Справа № 676/5796/15-к
Провадження № 1-кп/676/400/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2015 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 26 грудня 2014 року до ЄРДР за № 0000122, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, фахівця відділу продажу ТОВ «МАРС Україна», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
26 грудня 2014 року близько 10 год. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 291 км + 230 м автодороги Житомир-Чернівці в с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, рухаючись зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Кам`янця-Подільського, порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Всупереч вказаним вимогам Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 перевищив дозволену швидкість у населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 118 км/год, проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для руху в межах своєї смуги, не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхав за межі смуги руху з правого боку, де допустив зіткнення передньої частини свого автомобіля з правим боком автомобіля марки ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який перед зіткненням здійснив маневр повороту ліворуч зі смуги руху в напрямку м. Чернівці з м. Кам`янця-Подільського в сторону вул. Островського с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої спинально-хребтової травми, переломо-вивиху п`ятого шийного хребця, розриву спинного хребця в шийному відділі на рівні 5-6 шийних хребців, розриву твердої мозкової оболонки спинного мозку в шийному відділі, розриву передньої та задньої повздовжніх зв`язок хребта між тілами п`ятого та шостого шийних хребців, розриву міжхребцевого диска на цьому рівні з розвитком зупинки серця та дихання, від отримання яких ОСОБА_9 померла на місці події. Пасажир автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої травми органів черевної порожнини масивного розриву правої долі печінки з розвитком травматичного шоку з певною крововтратою (380 мл крові), від отримання яких ОСОБА_10 теж померла на місці події.
Крім того, водій автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді політравми закритої травми органів грудної клітки, переломів 6-7-8-9 ребер справа по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, забою правої легені, правобічного гемопневмотораксу (скупчення повітря та крові в плевральній порожнині) і правобічної післятравматичної пневмонії, закритої травми органів черевної порожнини, травматичних розривів печінки, селезінки з подальшим оперативним її видаленням, забою правої нирки, крововиливу в навколониркову клітковину справа, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді рани на правому передпліччі та двох саден в області чола. Пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня, у вигляді закритих переломів лобкових, сідничних кісток з обох сторін зі зміщенням відламків по ширині обох лобкових кісток, синця на задньо-зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу.

Невиконання ОСОБА_7 зазначених вище вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, підтвердив викладені вище обставини та пояснив, що на момент події рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 115-120 км/год, перевищивши дозволену швидкість у зв`язку з тим, що поспішав на нараду у м. Київ. Ділянка дороги була прямою, покриття сухе, перехрестя проглядалося за 200-400 м. Не доїжджаючи до перехрестя, на відстані 50-60 м помітив на своїй смузі руху автомобіль «ВАЗ», який перетинав проїзну частину у напрямку зліва направо по ходу його ( ОСОБА_7 ) руху, внаслідок чого застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг. Пояснити чому змінив напрямок руху вправо не зміг, вважаючи це механічною реакцією. Саме зіткнення відбулося на обочині справа по ходу руху. Після зіткнення вийшов з автомобіля, збіглися люди, викликали міліцію. З`ясувавши у якому населеному пункті перебуває, викликав швидку допомогу, повідомив страхову компанію та керівництво за місцем роботи. Коли випадкові перехожі витягнули дітей з автомобіля, намагався робити штучне дихання, однак присутні його усунули від надання допомоги, запевнивши, що діти дихають. Три карети швидкої допомоги забрали всіх учасників ДТП у лікарню, включаючи і його. В подальшому дізнався про трагічні наслідки порушення ним правил дорожнього руху, у зв`язку з чим звернувся до потерпілих з проханням вибачення та повністю відшкодував завдану майнову та моральну шкоду. Просив його не позбавляти волі, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.
Крім визнавальних показань обвинуваченого, його вина у вчиненні вказаного діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що по ходу руху в напрямку м. Чернівці зі швидкістю близько 40-45 км/год на момент події завершував маневр повороту ліворуч на перехресті в с. Колибаївка. На автодорозі в напрямку руху з м. Чернівці бачив білий автомобіль на відстані близько 50 м, тому розумів, що перешкоди у русі йому не створить. Виїхавши на обочину справа по ходу руху автомобіля обвинуваченого, відчув удар та сильний біль справа. Вийшовши з автомобіля, старшу доньку відніс у приміщення магазину, оскільки бачив, що молодші діти сильно постраждали внаслідок ДТП, як і дружина, яка неподалік них лежала на землі. Невдовзі всіх забрала швидка допомога. Сам отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких йому видалили селезінку. Повідомив, що прийняв вибачення обвинуваченого, який відшкодував завдану шкоду, претензій до нього не має, просив не позбавляти волі.
Як повідомила суду потерпіла ОСОБА_4 , під час ДТП вона з дітьми перебувала на задньому сидінні автомобіля: старша донька зліва, вона по центру з наймолодшою донькою на руках, а справа трьохрічна ОСОБА_11 . На дорогу вона уваги не звертала, оскільки була зайнята дітьми. Лише помітила, що їх автомобіль вже рухався узбіччям, коли сталася ДТП. Від удару втратила свідомість, прийшла до тями, почувши, що її кличе чоловік. Лежачи на землі біля розбитого автомобіля, побачила неподалік себе на землі двоє доньок. Подальші події пам`ятає частково, оскільки періодично втрачала свідомість від болю в нозі та тазо-стегновій ділянці тіла. Підтвердила позицію свого чоловіка про прийняття вибачень обвинуваченого, який відшкодував завдану шкоду, зазначила, що претензій будь-якого характеру до нього не має, просила призначити мінімальне покарання та не позбавляти волі.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала позицію своєї доньки та зятя (потерпілих ОСОБА_12 ), оскільки прийняла вибачення обвинуваченого, який відшкодував завдану шкоду, у зв`язку з чим претензій будь-якого характеру до нього не має, просила не позбавляти його волі.
Очевидці події-свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили, що автомобіль ОСОБА_7 рухався на великій швидкості, гальмівний шлях був досить довгим, однак водій не зміг уникнути зіткнення з автомобілем потерпілих, що сталося вже на узбіччі дороги справа по ходу руху ОСОБА_7 у напрямку м. Кам`янця-Подільського. Удар прийшовся у правий бік автомобіля Главацьких, який завершив маневр повороту вліво, внаслідок зіткнення автомобілі розвернуло в напрямку м. Чернівці.
Показання учасників та очевидців дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин та механізму зіткнення транспортних засобів підтверджені даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 грудня 2014 року та схеми з додатками до нього (а.м.к.п. 13-56 т. 2), відповідно до яких на АДРЕСА_2 на 291 км + 230 м автодороги «Житомир-Чернівці» на перехресті з вул. Островського автомобіль марки Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , стояв за межами проїзної частини автодороги з правого боку передньою частиною в напрямку м. Чернівці, а транспортний засіб марки ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , стояв за межами проїзної частини автодороги з правого боку передньою частиною в напрямку м. Чернівці. Криволінійні сліди юзу-гальмування автомобіля Ford Focus направлені праворуч за межі проїзної частини. Слід гальмування лівих коліс довжиною 41,6 м, правих 34,1 м, при цьому на відстані 15,8 м від початку сліду гальмування правих коліс має місце його незначне звуження з подальшим розширенням до кінця сліду гальмування. В місці закінчення правого сліду гальмування сконцентровані уламки темно-зеленого кольору, а поруч (на асфальтобетонному майданчику за межами смуги руху) наявні прямолінійні сліди ковзання довжиною 7 м лівий та 2,2 м правий, орієнтовані до кінцевого розташування автомобіля ВАЗ-21011, дещо правіше криволінійний слід ковзання довжиною 9,3 м; в місці закінчення прямолінійного лівого сліду ковзання розпочинаються сліди бокового ковзання правих коліс та лівого заднього колеса (14,25 м) автомобіля ВАЗ-21011. Кривий слід бокового колеса автомобіля Ford Focus довжиною 7,9 м закінчується поблизу переднього лівого колеса автомобіля Ford Focus та перетинає орієнтований у напрямку розташування автомобіля Ford Focus змієподібний слід бокового ковзання шини довжиною 11,4 м, що має свій початок неподалік закінчення сліду гальмування лівого колеса автомобіля Ford Focus. В місці найбільшої концентрації слідів на проїзній частині спостерігається велика ділянка (у формі кола діаметром 15 м) осипу дрібних уламків скла, а на ділянці юзу та зчісування покриття зона розкидання зруйнованих деталей обох автомобілів. Поряд з автомобілем марки ВАЗ-21011 на землі розміщений складений одяг та два трупа малолітніх дітей.
Крім того, на автомобілі марки ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , виявлено пошкодження, локалізовані в правій бічній стороні, які простягаються від передньої частини до осі заднього колеса. Найбільший вгин боковини розташований в районі передньої стійки, праві двері автомобіля зірвані та скручені, скло дверей зруйноване, вітрове скло вирване, сидіння переднього пасажира зміщене до середини салону та скручене, заднє сидіння з правого боку зміщене з деформацією каркасу, правий поріг зміщений до середини. На автомобілі Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено зовнішні пошкодження, зосереджені в передній частині автомобіля, зміщені до заду з деформацією кузовних елементів, рамки радіатора, ланжеронів, бризковиків, крил, капоту, розбиття вітрового скла в нижній правій частині; переднє праве колесо вивернуте назовні у правий бік з деформацією закраїн ободу; розгерметизація шин та зміщення з посадочного місця. Цей характер виявлених пошкоджень транспортних засобів-учасників ДТП підтверджується також даними протоколів огляду транспортних засобів від 26 грудня 2014 року (а.м.к.п. 74, 77 т. 2).
Перебування гальмівної системи автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в технічно працездатному стані, а також аварійний характер походження несправностей рульового керування (порушення кінематичного зв`язку між рульовим колесом та правим керованим колесом внаслідок руйнування правої тяги рульового приводу) та несправностей ходової частини (конструктивне зміщення підвіски переднього правого колеса, згину її важеля та розгерметизації шини переднього правого колеса внаслідок формації диску), що розташовані в зоні ударного навантаження на автомобіль у процесі розвитку ДТП, а також відсутність несправностей технічного характеру, які могли б призвести до зміни напрямку руху автомобіля по незалежних від водія причинах, до моменту розвитку ДТП у основних системах, що безпосередньо впливають на стійкість та керованість вказаного автомобіля, підтверджено даними висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 18/162А від 19 червня 2015 року (а.м.к.п. 51-58 т. 3).
Та обставина, що несправності робочої гальмівної системи (порушення герметичності у гнучкому шлангу гальмівного механізму переднього правого колеса), рульового керування (деформація рульового валу, руйнування маятникового важеля, збільшений люфт рульового керування) та ходової частини (несоосність підвіски передньої та задньої осі, деформація дисків коліс правої сторони, розгерметизація переднього правого колеса) автомобіля ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , носять аварійний характер і виникли у процесі розвитку ДТП, підтверджена даними висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/162А від 18 червня 2015 року (а.м.к.п. 63-69 т. 3).
Показання обвинуваченого про прямий характер ділянки дороги підтверджується даними акту обстеження дорожніх умов на 291 км + 230 м автодороги «Житомир-Чернівці» в с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.м.к.п. 80 т. 2).
Відсутність тілесних ушкоджень після ДТП у пасажира автомобіля ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено з даних висновку судово-медичної експертизи № 29 від 9 січня 2015 року (а.м.к.п. 235-236 т. 2), відповідно до якого тілесне ушкодження у зазначеної особи, вказане у карті № НОМЕР_4 хірургічного відділення Кам`янець-Подільської ЦРЛ, у вигляді забою передньої черевної стінки об`єктивними медичними даними не обґрунтоване, тому судово-медичній оцінці не підлягає.
Характер та ступінь тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_5 під час ДТП тілесних ушкоджень підтверджено даними висновку судово-медичної експертизи № 34 від 30 січня 2015 року (а.м.к.п. 238-239 т. 2), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю, у вигляді політравми закритої травми органів грудної клітки, переломів 6-7-8-9 ребер справа по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, забою правої легені, правобічного гемопневмотораксу (скупчення повітря та крові в плевральній порожнині) і правобічної післятравматичної пневмонії, закритої травми органів черевної порожнини, травматичних розривів печінки, селезінки з подальшим оперативним її видаленням, забою правої нирки, крововиливу в навколониркову клітковину справа, що могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі по механізму «удар-струшування». Щодо рани на правому передпліччі та двох саден в області чола, то вони могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі по механізму «удар-тертя», і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до надходження на лікування до Кам`янець-Подільської ЦРЛ, можливо, в ході інерційного зміщення тіла потерпілого (водія легкового автомобіля) в салоні автомобіля, що рухався, праворуч в сторону первинного контакту автомобіля потерпілого з іншим транспортним засобом, що рухався, та під час ударів об предмети салону автомобіля.
Як вбачається з даних висновку судово-медичної експертизи № 22 від 31 січня 2015 року (а.м.к.п. 241-243 т. 2), у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження середньої тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня, у вигляді закритих переломів лобкових, сідничних кісток з обох сторін зі зміщенням відламків по ширині обох лобкових кісток, синця на задньо-зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, що могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі по механізму «удар-стискання», а також у вигляді закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглоба, що міг утворитися внаслідок непрямої травми при підвертанні правої ступні досередини одномоментно з наведеними вище тілесними ушкодженнями. Крім того, на тілі потерпілої ОСОБА_4 виявлено також легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, що могли утворитися як від дії тупого твердого предмета, так і при ударах об такий по механізму «удар-тертя». Всі вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до надходження на стаціонарне лікування до Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1, можливо, під час перебування потерпілої на місці пасажира на задньому сидінні легкового автомобіля в ході інерційного зміщення тіла потерпілої в салоні автомобіля, що рухався, праворуч в сторону первинного контакту цього автомобіля з іншим транспортним засобом, що рухався, та під час ударів об предмети салону автомобіля з подальшим підвертанням правої ступні.
Та обставина, що причиною смерті малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої спинально-хребтової травми, переломо-вивиху п`ятого шийного хребця, розриву спинного хребця в шийному відділі на рівні 5-6 шийних хребців, розриву твердої мозкової оболонки спинного мозку в шийному відділі, розриву передньої та задньої повздовжніх зв`язок хребта між тілами п`ятого та шостого шийних хребців, розриву міжхребцевого диска на цьому рівні з розвитком зупинки серця та дихання, підтверджена даними висновку судово-гістологічної експертизи № 2063 від 22 січня 2015 року (а.м.к.п. 123 т. 2), а також висновку судово-медичної експертизи № 285 від 30 січня 2015 року (а.м.к.п. 120-122 т. 2), з якого, крім наведеного вище, вбачається, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок хлистоподібного розгинання хребта в шийному відділі. Щодо легких тілесних ушкоджень у вигляді двох ран в лобній області справа, в щічній області справа, трьох саден в щічній області справа, у виличній області справа, що могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі по механізму «удар-тертя», то вони у прямому причинному зв`язку зі смертю дитини не перебувають. Всі вказані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок ДТП, можливо, під час перебування потерпілої на місці пасажира на задньому сидінні легкового автомобіля в ході інерційного руху тіла в салоні автомобіля, що рухався, праворуч та при ударах об предмети салону автомобіля (внаслідок чого були завдані легкі тілесні ушкодження), з подальшим відкиданням тулубу дитини назад, що спричинило хлистоподібне розгинання хребта в шийному відділі, внаслідок чого утворилися тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті дитини.
Як встановлено з даних висновку судово-гістологічної експертизи № 2064 від 22 січня 2015 року (а.м.к.п. 130 т. 2), а також висновку судово-медичної експертизи № 286 від 30 січня 2015 року (а.м.к.п. 127-129 т. 2), причиною смерті малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стала закрита травма органів черевної порожнини масивний розрив правої долі печінки з розвитком травматичного шоку з певною крововтратою (гемоперітонеум наявність крові в черевній порожнині 380 мл), травматичний шок, що належать до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що могли утворитися як від дії тупого твердого предмету, так і при ударах об такий та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті дитини. Щодо легких тілесних ушкоджень у вигляді садна лобної області справа, крововиливу в м`які тканини голови в лобній області праворуч, двох синців, поперечно розташованих на зовнішній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах, синця на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у верхній, середній та нижній третинах, поздовжньо розташованого, подовгастої форми, ділянки садніння на зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині, то вони у прямому причинному зв`язку зі смертю дитини не перебувають. Всі вказані тілесні ушкодження могли утворитися в умовах ДТП, можливо, під час перебування потерпілої на місці пасажира на задньому сидінні легкового автомобіля в ході інерційного руху тіла в салоні автомобіля, що рухався, праворуч та при ударах об предмети салону автомобіля.
Відсутність у крові та сечі обвинуваченого ОСОБА_7 наркотичної речовини тетрагідроканабінол та етилового алкоголю, у слині наркотичної речовини тетрагідроканабінол підтверджена даними висновків судово-токсикологічних експертиз №№ 20, 21, 22, 23, 24 відповідно від 12, 27, 12, 27 та 27 січня 2015 року (а.м.к.п. 134, 135, 137, 138-139, 141 т. 2) за результатами дослідження зразків крові, сечі та слини, відібраних у ОСОБА_7 у визначеному Законом порядку, як вбачається з даних протоколів отримання зразків для експертизи від 26 грудня 2014 року (а.м.к.п. 88, 91, 94 т. 2).
Показання учасників та очевидців дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин та механізму зіткнення транспортних засобів підтверджені даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 77/06-ТТ від 12 січня 2015 року (а.м.к.п. 155-162 т. 2), відповідно до якого під час ДТП в початковій фазі контактування при зіткненні у взаємному контакті перебували передня, переважно права частина кузова автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та права бічна сторона автомобіля ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , при якому взаємне розташування автомобілів відповідає куту між поздовжніми геометричними осями 105 градусів. Місце зіткнення транспортних засобів знаходилося поза межами проїзної частини, на узбіччі в напрямку руху до м. Кам`янця-Подільського, в межах закінчення сліду гальмування переднього правого колеса автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та початку слідоутворення бокового ковзання заднього лівого колеса автомобіля ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 . В початковій стадії зіткнення автомобіль Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташовувався вздовж слідів гальмування, з виїздом на праве узбіччя (по відношенню до напрямку свого руху) під деяким кутом до поздовжньої осі дороги, а автомобіль ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , відповідно поперек автомобіля Ford Focus, на лівому узбіччі (по відношенню до попереднього напрямку свого руху) в перехресному положенні до повздовжньої осі дороги.
Суд оцінює дані висновку судової автотехнічної експертизи № 05/45А від 27 лютого 2015 року (відповідно до якої мінімальна швидкість руху (без врахування затрат кінетичної енергії на деформацію деталей при зіткненні) автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент гальмування складала 93,6-105,9 км/год, мінімально можливе віддалення вказаного транспортного засобу від місця зіткнення на момент прийняття водієм рішення про гальмування при визначені швидкості руху складало 59,4-62,6 м, тому при русі з дозволеною швидкістю 60 км/год водій автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , міг зупинитися на відстані, меншій ніж мінімальна відстань від місця зіткнення, на якій він знаходився на момент реагування на небезпеку і тим самим мав би технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту початку автомобілем ВАЗ-21011 маневру повороту ліворуч (а.м.к.п. 25-30 т. 3)) в сукупності з даними інших, проведених пізніше експертних досліджень.
Так, з даних висновку комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи № 2615/15-35/6125/15-52 від 9 червня 2015 року (а.м.к.п. 40-46 т. 3) вбачається, що середня розрахункова швидкість руху автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в загальмованому стані до зіткнення з автомобілем ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , на ділянці дороги, що зафіксована на часовому відрізку 9 год. 53 хв. 42 с. відеозапису з камери відеоспостереження з приміщення «Шиномонтаж-Автомагазин» за 26 грудня 2014 року, що міститься на цифровому диску, здобутому в ході отримання тимчасового доступу до вказаного відеозапису з місця події відповідно до даних протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 27 грудня 2014 року та оглянутого згідно з даними протоколу огляду від 27 грудня 2014 року (а.м.к.п. 108-111 т. 2), складала 118 км/год ± 5 км/год, що узгоджується з показаннями обвинуваченого про те, що перед моментом зіткнення він рухався зі швидкістю 115-120 км/год.
Тому у кінцевому рахунку суд вважає найбільш вірогідними дані висновку комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 42/244А від 18 липня 2015 року (а.м.к.п. 77-81 т. 3), що була проведена за результатами комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, проаналізованої вище. Відповідно до даних кінцевої комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи в заданій дорожній обстановці застосований водієм автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 маневр зміни напрямку руху з виїздом на праве узбіччя для запобігання зіткнення з автомобілем ВАЗ-21011 з технічної точки зору не обґрунтований, оскільки суперечить вимогам п.п. 10.1, 12.3 ПДР. Мінімально можливе віддалення автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , від місця зіткнення на момент прийняття водієм рішення про гальмування при визначені швидкості руху 118 км/год ± 5 км/год складало 64,38-66,95 м. При русі з дозволеною швидкістю 60 км/год водій автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , міг зупинитися на відстані, меншій ніж мінімальна відстань від місця зіткнення, на якій він знаходився на момент реагування на небезпеку і тим самим надав би можливість автомобілю ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , покинути його смугу руху, тобто зіткнення не відбулося б. У причинному зв`язку з настанням ДТП перебуває та самою причиною ДТП з технічної точки зору є невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР дій водія автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 . Щодо невідповідності вимогам п. 10.1, п. 10.4 ПДР дій водія автомобіля ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер о НОМЕР_3 , то вона в умовах досліджуваної ДТП у причинному зв`язку з настанням цієї ДТП не перебуває.
Під час оцінки доказів суд не бере до уваги дані висновків судово-імунологічних експертиз № 2142 та № 2143 від 30 грудня 2014 року (а.м.к.п. 124, 131 т. 2), які не є належними доказами у розумінні ст. 85 КПК України, оскільки жодним чином не підтверджують і не спростовують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.
Дії ОСОБА_7 досудовим розслідуванням кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та тілесних ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_4 охоплюється складом цього злочину та додаткової кваліфікації не потребує.

Водночас, органом досудового розслідування при викладенні фактичних обставин справи не розмежовано виду тілесних ушкоджень, спричинених потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . А тому, враховуючи дані висновків судово-медичних експертиз, суд вважає за необхідне у вироку зазначити, що потерпілий ОСОБА_5 під час ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді політравми закритої травми органів грудної клітки, переломів 6-7-8-9 ребер справа по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, забою правої легені, правобічного гемопневмотораксу (скупчення повітря та крові в плевральній порожнині) і правобічної післятравматичної пневмонії, закритої травми органів черевної порожнини, травматичних розривів печінки, селезінки з подальшим оперативним її видаленням, забою правої нирки, крововиливу в навколониркову клітковину справа, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді рани на правому передпліччі та двох саден в області чола; а потерпіла ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня, у вигляді закритих переломів лобкових, сідничних кісток з обох сторін зі зміщенням відламків по ширині обох лобкових кісток, синця на задньо-зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, та легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу.

Крім того, органом досудового розслідування при викладенні фактичних обставин справи не наведено легких тілесних ушкоджень, отриманих загиблими Главацькими поряд з травмами, несумісними із життям. Такі легкі тілесні ушкодження не впливають на правову кваліфікацію діяння та додаткової кваліфікації не потребують, однак суд позбавлений можливості їх зазначити у фактичних обставинах справи, оскільки вони стороною обвинувачення ОСОБА_7 не інкриміновані, а суд в силу вимог ст. 337 КПК України не вправі виходити за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.

Таким чином, діяння, кваліфіковане за ч. 3 ст. 286 КК України, мало місце, вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.
На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття та відшкодування завданої майнової та моральної шкоди (що є підтвердженням глибокого усвідомлення протиправності вчиненого діяння, його тяжких наслідків та щирого наміру виправитися як запоруки досягнення мети покарання виправлення та спеціальної превенції), активне сприяння розкриттю злочину (що сприяло проведенню досудового розслідування в розумні строки та забезпечило швидкий судовий розгляд кримінального провадження), молодий вік обвинуваченого (що характеризується здатністю до переосмислення та приведення своїх подальших діянь у відповідність до вимог Закону), перебування на його утриманні двох малолітніх дітей (що слугуватиме стимулом для подальшого ведення законослухняного способу життя).
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд не вважає обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину щодо малолітніх осіб, оскільки обов`язковою умовою застосування такої обставини при призначенні покарання є те, що вона повинна усвідомлюватися обвинуваченим при вчиненні злочину, а вчинене ОСОБА_7 діяння є необережним, тому усвідомлювати те, що він вчиняє злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, щодо малолітніх осіб він змоги не мав.
ОСОБА_7 раніше несудимий, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується, як і за місцем проживання, навчання (у школі та університеті), а також за попереднім місцем роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей та працездатну дружину.

Враховуючи вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з огляду на ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість наслідків, поведінку обвинуваченого після вчинення ним ДТП (спроби надати першу медичну допомогу, спокутування вини перед потерпілими, які самі постраждали від його протиправних дій, крім того, є батьками малолітніх загиблих дітей, шляхом вибачення та подальшого відшкодування завданої майнової та моральної шкоди), позицію потерпілих осіб, які наполягали на пом`якшенні покарання та призначенні покарання з випробуванням, з огляду на особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив з необережності, з огляду на відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що покарання, визначене ч. 3 ст. 286 КК України, є надто суворим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому з огляду на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, з урахуванням вимог ст. 65 КК України суд вважає за можливе застосувати до основного покарання ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 286 КК України ближче до мінімальної межі, визначеної ст. 63 КК України. Водночас, враховуючи грубість порушення правил дорожнього руху (керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, у населеному пункті зі швидкістю, що майже вдвічі перевищує дозволену межу), а також тяжкість наслідків такого порушення правил дорожнього руху суд вбачає за необхідне призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, визначений вказаною санкцією.
Водночас, з огляду на характер вчиненого діяння та його суспільно небезпечні тяжкі наслідки у вигляді заподіяння смерті внаслідок спричинення тяжких тілесних ушкоджень, несумісних із життям, двом малолітнім дітям, життя яких лише розпочалося, а також спричинення внаслідок діяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_4 суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.
На глибоке переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_7 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Щодо запобіжного заходу, який належить застосувати до набрання вироком законної сили, то, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з обґрунтуванням виключно шляхом висловлення припущення про можливість ухилення ОСОБА_7 від суду у зв`язку з тяжкістю покарання, що йому загрожує, на думку суду, задоволенню не підлягає з огляду на невідповідність пропонованого заходу забезпечення кримінального провадження особі обвинуваченого, який жодного разу не порушив умови запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і попри закінчення строку його дії 5 жовтня 2015 року з`явився до суду для участі у судовому розгляді. Тому суд з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що вбачається співрозмірним ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо заявлених прокурором в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради та Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (відповідно Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 та Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні) позовів про стягнення з ОСОБА_7 витрат на лікування потерпілих від злочину осіб в сумі 5362,7 грн. та 5755,62 грн. (а.м.к.п. 71, 83-85, 87-88 т. 3), то вони підлягають залишенню без розгляду з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ж з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд залишає позовну заяву без розгляду у випадку, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
Оскільки прокурор в судових дебатах просив суд заявлені ним цивільні позови залишити без розгляду у зв`язку з наданням обвинуваченим суду квитанцій про сплату на відповідні рахунки витрат на лікування потерпілих від вчиненого ним злочину, суд з огляду на диспозитивність норм цивільного права вважає за необхідне заявлені прокурором цивільні позови залишити без розгляду за його ж клопотанням.

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків:
1) прибувати до суду відповідної інстанції (залежно від стадії кримінального провадження) за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі м. Чернівці без дозволу суду відповідної інстанції (залежно від стадії кримінального провадження);
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки та те, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід чи накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради та Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (відповідно Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 та Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні) до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілих від злочину осіб в сумі 5362,7 грн. та 5755,62 грн. залишити без розгляду.

Речові докази:

- уламки темно-зеленого кольору (а.м.к.п. 72 т. 2) знищити після набрання вироком законної сили;

- транспортні засоби, що зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Кам`янець-Подільського РВ УМВС України в Хмельницькій області (а.м.к.п. 75, 78 т. 2), після набрання вироком законної сили повернути: автомобіль ВАЗ-21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , потерпілому ОСОБА_5 , автомобіль Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , обвинуваченому ОСОБА_7 ;

- цифровий диск з відеозаписом з місця події (а.м.к.п. 46 т. 3) зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 10371 (десять тисяч триста сімдесят одну) грн. 79 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (а.м.к.п. 154 т. 2; а.м.к.п. 24, 39, 50, 62, 76 т. 3).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.
Суддя ОСОБА_15 -Годлевська