<Справа № 1-45/11 Номер провадження -
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2011 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Штрикіну С.М..,

з участю прокурора Сахно Л.В., розлянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитно справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

по ч.1 ст.122 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2011 року близько 10-00 години в будинку № 146, що по вулиці Червона Січ смт.Рокитне Київської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла обопільна сварка, в ході якої підсудний, схвативши потерпілу за пальці лівої руки, переламав 5 палець. В послідуючому підсудний штовхнув потерпілу на підлогу, а коли остання стояла на коліна, штовхнув в голову, від чого вона вдарилася головою об підлогу. Також підсудний наніс потерпілій удар ногою в область живота.

Внаслідок своїх протиправних дій підсудний спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні обох колінних суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляд і перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті.

Свою вину скоєнні предявленого обвинувачення підсудний визнав повністю та відмовився від дачі показів. Разом з тим, він надав суду відповіді на запитання головуючого з приводу окремих обставин справи. Так, зокрема, він показав, що дійсно між ним та потерпілою виникла сварка, під час якої він зламав палець потерпілій, штовхнув її на підлогу, але не вдаряв її головою об підлогу. Визнав також обставину нанесення потерпілій удару ногою в область живота. Повідомив також суду, що сварка того дня сталася з вини потерпілої, яка мала намір піти на день народження до своєї матері з дитиною, яка часто в них хворіє, а на вулиці була сира погода і проти чого він заперечував. В послідуючому він погодився, щоб вона йшла, але разом з ним, але потерпіла була проти. Пояснив також, що потерпіла також вдарила його відром в область грудей і від чого у нього був синяк. Він просив у потерпілої вибачення.

Підсудний також визнав повністю заявлений потерпілою цивільний позов.

Розкаюється в скоєному, просить суворо не карати.

Окрім повного визнання підсудним своєї вини, його вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, якими є:

· Покази потерпілої у судовому засіданні;

· Протокол огляду місця події з фототаблицею від 25.01.2011 року (а.с.4-6);

· Висновок судово-медичної експертизи № 41-Д від 25.02.2011 року відносно особи ОСОБА_2 (а.с.17);

· Протокол допиту підозрюваного від 24.02.2011 року (а.с.25);

· Протокол відтворення обстановки і обставин події з фототаблицею від 21.02.2011 року (а.с.30-33);

· Протокол відтворення обстановки і обставин події з фототаблицею від 24.02.2011 року (а.с.26-29);

· Протокол очної ставки від 25.02.2011 року (а.с.34-37);

· Протокол допиту обвинуваченого від 25.02.2011 року (а.с. 45-46).

·

Доводи обвинувачення та самої потерпілої в тім, що підсудний вдарив її головою об підлогу не знайшли свого належного підтвердження у судовому засіданні. Разом з тим, суд знаходить достатніми сукупність отриманих у судовому засіданні доказів, які вказують на причетність підсудного до інкримінованого йому злочину і вважає доказаною його вину.

Суд кваліфікує дії підсудного за ст..122 ч.1 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст..121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує встановлену у судовому засіданні обставину в тім, що винуватцем сварки, що передувала вчинення підсудним злочину, була сама потерпіла, яку суд вважає встановленою і яка проявилася в тому, що потерпіла намагалася взяти із собою в гості до матері дитину, проти чого заперечував підсудний та не бажала щоб він пішов разом із нею і що стало причиною раптово виниклої сварки між ними, а в послідуючому спричинення потерпілій підсудним середньої тяжкості тілесного ушкодження. Незважаючи, що потерпіла заперечила проти таких обставин та зважаючи на те, що у судовому засіданні не здобуто доказів, які б окрім як зі слів потерпілої спростовували такі обставини і що у свою чергу вказує на наявність певних сумнівів щодо таких обставин, суд відносить останні, тобто сумніви, на користь підсудного.

Як помякшуючу вину підсудного обставину суд визнає його щире каяття, яке не викликає у суду сумніву, та сприяння з його боку досудовому слідству.

Обтяжуючих вину підсудного обставин судом не встановлено.

За викладеного, враховуючи дані про особу підсудного, помякшуючі його вину обставини, поведінку потерпілої, яка передувала вчиненню підсудним злочину, тяжкість скоєного злочину, мотив його скоєння, суд приходить до висновку, що достатньою та необхідною для виправлення підсудного мірою покарання є обмеження волі і приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки. При цьому суд визнає за необхідне покласти на підсудного обов»язок зявлятися на реєстрацію в органи КВІ та повідомляти остання про зміну місця свого проживання.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи, що підсудний визнає позов повністю, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення заявленого потерпілою позову в повному обсязі заявлених вимог.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України суд,-

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 по ст. 122 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього обовязок зявлятися на реєстрацію в органи кримінально виконавчої системи та повідомляти останні про зміну місця свого проживання.

До набрання вироком законної сили міру обраного запобіжного заходу щодо підсудного ОСОБА_1 залишити раніше обрану підписку про невиїзд.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 654-30 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 5000-00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього таким чином стягнути 5654-30 грн..

На вирок суду може бути подана апеляція на протязі пятнадцяти діб з моменту проголошення в вироку.

Суддя О.Литвин