Справа № 639/8380/15-к
Провадж. № 1-м/639/2/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, видача якої запитується ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_5 на рішення (наказ) Міністерства юстиції України від 28.08.2015 року №1616/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Грузії, -

в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просив скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 28.08.2015 року №1616/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що зазначеним наказом було вирішено видати ОСОБА_4 до Грузії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого статтею 19, пунктом «а» частини третьої статті 109 (замах на умисне вбивство двох осіб) Кримінального кодексу Грузії. Проте, Міністерством юстиції України при прийнятті рішення не досліджувалися мотиви ОСОБА_4 щодо подання заяви про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Так, ОСОБА_4 звернув увагу на можливі переслідування його у Грузії за національним або релігійним мотивом, оскільки він є вірменом за національністю, а також прихожанином вірменської апостольської церкви. В той же час у Грузії минулого року траплялись притиснення вірмен даного віросповідання: вчинялися погроми на вірменських кладовищах та церквах, закривались вірменські школи тощо. Крім того, ОСОБА_4 подав заяву про надання громадянства України, яка до даного часу розглядається. Також ОСОБА_4 була подана заява до Європейського суду з прав людини за правилом 39 регламенту суду, однак судом не було прийнято остаточного рішення до даного часу. Екстрадиція ОСОБА_4 потягне за собою розлучення з дружиною, яка є громадянкою України та двома неповнолітніми дітьми - громадянами України, та буде негативно впливати на розслідування кримінального провадження за його заявою про нелюдське поводження та тортури під час та після затримання ОСОБА_4 невстановленими співробітниками міліції, а також може негативно вплинути на його стан здоров`я при авіаперельоті із України до Грузії. Крім того, адвокат посилався на те, що 29.07.2015 року ОСОБА_4 подав заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на яку 18.08.2015 року було направлено повідомлення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з посиланням на наказ №160, однак копія наказу вручена не була, що перешкоджає на належну реалізацію права на оскарження прийнятого рішення.
Адвокат ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги скарги, посилаючись на зазначене вище.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, посилаючись на відсутність підстав, що унеможливлювали прийняття рішення від 28.08.2015 року №1616/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , дослідивши надані до суду матеріали, приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що 29.05.2015 року працівниками УКР ГУ МВС України в Харківській області в порядку ст.ст.208, 582 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаумян Марнеулі Республіка Грузія, громадянина Грузії, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у міжнародному розшуку за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 19, п. «а» ч.3 ст.109 КК Грузії (замах на вбивство двох і більше осіб).
Так, постановою слідчого РУВС м. Марнеулі від 03.12.2007 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.19, п. «а» ч. 3 ст. 109 КК Грузії.
Наказом Марнеульського районного суду Грузії від 04.12.2007 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого РУВС м. Марнеулі від 04.12.2007 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2015 року до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб до 07.07.2015 року 18:30 год., а ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.07.2015 року стосовно ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт строком на 12 місяців до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Грузія.
Міністерством юстиції України отримано запит Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 19, п. «а» ч. 3 ст.109 КК Грузії (замах на вбивство двох і більше осіб).
Згідно зазначеного запиту на теперішній час кримінальна справа стосовно ОСОБА_4 за №31070560 знаходиться на розгляді в Марнеульському районному суді Грузії, а тому, в силу положень ч. 2 ст. 545 КПК України, Міністерство юстиції України є уповноваженим центральним органом щодо розгляду запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 .
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 Міністерством юстиції України в порядку ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Харківської області.
У ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_4 статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував, підстави вважати його громадянином України відсутні.
Відповідні медичні дані про неможливість етапування ОСОБА_4 відсутні.
Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає злочину, передбаченому ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року, терміни притягнення за ним до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , відповідно до ст. 49 КК України, ст. 71 КК Грузії, не сплинули.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15, ч.2 ст. 115 КК України не належать до військових злочинів і не носить політичного характеру.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 не надходили.
Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з правопорушенням, за яке вимагається його видача та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв`язку з цим самим правопорушенням.
Головною прокуратурою Міністерства юстиції Грузії гарантується, що у випадку видачі ОСОБА_4 , він без згоди Міністерства юстиції України не буде притягнутий до кримінальної відповідальності або засуджений за злочин, вчинений ним до видачі, а також не буде висланий, переданий або виданий третій державі. Він не буде піддаватися катуванням, жорстоким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження або покарання. Якщо буде потреба, ОСОБА_4 буде надано належне медичне лікування і медична допомога.
Крім того, Головна прокуратура Міністерства юстиції Грузії гарантує, що у випадку видачі ОСОБА_4 , йому будуть надані всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвокатів.
Запит про видачу ОСОБА_4 не має меті його переслідування за політичні переконання, а також у зв`язку з расовою приналежністю, віросповіданням або національністю.
Запит Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності і долучені до нього матеріали оформлені належним чином, відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, якими урегульовані відносини між Україною і Грузією з питань екстрадиції.
Наказом Міністра юстиції України ОСОБА_6 від 28.08.2015 року №1616/5 було вирішено: видати ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Грузії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого статтею 19, пунктом «а» частини третьої статті 109 (замах на умисне вбивство двох осіб) Кримінального кодексу Грузії.

Рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою (ч. 1 ст. 591 КПК України).
На теперішній час ОСОБА_4 тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПтС України в Харківській області №27, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, тобто в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо:
1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України;
2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України;
3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу;
4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію);
5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України;
6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Надаючи оцінку вимогам скарги, суд приходить до таких висновків.

Стосовно посилань адвоката ОСОБА_5 на можливе переслідування ОСОБА_4 у Грузії за національним або релігійним мотивами, то ці доводи є необґрунтованими, ґрунтуються лише на його припущеннях, не підтверджених належними доказами. При цьому, злочин, передбачений ст. 19, п. «а» ч. 3 ст. 109 КК Грузії (ч. 2 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 115 КК України) є злочином проти життя, а запит про видачу ОСОБА_4 не має меті його переслідування за політичні переконання, а також у зв`язку з расовою приналежністю, віросповіданням або національністю, що вбачається зі змісту самого запиту Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії.
Подача ОСОБА_4 . Президенту України заяви про визнання його громадянином України не перешкоджає прийняттю рішення про його видачу та фактичній видачі, оскільки цей факт не свідчить, що він є громадянином України. Більш того, той факт, що ОСОБА_4 не набув статусу громадянина України як на час прийняття оскаржуваного рішення, так і на момент розгляду даної скарги, визнається ОСОБА_4 та його захисником.
Також судовим розглядом встановлено, що згідно повідомлення ГУ ДМС України в Харківській області від 18.08.2015 року за №37 ОСОБА_4 було відмовлено у прийнятті його заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
З пояснень ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 встановлено, що на момент прийняття рішення Міністерством юстиції України від 28.08.2015 року №1616/5 вони не скористались правом оскарження вказаного рішення. Не оскаржено воно ними і до теперішнього часу.

При цьому, з огляду на те, що ОСОБА_4 вищезазначене повідомлення від 18.08.2015 року №37 було отримано 25.08.2015 року, строки оскарження зазначеного рішення, в тому числі в судовому порядку, ОСОБА_4 та його захисником на теперішній час пропущені (ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженців та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземців чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні»).

Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду.

З огляду на викладене, не приймаються до уваги суду посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що він та його підзахисний мають намір оскаржити до суду рішення про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_4 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, після отримання копії вказаного рішення, адже стаття 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» пов`язує початок спливу встановленого в ній п`ятиденного строку оскарження відповідного рішення саме з днем отримання повідомлення про відмову, а не з днем отримання копії відповідного рішення.

З наданого адвокатом ОСОБА_5 повідомлення Європейського суду з прав людини від 31.07.2015 року вбачається, що Рішенням Голови П`ятої секції Європейського суду з прав людини від 31.07.2015 року відмовлено у застосуванні правила 39 Регламенту Суду, зокрема вирішено, з урахуванням обставин, не вказувати Уряду України на необхідність вжиття тимчасового заходу у вигляді зупинення процедури екстрадиції ОСОБА_4 ; та запропоновано повідомити чи бажає заявник подальшого розгляду його скарги, для чого йому необхідно подати її у остаточній формі.

Ці обставини не свідчать про неможливість видачі ОСОБА_4 до Грузії.

Інші обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_5 , також не передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 589 КПК України, як підстава відмови у видачі особи іноземній державі.

Враховуючи вищевикладене, судовим розглядом не встановлено підстав скасування Наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2015 року №1616/5, а тому в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 541, 573-584, 589-591, 593 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на рішення (наказ) Міністерства юстиції України від 28.08.2015 року №1616/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Грузії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1