Справа № 1-168/11
Провадження № 1/2214/9/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2012 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурорів Огойко І.П.,

ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

представників потерпілого ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо :

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, приватного підприємця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого;

відданого до суду за ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

1 жовтня 2010 року близько 19 години, підсудний ОСОБА_5, перебуваючи на подвірї потерпілого ОСОБА_6, в селі Малий Скнит Славутського району, під час суперечки, умисно наніс удар металевою частиною штикової лопати по лівій руці, спричинивши потерпілому рубану рану задньої зовнішньої поверхні лівого передпліччя з відкритим переломом лівої ліктьової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 своєї вини не визнав.

За показаннями підсудного ОСОБА_5 слідує, що він, близько 19 години 1 жовтня 2010 року зайшов на подвіря потерпілого ОСОБА_6, з яким перебуває у неприязних стосунках, зясувати причину суперечок. Під час чергової суперечки потерпілий ОСОБА_6 штиковою лопатою замахнувся нанести підсудному удар у груди. Підсудний ОСОБА_5 наполягає, що захищаючись, вихопив лопату з рук потерпілого. Коли потерпілий ОСОБА_6, схопивши совкову лопату, що була на подвірї будинковолодіння, намагався ударити нею підсудного, він, тримаючи у руках штикову лопату, виставив назустріч занесеній лопаті блок. Яким чином заподіяв рубану рану руки потерпілому пояснити не може.

Між тим, вину підсудного ОСОБА_5 в умисному нанесенні штиковою лопатою рубаної рани лівої руки, що віднесена та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, підтверджено даними показань потерпілого ОСОБА_6

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання, що 1 жовтня 2010 року близько 16 години мав суперечку з підсудним, під час якої підсудний ОСОБА_5 погрожував розправою. Близько 19 години підсудний ОСОБА_5 прийшов на подвіря потерпілого, де під час чергової суперечки схопив лопату, що стояла під стіною літньої кухні і намагався нанести удар по голові потерпілому. Захищаючись, потерпілий підняв над головою руку, по якій прийшовся удар гострим ребром металевого полотна лопати. Внаслідок удару потерпілий отримав рубану рану лівої руки.

Показання потерпілого підтверджені у суді даними показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які у суді дали показання, що вибігши з будинку на подвіря, побачили закривавлену ліву руку у потерпілого ОСОБА_6 та стоячого напроти підсудного ОСОБА_5

Обєктивно вину підсудного ОСОБА_5 підтверджено даними висновку судово-медичної експертизи, за якими доведено факт виявлення у потерпілого ОСОБА_6 рубаної рани задньої зовнішньої поверхні лівого передпліччя з відкритим переломом лівої ліктьової кістки. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоровя.

Частково показання підсудного ОСОБА_5, повністю показання потерпілого та свідків, очевидців події, узгоджуються з даними висновку судово-медичної експертизи, співпадають за часом нанесення підсудним удару ребром металевого полотна лопати по руці потерпілому, та перебувають у прямому причинному звязку із наслідком - заподіянням підсудним ОСОБА_5 середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження - рубаної рани з відкритим переломом лівої ліктьової кістки руки потерпілому ОСОБА_6

Зібрані та досліджені докази повністю доводять вину підсудного ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 122 КК України.

Показання підсудного ОСОБА_5 в частині невизнання вини та заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження під час самооборони від нападу потерпілого ОСОБА_6, суд досліджує в сукупності з даними висновків судово-медичних експертиз, протоколів відтворення обстановки та обставин події. Такі показання суд знаходить необєктивними.

Показання підсудного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 про нанесення рубаної рани руки потерпілому ОСОБА_6 під час самооборони від посягання потерпілого, повністю спростовуються даними висновків судово-медичних експертиз, даними протоколів відтворення обстановки та обставин події. Зокрема, кут виставленої у руці підсудного ОСОБА_5 лопати, тобто ребра її металевої частини, на удар, що мав би наноситися потерпілим ОСОБА_6 відносно підсудного зверху рукою, а рівно як і рукою із затисненою лопатою, з точністю до навпаки, спростовує можливість заподіяння рубаної рани лівої руки під час самозахисту, про що свідчить кут сліду розтинання мязів та кістки тіла руки. Зокрема, кут розтинання мяких тканин та кістки лівої руки потерпілого ОСОБА_6, свідчить про факт нанесення удару ребром металевого полотна лопати зверху до низу, по занесеній над головою руці потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 послідовно дає показання, що уникаючи нанесення удару лопатою по голові, інстинктивно закрився рукою. Саме по руці й прийшовся удар ребром лопати.

Ні підсудним, ні його захисником, не вказано на докази, які могли б спростувати у суді висновки судово-медичних експертиз, показання потерпілого ОСОБА_6, дані протоколів відтворення обстановки та обставин події. Не знайдено таких і судом.

Зокрема підсудний ОСОБА_5 дає показання, що зазнав удару від потерпілого держаком штикової лопати у груди та кілька ударів від іншої людини у потилицю, кулаками рук, складеними у замок. Такі показання не підтверджені даними висновків судово-медичних експертиз. Зокрема, у судово-медичних експертизах, проведених після події, що досліджується судом, не відмічено наявність будь-яких тілесних ушкоджень на грудях, шиї , потилиці підсудного.

Крім того, факт нанесення ударів підсудному у груди, шию чи потилицю не підтверджений у суді даними показань очевидців події, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_7 дала показання, що вибігши на крики на подвіря будинковолодіння спостерігала чоловіка, потерпілого ОСОБА_6, із закривавленою рукою, який наніс кілька ударів у голову підсудному. При чому, свідок у перших поясненнях показала, що підсудного ОСОБА_5, обмежуючи у рухах, утримував його брат - ОСОБА_11, який також прибіг з сусіднього двору на крики.

Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і показання підсудного ОСОБА_5 про нанесення удару потерпілим ОСОБА_6 совковою лопатою. Взагалі совкової лопати немає у справі серед речових доказів як і немає показань інших свідків, очевидців події, про знаходження на місці події такої.

Показання підсудного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 про самозахист, суперечать фактичним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування щодо до нього Закону України «Про амністію у 2011 році».

Підсудний ОСОБА_5, не визнаючи своєї вини наполягає на звільненні від кримінального покарання та закритті провадження по кримінальній справі. Підсудний вказує, що міра покарання, за злочин у якому він обвинувачений, обмежена трьома роками позбавлення волі. На час вчинення злочину та набрання чинності Законом України «Про амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року, він мав на утриманні неповнолітнього сина.

Фактично підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинений ним злочин не є тяжким, на час набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 році», мав на утриманні сина, якому не виповнилося 18 років.

Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_5 підпадає під дію ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2011 році.

Підстав для незастосування Закону України «Про амністію в 2011 році», щодо підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

Правові наслідки застосування Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію у 2011 році», зокрема, ст. 14 зазначеного Закону України, підсудному зрозумілі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» амністія не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду.

В разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6, цивільний позов прокурора, в звязку із застосуванням амністії залишити без розгляду, роз'яснивши право звернення за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства, без сплати судового збору.

Судові витрати та по справі відсутні.

Речові докази : штикова лопата, светр, що зберігаються у камері речових доказів Славутського РВ УМВС України у Хмельницької області суд визнав доцільним знищити як такі, що не являють собою цінності.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 6, 81, 248, 273, 282, 296, КПК України, ст. ст. 1, 6, 8 Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію»,

З а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного випробувального строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 1 п «в» Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року звільнити засудженого ОСОБА_5 від кримінального покарання, у виді одного року обмеження волі з випробувальним терміном один рік, призначеного за ч.1 ст. 122, 75 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 скасувати.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_6, прокурора, залишити без розгляду, розяснивши, право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази : штикова лопата, светр, що зберігаються у камері речових доказів Славутського РВ УМВС України у Хмельницької області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до кримінальної палати Хмельницького апеляційного суду протягом пятнадцяти діб з моменту йог проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.