Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/5163/15-к
пр. № 1-кп/759/369/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001716 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , яка здобула середню освіту, не працює, не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 18.02.2007 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст. 75; 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 2 роки;

- 24.09.2008 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 23.01.2009 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

- 21.11.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- 17.01.2013 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Згідно з ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 23.06.2014 звільнена 01.07.2014 на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 23.02.2015 приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту маршрутного таксі № 392, що по вул. Уборевича, 1 у м. Києві, помітила раніше незнайомого їй чоловіка, а саме ОСОБА_7 , який очікував на маршрутне таксі та мав при собі мобільний телефон марки «НТС оnе X» чорного кольору, який помістив до кишені своєї куртки, в яку був одягнений. В цей час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_7 , наблизилась до останнього ззаду, чим створювала незручності потерпілому та деякий час знаходилась поблизу нього очікуючи можливості викрасти мобільний телефон із кишені. В подальшому, користуючись тим, що на зупинці знаходилось багато людей, ОСОБА_5 , таємно, впевнившись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, вчинила крадіжку мобільного телефону марки «НТС оnе X», вартість якого згідноіз висновком експертизи від 25.02.2015 становить 1680грн 00 коп., належний ОСОБА_7 ,. та почала тікати з місця вчинення злочину. В цей час ОСОБА_7 помітив ОСОБА_5 , яка зненацька почала бігти в бік вул. Уборевича та виявив відсутність свого мобільного телефону у кишені, після чого останній наздогнав ОСОБА_5 та виявив у неї свій мобільний телефон, який ОСОБА_5 намагалась таємно викрасти, але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин які не залежали від її волі, а саме була затримана потерпілим ОСОБА_7 .
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнала, щиро розкаялася, однак, зазначила, що викладені у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені не зовсім вірно. Показала, що 23.02.2015 приблизно о 19 год. 30 хв. вона ішла додому. Проходячи повз зупинку громадського транспорту маршрутного таксі № 392, що по вул. Уборевича, 1 у м. Києві, вона помітила раніше незнайомого їй чоловіка, як пізніше дізналася ОСОБА_7 , у якого на шнурку від навушників висить мобільний телефон. У цей момент вона вирішила вказаний мобільний телефон викрасти. Після цього, вона підійшла до ОСОБА_7 ззаду та від`єднала мобільний телефон від шнурка. Після чого почала тікати у бік вул. Уборевича у м. Києві, однак її наздогнав ОСОБА_7 та виявив у неї свій мобільний телефон. Також показала, що на зупинці громадського транспорту було людно. Викрадений телефон хотіла залишити собі для користування. Просила не застосувати до неї покарання пов`язане з позбавленням волі та надати їй шанс для виправлення.
Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, її вина в повному обсязі доведена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , наданими ним у судовому засіданні та відповідно до яких він 23.02.2015 приблизно о 19 год. 30 хв. стояв на зупинці громадського транспорту маршрутного таксі № 392, що по вул. Уборевича, 1 у м. Києві. Було людно, всі їхали додому. Він має два мобільні телефони: один для здійснення дзвінків, а інший «НТС оnе X» для входу до мережі «Інтернет». Оскільки він часто користується мобільним телефоном «НТС оnе X», то він дуже швидко розряджається, відтак, даний телефон майже завжди підключений до зарядної батареї, яку він завжди носить із собою. Вказаний мобільний телефон разом із зарядною батареєю він поклав до кишені куртки. Коли під`їхала маршрутка він відчув, що хтось заліз до нього у кишеню. Обернувшись назад, він побачив, що жінка відходить від зупинки громадського транспорту. Він її наздогнав та затримав за плечі. Вона одразу зізналася, що викрала у нього мобільний телефон. Після цього він викликав працівників міліції. Жодних претензій до обвинуваченої ОСОБА_5 він не має. Просив застосувати до неї покарання відповідно до КК України;
- протоколом огляду місця події від 23.02.2015, згідно з яким оглядом місця події являється 158 адміністративна зона, яка знаходиться по вул. Ірпінській, 71, кім. 5 в м. Києві, де у ОСОБА_5 , у присутності понятих, вилучено мобільний телефон «НТС оnе X» чорного кольору із сім-картою «Укртелеком»;
- висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 25.02.2015, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість наданого на дослідження мобільного телефону «НТС оnе X» на момент вчинення злочину становить 1680 грн 00 коп.;
- протоколом огляду предметів від 17.03.2015 та фототаблицею до даного протоколу, відповідно до якого слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 оглядався мобільний телефон «НТС оnе X».
Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження у судовому, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй складу кримінального правопорушення доведена повністю, а відтак, її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує її покарання, та відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не заміжня, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується виключно позитивно, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, однак, має низку тяжких захворювань, перебуває на диспансерному обліку у Київському міському центрі профілактики та боротьби зі СНІДом, раніше судима, та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції даної частини ст. 185 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «НТС оnе X», чорного кольору, який повернутий під розписку ОСОБА_7 ,- залишити у власника (законного володільця) ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1