Справа № 346/5679/15-к
Провадження № 11-кп/779/99/2016
Категорія ч.2 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше не судимого, засудженого вироком Івано-Франківського міського суду за ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 25 грудня 2015 року про встановлення щодо нього адміністративного нагляду після звільнення з місць позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника Коломийської виправної колонії №41 та встановлено відносно ОСОБА_7 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням відповідних обмежень.

Засуджений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу Коломийського міськрайонного суду незаконною у зв`язку із тим, що суд розглянув вказане подання за його відсутності. Вважає, що суд не обґрунтував необхідність застосування адміністративного нагляду за ним, не врахував його бездоганну поведінку та відсутність будь-яких стягнень, порушив вимоги законодавства, постановивши рішення у виді ухвали, хоча законом передбачено у виді постанови. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Коломийської ВК № 41.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , доводи прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який вважає ухвалу суду незаконною і просив її скасувати, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, зазначив та обґрунтував положення закону, яким керувався при прийнятті рішення.

Відповідно до п. г ст.3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі , адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Як вбачається із матеріалів подання, ОСОБА_7 засуджений 21.07.2015 року Івано-Франківським міським судом за ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України, тобто за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів.

Відповідно до ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали. Тому покликання засудженого на незаконність судового рішення, яке на його думку повинно було бути викладене у формі постанови, в цій частині є необґрунтованим.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 про його бездоганну поведінку не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів подання вбачається, що засуджений за час перебування у Івано-Франківському СІЗО з 05.01.2015 року допускав порушення вимог режиму утримання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашено в установленому законом порядку. За час відбування покарання у Коломийській ВК№41 з 28.10.2015 року характеризується посередньо, ним було допущено порушення, а саме виготовлення та зберігання заборонених предметів, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. Крім того, на виробництві колонії не бажав працевлаштовуватись.

Покликання засудженого ОСОБА_7 про розгляд подання у його відсутності не відповідають дійсності, оскільки із журналу судового засідання від 25.12.2015 року та із носія звукозапису вбачається, що судове засідання проводилось у режимі відео конференції із його участю.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів.

Як вбачається із подання начальника Коломийської виправної колонії №41, він пропонував встановити щодо ОСОБА_7 усі передбачені ст.10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі обмеження, в тому числі і заборону перебування у визначених місцях, а саме відвідувати ресторани, кафе, бари.

Відповідно до п. б ч.1 ст.10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду такі обмеження можуть бути застосовані частково або у повному обсязі.

Як вбачається із ухвали, суд не встановив обмеження щодо заборони перебування у визначених місцях, а саме відвідувати ресторани, кафе, бари, тобто застосував передбачені законом обмеження частково.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі адміністративний нагляд встановлюється у визначеному законом порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Суд першої інстанції встановив адміністративний нагляд відносно ОСОБА_7 на мінімальний строк, а саме на 1 рік.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі засудженого доводи є необґрунтованими та безпідставними, тому вона не підлягає до задоволення.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення подання начальника Коломийської ВК № 41.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 25 грудня 2015 року відносно нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4