Провадження №1-кп/748/212/15
Єдиний унікальний № 748/2988/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0000010 від 16.01.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжик Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_1 , раніше судимого згідно вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року за ч.3 ст.407 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, перебуваючого на гауптвахті під арештом з 08.09.2015 року (строк закінчення покарання 08.12.2015 р.),

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта В НОМЕР_3 ) від 21.03.2014 року №56, відповідно до мобілізаційного плану, було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та призначено на посаду стірльця-зенітника 2 зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 .
У свою чергу солдат ОСОБА_4 грубо порушив встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, 25.12.2014 р. об 15 годині, з метою ухилитись від проходження служби незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 повернувшись до частини тільки 04.09.2015 року.
Самовільно залишивши розташування військової частини 25.12.2014 року ОСОБА_4 до 04.09.2015 року проводив час на власний розсуд перебуваючи у с. Жукотки Чернігівського району Чернігівської області.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.408 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходить військову службу за мобілізацією у АДРЕСА_2 , а 25 грудня 2014 року самовільно залишив військову службу та до 04.09.2015 року перебував за місцем реєстрації, оскільки не хотів служити.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбуває покарання та має непогашену судимість.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, застосувати до ОСОБА_4 положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді арешту, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин до відбуття покарання за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року про засудження його за ч.3 ст.407 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці (не відбуте покарання 23 дні арешту), то суд, керуючись приписами ст.71 КК України, рахує за необхідне повністю приєднати ОСОБА_4 не відбуту ним частину покарання за вказаним вироком суду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту на строк чотири місяці.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_4 за новим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року у виді 23 днів арешту, і остаточно призначити йому покарання у вигляді чотирьох місяців і двадцятитрьох днів арешту.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк перебування під арештом на гауптвахті з 08.09.2015 року

На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1