УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 26.09.2012 року Староміським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до громадських робіт строком на 240 годин; 24.05.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 389 ч. 2КК України до арешту строком на 3 місяці; 14.11.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ст. 70 ч. 4, 72 КК України поглинуто вирок Вінницького міського суду від 24.05.2013 року і призначено остаточну міру покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. 19.06.2014 року звільнений від відбування покарання згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію», за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що 27.12.2015 року приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись на території «Залізничного вокзалу», що по площі Героїв Сталінграду, 1 в м. Вінниці, помітили незнайомого раніше їм ОСОБА_7 , який заходив у приміщення туалету на вказаному вокзалі. Після чого, ОСОБА_4 вступив у злочинний зговір із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, керуючись жагою наживи, вони наздогнали ОСОБА_7 в туалеті вищевказаного вокзалу, діючи узгоджено, умисно, зненацька почали наносити ОСОБА_7 численні удари руками по голові і тулубу, чим завдали останньому фізичного болю. Після цього, зламавши нанесеними ударами волю ОСОБА_7 до опору, заволоділи його шкіряною сумкою з продуктами харчування та канцелярським ножем, мобільним телефоном марки «Самсунг 7262» з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 та «МТС Україна», мобільним телефоном марки «Нокіа 5228» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , дутою курткою (пуховик) темно-коричневого кольору в середині якої знаходився шкіряний гаманець з грошима в сумі 500 гривень та кредитною карткою «ПриватБанку» та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , які не представляють матеріальної цінності.
Після цього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на свій власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 186 ч. 2 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння вказаного кримінального правопорушення підтверджується заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 27.12.2015; протоколом огляду місця події від 27.12.2015; протоколом огляду місця події від 27.12.2015; протоколом огляду місця події від 27.12.2015; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.12.2015; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.12.2015; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.12.2015; протоколом огляду місця події від 28.12.2015; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.12.2015; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.12.2015; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.12.2015; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.12.2015; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 28.12.2015; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 28.12.2015; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 28.12.2015 та іншими матеріалами кримінального провадження.

28.12.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий вказав, що враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких і середньої тяжкості злочинів (крадіжок), законного джерела доходу не має, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , усвідомлюючи караність своїх дій та бажаючи уникнути відповідальності може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, про що свідчать його попередні судимості, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання за обставин, вказаних в ньому, просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив стосовно даного клопотання, просив застосувати до нього більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження №0008942 від 28.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється увчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, крім того прокурор в судовому засіданні довів, що ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту затримання строком шістдесят днів.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: