1Справа № 335/5440/14-к 1-в/335/51/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника Заводського МВ КВІ Орджонікідзевського РП Управління ДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 25.09.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 317 КК України до 2 років позбавлення волі та звільненої від відбування покарання, з випробуванням на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника Заводського МВ КВІ Орджонікідзевського РП Управління ДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , засудженої вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року, в якому зазначив, що засуджена ОСОБА_6 систематично не виконує покладені на неї обов`язки, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, остання показала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, порушує громадський порядок, не працює, за викликами до КВІ на бесіди з`являвся нерегулярно, без поважних на те причин, чим унеможливлював здійснення контролю за її поведінкою.

В судовому засіданні інспектор КВІ ОСОБА_7 клопотання підтримала та наполягала на скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року з підстав, викладених в клопотанні.

Прокурор клопотання заступника начальника Заводського МВ КВІ Орджонікідзевського РП УДПпС України в Запорізькій області підтримав та вважає за необхідне скасувати засудженій звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 заперечувала щодо скасування відносно неї звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року, пояснила що не з`являлась на реєстрацію з поважних причин.

Захисник ОСОБА_4 також заперечували проти задоволення клопотання, пояснила що КВІ належним чином не перевірила причини неприбуття засудженої ОСОБА_8 на реєстрацію.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженої, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 317 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України засудженій було встановлено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року відносно ОСОБА_6 заведено особову справу №118/2014 року.

11.11.2014 року засуджена ОСОБА_6 була ознайомлена з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на неї судом, попереджена про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів. За результатами проведеної бесіди засуджена надала підписку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 неодноразово не з`являлась на реєстрацію, а саме: 16.12.2014 року, 20.01.2015 року, 17.03.2015 року, 07.04.2015 року.

По кожному факту неявки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у визначені засудженій дні ОСОБА_6 винесено застереження у виді письмового попередження. Крім того, по кожному факту неявки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у визначені засудженій дні від останньої відібрані письмові пояснення.

Кримінально-виконавчою інспекцією було направлено запити до місцевих лікарень, комунальних служб та правоохоронних органів (арк. особової справи 83-91), для підтвердження пояснень засудженої щодо поважності причини неявки на реєстрацію, а саме, хвороби та виклику швидкої допомоги, виклику працівників МКП „Основаніє для ремонту сантехніки та очікування їх приходу, а також проведення в приміщенні її квартири обшуку в день явки на реєстрацію. Згідно отриманих відповідей на запити (арк. особової справи 93-94,101-103,105,110) пояснення ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження.

При проведенні профілактичних бесід засуджена неодноразово попереджалась про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків або систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів, однак належних висновків для себе не зробила.

Згідно положень ст. 408-2 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду, відповідно до статті 75 КК України, здійснюється суддею районного суду за місцем проживання засудженого за поданням органу виконання покарання, за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Положеннями ст. 166 КВК України визначено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання направляється до суду за невиконання засудженим покладених обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, тобто невиконання хоч одного з обов`язків, покладених на засудженого судом, або вчинення засудженим трьох і більше правопорушень.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм, направлення засудженого для відбування призначеного покарання настає в двох випадках. Перший - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків. Другий-якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст. 24 КУпАП і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

З матеріалів клопотання та особової справи №118/2014р. засудженої ОСОБА_6 вбачається, що остання обов`язки, покладені на неї за вироком від 25.09.2014 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а саме: періодично з`являтися в органи КВІ для реєстрації не виконує, за що неодноразово була попереджена про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Враховуючи, що засуджена ОСОБА_6 не виконує обов`язки, покладені на неї за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року, що вказує на її небажання стати на шлях виправлення. Суд приходить до висновку, що таке виправлення засудженої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника Заводського МВ КВІ Орджонікідзевського РП УДПпС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 і направити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного 25.09.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Доставити ОСОБА_6 в місця відбування покарання в порядку визначеному для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дати її затримання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1