Справа № 11-80/11 Головуючий у І інстанції Тіслюк
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач Мельниченко Ю. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
Суддів - Карнауха А.С., Сердюка О.Г.

з участю прокурора Хамазюка О.В

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2010 року

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодружений, непрацюючий, українець, громадянин України, раніше судимий: вироком Борзнянського районного суду від 15.04.2010 року засуджений за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі і звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених ОСОБА_2 вироками: Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2010 року - 2 роки 1 місяць позбавлення волі та Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15.04.2010 року - 3 роки позбавлення волі, - призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_3 у даній кримінальній справі до ОСОБА_2 про відшкодування завданої йому майнової шкоди на суму 1479,20 грн. - задоволено у повному обсязі.

Як встановив суд, ОСОБА_2 раніше засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2010 року за вчинення злочину передбаченого ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і вчинивши новий злочин передбачений ст.185 ч.3 КК України, засуджений Борзнянським районним судом 15.04.2010 року до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став. Він, не відбувши покарання і маючи непогашену судимість, вчинив новий злочин.

Так, близько 16 год. 18 квітня 2010 року, під час перебування у домоволодінні свого знайомого ОСОБА_3 по вул. 1 Травня, 28, у с. Плиски Борзнянського району Чернігівської області, ОСОБА_2, шляхом вільного доступу у приміщення повторно таємно викрав з будинку останнього бензопилу марки «Штіль» М8 180», чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1479,20 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, з врахуванням ознаки повторності, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій вказує, що він скоїв злочин у звязку із тяжким сімейним та матеріальним становищем. Зазначає, що суд у вироку не врахував ряд обставин, які помякшують його вину, а саме визнання повністю своєї вини, щире каяття. Просить помякшити призначене судом покарання, застосувати до нього ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_2 винним себе визнав повністю як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні та докладно розповідав про обставини вчинення злочину.

Фактичні обставини справи, доведеність винності та кваліфікація дій ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі підсудним не оспорювались і згідно ст. 299 КПК України не досліджувались.

Дії засудженого ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_2, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості, враховуючи особу підсудного, на якого в справі є характеристика, що містить негативні відомості щодо нього, обставини, що помякшують покарання щире каяття у скоєному, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину та прийшов до правильного висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливе в умовах ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Покарання, яке призначено засудженому ОСОБА_2 відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам справи і є справедливим. Всі обставини, на які посилається засуджений в своїй апеляції, судом при обранні йому покарання враховані.

Підстав для помякшення покарання засудженому ОСОБА_2 колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів, по справі була проведена судово-товарознавча експертиза № 1137 від 18.06.2010 року (а.с. 24-25), вартість якої складає 344 грн., але суд при винесенні вироку не стягнув з засудженого ОСОБА_2 витрати за проведення даної експертизи.

За таких обставин, апеляційний суд може рекомендувати суду першої інстанції вирішити питання про стягнення з засудженого ОСОБА_2 344 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи, в порядку ст. 409 КПК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Рекомендувати Борзнянському районному суду Чернігівської області вирішити питання про стягнення з засудженого ОСОБА_2 344 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи, в порядку ст. 409 КПК України.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_5