Справа № 744/1082/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1032/2015
Категорія - ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000097, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18 червня 2015 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.ст. 70, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вирок щодо яких не оскаржується,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині призначення покарання змінити, призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, остаточно за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2015 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців.

Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2015 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Зарахувано Карпеку строк утримання під вартою з 21 жовтня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 08 жовтня 2015 року по даний час, у строк відбування покарання.

Міру запобіжного заходу останньому визначено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 491 гривні 04 копійок.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та доведеність вини, посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що при призначені йому покарання суд першої інстанції не врахував його роль у вчиненні кримінального правопорушення, так як він виступав лише у ролі перевізника і до господарств потерпілих не проникав, а також його особу, яка на час скоєння кримінального правопорушення не мала судимості.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає, що вирок суду законний, обґрунтований, міра покарання, призначена апелянту відповідає вимогам ст.65 КК України. Зазначає, що участь в скоєному кожного обвинуваченого однакова, так як кожний з співучасників виконував саме свою роль. Карпека виконував роль водія легкового автомобіля, на якому перевозилися викрадені речі та відповідав за їх збут, повинен був повідомляти інших учасників групи про можливу небезпеку. Характеризується, в основному, з негативної сторони. Крім того, відносно нього вже був вирок суду і Семенівський районний суд, визначаючи остаточну міру покарання правильно застосував положення ч.4 ст.70 КК України. Просив залишити вирок без змін.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 19 квітня 2015 року близько 00.00 год., ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, а саме: Позняком та ОСОБА_11 , маючи умисел на крадіжку, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим мотивом, приїхали на автомобілі марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 до с. Довжик, Семенівського району, Чернігівської області, де ОСОБА_10 залишився чекати на сторожі, а Позняк та Мірошник користуючись відсутністю господаря, шляхом вільного доступу проникли в середину приміщення будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 і, перебуваючи в середині приміщення будинку ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_14 , здійснили крадіжку однієї чавунної плити з 2 кружками до неї загальною вартістю 450 грн. 00 коп., одних чавунних дверцят з топки вартістю 70 грн. 00 коп., одних чавунних дверцят з піддувала вартістю 40 грн. 00 коп., металевого ланцюга довжиною 12 метрів загальною вартістю 240 грн.00 коп., металевого штиря для випасу тварин вагою 1,5 кг. вартістю 3 грн. 00 коп., які віднесли до автомобіля марки ВАЗ 21011, з д.н.з НОМЕР_1 , в якому на них чекав ОСОБА_10 , отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатися та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_12 , матеріальних збитків на загальну суму 803 грн. 00 коп.

Цього ж дня, після опівночі, ОСОБА_10 , продовжуючи свою протиправну діяльність, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим мотивом, залишився стояти на сторожі, а Позняк спільно з ОСОБА_11 користуючись відсутністю господаря, шляхом вільного доступу, повторно проникли в середину приміщення будинку, що належить ОСОБА_15 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 і, перебуваючи в середині приміщення будинку, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 здійснили крадіжку двох чавунних плит з пічного опалення вартістю 350 грн. 00 коп. кожна; одних чавунних дверцят з топки, вартістю 70 грн. 00 коп., та одних чавунних дверцят з піддувала, вартістю 40 грн. 00 коп., які віднесли до автомобіля марки ВАЗ 21011, з д.н.з НОМЕР_1 , в якому на них чекав ОСОБА_10 , отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатись та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріальних збитків на загальну суму 810 грн. 00 коп.

20 квітня 2015 року о 23.00 год. ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою з Позняком та ОСОБА_11 приїхали на автомобілі марки ВАЗ-21011, д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 до с. Довжик, Семенівського району, Чернігівської області, де ОСОБА_10 залишився чекати на сторожі, а Позняк спільно з ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, користуючись відсутністю господаря, шляхом вільного доступу проникли до приміщень гаражу та майстерні господарства ОСОБА_16 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_10 залишився на сторожі. Перебуваючи в середині приміщень ОСОБА_13 та ОСОБА_11 здійснили крадіжку шліфувального агрегату по металу марки «DVT» вартістю 420 грн., музичного центру «Samsung МАХ Т 35» вартістю 600 грн. 00 коп., пили циркулярної ручної вартістю 580 грн. 00 коп., чотирьох чавунів обємом 12 л. кожен загальною вартістю 1000 грн. 00 коп., трьох електричних двигунів загальною вартістю 2850 грн. 00 коп., ручного фуганка вартістю 70 грн. 00 коп., картера двигуна мотоцикла та шестерень коробки передач до мотоцикла загальною вагою 7 кг. вартістю 14 грн. 00 коп., які віднесли до автомобіля марки ВАЗ-21011, д.н.з НОМЕР_1 , в якому на них чекав ОСОБА_10 , отримавши тим самим реальну можливість розпоряджатись та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_16 матеріальних збитків на загальну суму 5534 грн. 00 коп.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку. Такий висновок ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 3 групи, наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, відшкодування потерпілим завданих матеріальних збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання і дійшов вірного висновку, застосувавши до обвинуваченого міру покарання у виді позбавлення волі і на строк, що відповідає характеру вчиненого ним кримінального правопорушення та особі винного.

Доводи апелянта про те, що на час скоєння крадіжок він не був судимий і суд при призначенні міри покарання повинен це врахувати - не заслуговує на увагу, так як, суд призначав покарання остаточно за сукупністю злочинів, на підставі ч.4ст.70 КК України, враховуючи вирок Семенівського районного суду від 18.06.2015 року щодо нього. Все це свідчило про схильність ОСОБА_10 до вчинення злочинів, крім того, на період винесення попереднього вироку обвинувачений був не судимий в силу ст.89 КК України.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, зокрема і на ті, на які посилається апелянт в своїй скарзі, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню.

Призначене покарання, на думку колегії суддів, відповідає меті покарання, обране у відповідності до принципів індивідуалізації, законності, справедливості та є необхідним і достатнім.

Всі аргументи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції перевірені та, на переконання колегії суддів, істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, що б призвело до безумовного скасування вироку, допущено не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4