_5 проведено 20.05.2015 року з 9 год.00хв до 9 год.25 хв., тобто ще до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

Клопотання захисника ОСОБА_7 підтримали інші учасники кримінального провадження, зокрема потерпіла ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_6 ..

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, відповідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Проте, як вбачається із обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 слідством не встановлено конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, а зазначено невстановлена земельна ділянка по АДРЕСА_1 , що суперечать вимогам ст.ст.91, 291 КПК України.

Далі, відповідно до ст. 291 ч.4 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування та ін. Відповідно реєстру матеріалів досудового розслідування допит потерпілої ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні проведено 20.05.2015 року з 9 год.00хв до 9 год.25 хв., що суперечить часу вчинення кримінального правопорушення, встановленому в обвинувальному акті, а саме 11 год. 20 травня 2015 року, що також свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.291 КПК України.

Крім того, статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, зокрема презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Статтею 17 Кодексу передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено і встановлено вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосуванням практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, як джерело права.

Зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.2008 року у справі «Хужин та інші проти Росії», від 10.12.2009 року ( остаточне 10.03.2010 року) у справі «Шагін проти України», яке звучить наступним чином «Суд повторює, що принцип презумпції невинуватості, закріплений в пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 Статті 6 (рішення у справі «Альне де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року).

Цей принцип не лише забороняє передчасне висловлювання думки самим судом про те, що особа, «яку обвинувачено у вчинені злочину», є винною, тоді як це ще не доведено відповідно до закону, а й поширюється на заяви, що їх роблять інші державні посадові особи стосовно проваджень що тривають, у кримінальних справах і які спонукають громадськість до думки про вину підозрюваного та визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом (достатньо мати - навіть за відсутності будь-якого формального висновку - певні підстави припускати, що відповідна посадова особа вважає обвинуваченого винним (рішення у справі «Бьомер проти Німеччини» від 03 жовтня |2002 року).

У цьому зв`язку Суд наголосив на тому, як важливо державним посадовим особам добирати слова, оприлюднюючи свої заяви ще до судового розгляду справи, порушеної проти особи, та визнання її винною в тому чи іншому злочині ( Рішення «Дактарас проти Литви») Таким чином, слід принципово розрізняти повідомлення про те, що когось лише підозрюють у вчиненні злочину, та чітку заяву, зроблену за відсутністю остаточного вироку про те, що особа вчинила злочин ( Рішення у справі «Ісмоїлов проти Росії» від 24 квітня 2008 року).

Таким чином, слідчий та прокурор, повідомивши ОСОБА_3 лише про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, порушили презумпцію невинуватості, оскільки в обвинувальному акті слідчий за погодженням з прокурором у стверджувальній формі зазначили, що ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, однак обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 судом не ухвалено. Таким чином слідчим та прокурором порушено вимоги п.2 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олесько Буського району Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянина України повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повернути старшому прокурору прокуратури м.Борислава ОСОБА_8 для усунення виявлених в ухвалі недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1