Справа № 676/6434/15-к
Провадження № 1-кп/676/48/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,
Хмельницької області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
адвоката - ОСОБА_9
обвинуваченої - ОСОБА_10
захисника - ОСОБА_11
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки та зареєстрованій в с. Киселівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жительки по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків - НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд
ОСОБА_10 , близько 14.30 год. 18 вересня 2015 року перебуваючи в приміщенні коридору житлового будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, умисно нанесла чотири удари палицею по руках ОСОБА_8 , одним з яких спричинила тілесні ушкодження у вигляді синяка в області правого передпліччя, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а іншими трьома завдала фізичного болю.
До початку судового засідання ОСОБА_8 подала цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 201.66 грн. та моральної шкоди в розмірі 4000 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 , винною себе в скоєні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнала і показала, що близько 14.30 год. 18 вересня 2015 року її дочка виявила у будинку потерпілої викрадений у неї сервіз та покликала її зайти до будинку. Перебуваючи в приміщенні коридору житлового будинку по АДРЕСА_2 у неї виникла сварка з чоловіком потерпілої, стосовно того, що останній постійно її обкрадає, при цьому вона розмахувала перед ним палицею. Не зрозуміло звідки появилась ОСОБА_8 і підставила руку під палицю і вона один раз нанесла їй випадково удар по руці. Наміру бити потерпілу не мала, були претензії до чоловіка потерпілої, палиця у неї в руках була тому, що їй 73 року і вона ходить по подвір`ю опираючись на палицю. Просить її виправдати, цивільний позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, її вина підтверджується показами потерпілої, свідків та зібраними доказами кримінального провадження:
Потерпіла ОСОБА_8 в ході судового засідання показала, що разом з чоловіком були в своєму будинку по АДРЕСА_2 і порались по господарству, близько 14.30 год. 18 вересня 2015 року до неї в будинок зайшла дочка обвинуваченої і заявила, що її ОСОБА_8 чоловік викрав у неї з городу яблука. В ході розмови в серванті побачила чайний сервіз та покликала обвинувачену. Коли обвинувачена зайшла до коридору почала кричати на неї з чоловіком при цьому нанесла їй чотири удари палицею по руках, коли вона прикривала голову. Внаслідок чого їй завдано фізичного болю та спричинено тілесне ушкодження, з яким вона зверталась до лікаря. На лікування вона потратила кошти в сумі 201.66 грн. та внаслідок її приниження завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 4000 грн. При призначенні міри покарання покладається на думку прокурора, цивільний позов просить задоволити повністю.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_12 в судовому засіданні надав аналогічні покази показам потерпілої.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що близько 14-15 год. 18 вересня 2015 року йому зателефонувала ОСОБА_14 - дочка обвинуваченої і повідомила, що у потерпілої ОСОБА_8 виявила викрадений у неї сервіз. Між потерпілою та обвинуваченою має місце довготривалий конфлікт на ґрунті неприязних стосунків. Він викликав оперативно-слідчу групу на підставі повідомлення про вчинення крадіжки. Потерпіла повідомляла, що обвинувачена вдарила її палицею, скільки разів не з`ясовував, бачив, як приїздив автомобіль швидкої допомоги.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_14 показала, що близько 14.30 год. 18 вересня 2015 року прибула до житлового будинку по АДРЕСА_2 , де проживають Садовінські з метою висунути претензії стосовно того, що ОСОБА_12 постійно ходить у них по городу та збирає їх урожай. Слідом за нею до будинку потерпілої прийшла її мати ОСОБА_10 , яка поставила вимогу ОСОБА_12 повернути викрадене майно. Розмова відбувалась в коридорі будинку, потерпіла знаходилась по заду свого чоловіка. Мати при розмові замахнулась палицею і коли потерпіла заступилась за свого чоловіка мати нанесла їй удар. Вона не бачила, щоб мати окрім цього удару наносила іще удари потерпілій. Через свій похилий вік ОСОБА_10 постійно ходить з палицею.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 показав, що дійсно проводив судово-медичний огляд потерпілої ОСОБА_8 в якої було виявлено тілесне ушкодження у вигляді синяка в області правого передпліччя, по механізму спричинення - удар у фазі захисту, тобто коли потерпіла інтуїтивно прикривалась рукою від удару. Будь-яких інших тілесних ушкоджень у потерпілої виявлено не було. Потерпіла була оглянута вузьким спеціалістом, який виставив діагноз забій передпліччя, даних про стресовий чи психоемоційний стан потерпілої відомостей у медичних документах ОСОБА_8 не було вказано
Також, державний обвинувач вину обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України довів наступними доказами:
- відповідно до висновку судово-медичного експерта № 711 від 19.09.2015 року у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синяка в області правого передпліччя, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень внаслідок удару тупим твердим предметом і могли утворитись біля 2-3 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи.
- проколом прийняття заяви від 18.09.2015 року у громадянки ОСОБА_8 про умисне спричинення їй тілесних ушкоджень громадянкою ОСОБА_10 .
Розглянувши та дослідивши під час судового слідства і інші усі докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , що виразилось в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Обвинувачена ОСОБА_10 , винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_10 , судом не встановлено.
З врахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_10 , яка по місцю проживання характеризується позитивно, в скоєному не розкаялась, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є особою похилого віку, пенсіонеркою, думку потерпілої, а тому суд враховуючи вимоги ст. 65, ст.66 КК України виходячи з санкції ч.1 ст. 125 КК України визнає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в мінімально розмірі.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 201.66 грн. та моральної шкоди в розмірі 4000 грн., слід задоволити частково. В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена близько 14.30 год. 18 вересня 2015 року перебуваючи в приміщенні коридору житлового будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, умисно нанесла чотири удари палицею по руках ОСОБА_8 , одним з яких спричинила тілесні ушкодження у вигляді синяка в області правого передпліччя, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а іншими трьома завдала фізичного болю, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
В обґрунтування своїх матеріальних витрат в розмірі 201.66 грн. потерпіла надала два фіскальні чеки на придбання ліків від 23.09.2015 року в сумі 58.60 грн. за придбання фастум гелю та на суму 143.76 грн. на придбання ліків, зокрема пластирю вартістю 8.78 грн., та таблеток трьох видів на суму134.98 грн. З копії амбулаторної картки потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що погане самопочуття останньої станом на 21 вересня 2015 року пов`язане з раніше перенесеним захворюванням та не пов`язане з діями обвинуваченої. З довідки № 01-18/1723 від 03.11.2015 року, яка надана на запит адвоката потерпілої вбачається, що ОСОБА_8 19.09.2015 року оглянута лікарем травматологом, встановлено діагноз забій обох передпліч, рекомендовано амбулаторне лікування. Поряд з тим, судом встановлено, що фастум гель вартістю 58.60 грн. і пластирь вартістю 8.78 грн. могли бути використанні потерпілою для лікування отриманого тілесного ушкодження, тому в цій частині позовні вимоги слід задоволити частково на суму 67.38 грн., в решті вимог на суму 134.28 грн. відмовити.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Однак, цивільним позивачем в судовому засіданні вказано, що своїми умисними діями ОСОБА_10 принизила її як людину, інших обставин щодо спричинення моральної шкоди, яка зазначена у позовних вимогах в судовому засідання не доведено, саме в чому полягає спричинення їй моральної шкоди в розмірі 4 000 грн. Поряд з цим з урахуванням страждань понесених потерпілою, матеріального стану ОСОБА_10 , суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги позивача в частині стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 500 грн., в решті позовних вимог відмовити.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ОСОБА_10 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень, що становить, тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 , не обирався.
Речових доказів по справі - не має.
Судові витрат по справі - не має.
Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 201.66 грн. та моральної шкоди в розмірі 4000 грн. - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 67.38 грн. завданої матеріальної шкоди та в розмірі 500 грн. завданої моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1