Справа № 480/1176/15-к
Провадження №1-кп - 480/156/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2015 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002110 від 08 червня 2015 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , матрос, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20.05.2015 близько 18 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою не виконувати обов`язки військової служби самовільно залишив розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно без поважних причин перебував поза розташуванням частини до 01.06.2015 15 год. 00 хв., тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та пояснив, що 20.05.2015 року він дійсно залишив місце служби табірний збір військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в зв`язку з хворобою його матері. Дозволу у командира про убиття не отримував. Щиро кається у скоєному.
Вислухавши обвинуваченого, обмежившись дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого як особу, суд дійшов висновку, що такі дії обвинуваченого, необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття підсудного, активне сприяння в розкритті злочину, відсутність шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов. Суд вважає призначити йому покарання застосувавши ст. 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України - у виді арешту.
Суд вважає, що обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого , більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України - у вигляді арешту строком на 3 (три) місяця.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Після набрання вироком законної сили доручити військовослужбовцям Військової служби правопорядку у Збройних Силах України ІНФОРМАЦІЯ_2 в десятиденний строк після одержання розпорядження суду про виконання вироку, здійснити доставку ОСОБА_4 з військової частини, в якій останній проходить військову службу, до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 для відбування визначеного вироком суду покарання у вигляді арешту.
Зобов`язати Дніпропетровське зональне відділення Військової служби правопорядку забезпечити виконання кримінального покарання стосовно ОСОБА_4 у вигляді арешту строком на 3 (три) місяця.
Суддя ОСОБА_1 .
21.10.2015