Кримінальне провадження № 1-кп/760/452/15
№760/4415/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 31.07.2013 року до ЄРДР за № 0009339, відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, який працює кур`єром в ТОВ «Опт-Трейдінг», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_11 своїми умисними діями вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, при таких обставинах.

Так, ОСОБА_11 , 09.05.2013 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , спільно із своїм знайомим ОСОБА_12 , якого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2014 року засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 (дванадцяти років) 6 (шести) місяців позбавлення волі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи загально встановлені правила поведінки в суспільстві, тримаючи в обох руках кухонні ножі, підбігли до лавки, за вказаною вище адресою, де знаходився потерпілий ОСОБА_13 , разом із своїми знайомими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В подальшому, ОСОБА_12 , діючи спільно з ОСОБА_11 , виражаючись нецензурною лайкою, підійшов до потерпілого ОСОБА_13 та підніс ніж, який знаходився в його лівій руці до шиї останнього, створивши реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , після чого наніс останньому один удар ножем, який знаходився в його правій руці, в область поясниці зліва, тим самим застосував предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення поперекової ділянки зліва: колото-різана рана у поперековій ділянці зліва, від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку перпендикулярно ззаду наперед, довжиною 3 см, де сліпо закінчується у товщі поперекового м`язу. Вказане тілесне ушкодження утворилось від однократної дії предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, можливо, ножа, у строк вказаний в описові частині постанови, тобто, 09.05.2013 року, яке згідно висновку експерта КМБ СМЕ №942/е від 20.06.2013 року не є небезпечним для життя та відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 з метою уникнення подальшого побиття та отримання тілесних ушкоджень, з вказаного місця втік.

В той же час, ОСОБА_11 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_12 , знаходячись біля останнього розмахував двома ножами, які тримав в руках, перед обличчями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , виражаючись при цьому нецензурними та зневажливими словами на адресу останніх.

Приблизно о 22 годині 15 хвилин, 09.05.2013 року, до вказаної вище лавки, за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов потерпілий ОСОБА_17 , який став з`ясовувати у своїх знайомих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , причину конфлікту.

Побачивши його, ОСОБА_11 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_12 , на ґрунті явної неповаги до суспільства, грубого нехтуючи правилами співжиття і норм моралі, підбігли до потерпілого ОСОБА_17 та безпричинно, з хуліганських спонукань, нанесли останньому декілька ударів руками в різні частини тіла та голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі зліва, на лівій вилиці, на нижній повіці лівого ока, на носі, на підборідді, на передній поверхні кистей, забійних ран на нижній губі, які згідно висновку експерта №1449 від 17.06.2013 року, виникли від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Хуліганські дії ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 продовжували на протязі тривалого часу, протягом 30-ти хвилин, вперто не бажаючи їх припинити, не реагуючи на зауваження та прохання про припинення злочинних дій з боку потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , проявляючи при цьому особливу зухвалість.

Допитаний в судому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у грубому порушенні громадського порядку 09.05.2013 року, приблизно о 21 год. 50 хв., знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , спільно із своїм знайомим ОСОБА_12 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_11 показав суду, що дійсно 09.05.2013 року, приблизно о 21:30 годині, він перебував зі своїм знайомим ОСОБА_12 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де чекали на свого знайомого ОСОБА_18 , який проживає у вказаній вище квартирі. При цьому, він був у пригніченому стані, у зв`язку із смертю батька, який напередодні втопився. Вони разом з ОСОБА_12 розпивали горілку. Знаходячись в квартирі, через відкриті вікна вони почули, як з вулиці (двору будинку) доносяться чоловічі та жіночі голоси, - компанія молодих людей, які дуже шуміли. Йому та ОСОБА_12 це заважало та не сподобалося. На вулиці було темно, а тому хто саме кричав він не бачив. Потім ОСОБА_12 через вікно з будинку зробив зауваження молодим людям, які шуміли, нецензурно лаявся на них. Після чого, ОСОБА_12 запропонував йому вийти на вулицю та розібратися, при цьому також запропонував взяти з собою по два ножі, які були в квартирі, щоб налякати людей з компанії, а також з метою можливої самооборони.

На пропозицію ОСОБА_12 він погодився та, знайшовши на кухні по два ножі на кожного, вони вийшли з квартири на вулицю та направилися на голоси, які лунали з середини двору будинку АДРЕСА_2 , з метою заспокоїти шумну компанію. Підійшовши ближче, він побачив компанію молодих людей, яка складалася з 3-4 дівчат та 1-го хлопця, які сиділи на лавці. Молодим людям ОСОБА_12 зробив зауваження на те, що вони дуже сильно шумлять, у відповідь хлопець, як йому потім стало відомо, ОСОБА_13 йому не гарно відповів. ОСОБА_12 це не сподобалося та він підійшов до нього ближче, дістав зі своїх кишень два ножі, які почав тримати в своїх руках та приставив один ніж до шиї з переду та другий ніж ззаду шиї ОСОБА_13 (що йому говорив точно не пам`ятає). Після цього, ОСОБА_13 продовжив нецензурно лаятись та ображати ОСОБА_12 різними словами. В цей час він сховав ножі та підтримував ОСОБА_12 словесно. ОСОБА_12 поклав один з ножів до кишені та, тримаючи в правій руці інший ніж, вступив з ОСОБА_13 у бійку, в процесі якої ОСОБА_13 на якийсь момент повернувся до нього спиною та ОСОБА_12 , тримаючи ніж в правій руці лезом до низу, наніс йому удар в нижню частину спини, зліва (як точно він наніс йому удар не пам`ятає). Після цього, ОСОБА_13 повернувся та почав тікати від нього. Чомусь довго не думаючи, він з ножами в руках побіг за ним. ОСОБА_13 ОСОБА_12 не наздогнав та повернувся назад до тієї компанії.

Він весь час залишився разом з компанією та продовжував з ними сперечатися. Приблизно о 22 год. 15 хв., 09.05.2013 року, до вказаної вище лавки, за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов інший хлопець потерпілий ОСОБА_17 , який став з`ясовувати у своїх знайомих причину конфлікту. В цей час до них повернувся ОСОБА_12 . Побачивши ОСОБА_17 , він разом з ОСОБА_12 , діючи спільно та узгоджено, на ґрунті явної неповаги до суспільства, грубого нехтування правилами співжиття і норм моралі, підбігли до потерпілого та безпричинно, з хуліганських спонукань, нанесли останньому декілька ударів руками в різні частини тіла та голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження. Далі конфлікт з ОСОБА_17 продовжував ОСОБА_12 , а він розмовляв з дівчатами, які сиділи на лавці.

Конфлікт тривав на протязі тривалого часу, приблизно 30 хвилин.

Також вказав, що дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, розуміє, що вчиняв хуліганські дії, які тривали на протязі тривалого часу, приблизно 30 хвилин, незаконно, не дивлячись на те, що в суспільстві не дозволена така поведінка. Щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочину, викладені в його обвинуваченні. Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлені в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося, та просив вибачення у потерпілих.

Крім того, щодо розміру заподіяних збитків вказав, що цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої потерпілим внаслідок злочинних хуліганських дій на суму 19 759,95 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та на суму 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заявлений потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_19 під час судового розгляду кримінального провадження, визнає частково, в частині завданого морального збитку, в сумі 4 000 грн., за побиття їхнього сина, які відшкодував останнім. В іншій частині заявлених позовних вимог, вказав на його необґрунтованість, суму моральної шкоди, заявлену потерпілими, вважає завищеною.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , доводиться наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення та перевіреними доказами, а саме.

Показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , з яких вбачається, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_17 09.05.2013 року, приблизно о 22:00 годині вона зателефонувала своїй дочці ОСОБА_20 , яка повідомила, що вони разом з ОСОБА_17 (її сином) йдуть зустрічати після роботи ОСОБА_9 -дружину ОСОБА_17 10.05.2013 року, приблизно о 06:00 годині ранку її чоловікові ОСОБА_19 зателефонувала дочка ОСОБА_21 та повідомила, що ОСОБА_22 вбили, сказала, що вона в міліції дає свідчення. Приблизно о 14:00 годині, 10.05.2013 року, вона разом з чоловіком ОСОБА_19 приїхали до відділу міліції, де слідчий повідомив, що о 22:30 годині, 09.05.2013 року був убитий їх син ОСОБА_17 . Також повідомив, що підозрюваного затримано та будуть проводитися слідчі дії.

В подальшому їй стало відомо, що 09.05.2015 року, приблизно о 22 год. 15 хв., ОСОБА_11 , спільно зі своїм знайомим ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , куди в цей час разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_9 підійшов її син ОСОБА_17 до своїх знайомих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у яких запитав причини конфлікту. Тоді ОСОБА_11 , підійшовши до ОСОБА_9 , штовхнув та вдарив її по обличчю. ОСОБА_23 попередила ОСОБА_11 про те, що вона вагітна, після чого ОСОБА_17 підійшов захистити свою цивільну дружину. ОСОБА_11 почав бійку з ОСОБА_17 , через декілька хвилин до нього приєднався ОСОБА_12 . Її сину ОСОБА_17 були нанесені тілесні ушкодження з хуліганських мотивів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Заявлений під час судового розгляду провадження цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, підтримала в повному обсязі та обґрунтувала матеріальними витратами, які вони з чоловіком ОСОБА_19 понесли на поховання їх сина ОСОБА_17 , поминальними обідами, вартістю транспортних послуг (затрат на купівлю проїзних квитків до м. Києва та у зворотному напрямі), перевезення тіла померлого сина до м. Кривого Рогу, а також витрат на лікування, необхідного для відновлення здоров`я, та юридичні послуги. В підтвердження чого надала відповідні документи, а також копію свідоцтва про встановлення батьківства, які містяться в матеріалах провадження (а.с. 49-58). Обґрунтовуючи моральну шкоду, вказала на те, що у зв`язку із вбивством їхнього сина, вони перенесли великий стрес від пережитого, були порушені нормальні життєві стосунки у сім`ї та порушився нормальний сон, перенесли страждання, викликані втратою близької людини.

Аналогічні показання надав в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 .

Показаннями допитаної в судовому засідання потерпілої ОСОБА_9 , з яких вбачається, що вона проживала в цивільному шлюбі та зустрічатися з ОСОБА_17 09.05.2013 року, приблизно о 22.20 год. вона зателефонувала ОСОБА_17 з проханням зустріти її після роботи з супермаркету «АТБ», що знаходиться по вул. Солом`янська, 39 в м. Києві. На протязі п`яти хвилин ОСОБА_17 був поблизу магазину зі своєю сестрою ОСОБА_20 . Після зустрічі вони направилися в напрямку вулиці Волгоградської, де відпочивала компанія знайомих. Підійшовши у двір будинку 17 по вул. Волгоградській в м. Києві вони зустріли ОСОБА_14 та ОСОБА_16 з раніше невідомим чоловіком. ОСОБА_14 дуже голосно плакала, а невідомий чоловік розмовляв з ними на підвищених тонах. ОСОБА_14 повідомила, що їхнього знайомого ОСОБА_13 поранили двоє раніше невідомих чоловіків. Підійшовши ближче, вона побачила як ОСОБА_16 розмовляла з одним із них (це був ОСОБА_11 ). При цьому, вона бачила у нього ножі. З метою уникнення конфлікту, вона звернулася до нього та сказала йому, що вагітна, забирає дівчат та вони спокійно підуть, на що він почав брутально висловлюватися та погрожувати ножем. Останній не звертав на неї уваги та вдарив по обличчю. ОСОБА_17 підійшов ближче до неї та почав захищатися. Між ним та ОСОБА_11 виник конфлікт. В цей час несподівано із-за спортивного майданчику вибіг ОСОБА_12 та, підбігши до ОСОБА_17 , разом з ОСОБА_11 безпричинно почав бити кулаками по обличчю. ОСОБА_17 почав відходити від нього уникаючи бійки. Відійшовши приблизно на 10 метрів від місця, де вони знаходилися, на ріг будинку АДРЕСА_2 . Бійка тривала приблизно 10 хв. Вона відволіклася та через декілька хвилин побачила, що ОСОБА_17 лежить на асфальті обличчям до землі. Підбігши до нього, вона почула його хрип. На обличчі було багато крові. Звернувшись до нього, він нічого не відповів.

Вона одразу почала викликати швидку допомогу. Куди поділися ОСОБА_11 та ОСОБА_12 їй не відомо у зв`язку з тим, що вона була в шоковому стані та не звертала на нього уваги.

Вважає, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вина ОСОБА_11 підтверджується такими, наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення, дослідженими та перевіреними у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2013 року від ОСОБА_13 , згідно якого 09.05.2013 року, приблизно о 22 год. 30 хв. по вул. Волгоградській, 17 в м. Києві незнайомий чоловік заподіяв йому тілесні ушкодження;

- даними протоколу огляду місця події від 09.05.2013 року з фототаблицею, згідно якого о 22 год. 55 хв. було оглянуто місце вчинення злочину, а саме ділянку місцевості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- даними протоколу огляду місця події від 10.05.2013 року, в ході проведення якого в холі 1-го відділення хірургії КМКЛ № 4, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 17 у гр. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено наступні речі потерпілого ОСОБА_13 : футболку темного кольору, кросівки білого кольору, чорний пояс, джинси світло-синього кольору;

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №1449 від 17.06.2013 року, згідно якого при експертизі трупа ОСОБА_17 , крім проникаючих колото-різаних поранень, виявлено:

- садна на лобі зліва, на лівій вилиці, на нижній повіці лівого ока, на носі, на підборідді, на задній поверхні лівого передпліччя, на лівому лікті, на задній поверхні лівого зап`ясті, на передній поверхні кистей, на задній поверхні другого і третього пальців правої кисті; забійні рани на нижній губі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Всі ушкодження виникли за життя, наносились в короткий проміжок часу. Послідовність отримання інших ушкоджень встановити не є можливим.

- висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві № 987 від 30.07.2013 року з ілюстративною таблицею, згідно якого ніж, вилучений 09.05.2013 року в ході огляду місця події по вул. Волгоградській, 17 в м. Києві до холодної зброї не відноситься.

Наданий ніж, виготовлений саморобним способом.

Наданий ніж, виготовлений за типом кухонних ножів, має господарсько-побутове призначення;

- висновком експерта Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 20.06.2013 року №942/е, згідно якого у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент звернення за медичною допомогою 09.05.2013 року о 23:19 год. було виявлено таке тілесне ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення поперекової ділянки зліва: колото-різана рана у поперековій ділянці зліва (яка загоїлась з утворенням рубця, розмірами 2,2х0,3 (см)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку перпендикулярно ззаду наперед, довжиною 3 (см), де сліпо закінчується у товщі поперекового м`язу.

Морфологія та характер виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати, що вказане тілесне ушкодження утворилося від однократної ударної дії предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, можливо, ножа, у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 09.05.2013 року. Виявлене тілесне ушкодження не є небезпечним для життя та відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2014 року з фототаблицею, в ході проведення якого свідок ОСОБА_9 , серед пред`явлених для впізнання осіб на чотирьох фотознімках, впізнала особу на фотознімку №2 ОСОБА_11 , за статурою, за розміром та кольором волосся, за рисами обличчя, за формою лиця, як особу, яка 09.05.2013 року, приблизно о 21 год. 40 хв., знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руках два ножі, спільно з ОСОБА_25 , вчинила злочинні дії та спричинила тілесні ушкодження, погрожувала фізичною розправою, грубо порушувала громадський порядок;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2014 року з фототаблицею, в ході проведення якого свідок ОСОБА_16 , серед пред`явлених для впізнання осіб на чотирьох фотознімках, впізнала особу на фотознімку №4 ОСОБА_11 , за статурою, за розміром та кольором волосся, за рисами обличчя, за формою лиця, як особу, яка 09.05.2013 року, приблизно о 21 год. 40 хв., знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руках два ножі, спільно з ОСОБА_25 , вчинила злочинні дії та спричинила тілесні ушкодження, погрожувала фізичною розправою, грубо порушувала громадський порядок;

- іншими матеріалами в їх сукупності.

Також суд приймає до уваги всі обставини, встановлені вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2014 року, яким ОСОБА_12 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та, сукупністю оцінених доказів, також встановлена вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, як особи, матеріали відносно якої були виділені в окреме провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_11 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_11 , під час досудового слідства та в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився при дослідженні лише вказаними вище доказами, так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_11 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України доведеною у повному обсязі, підтверджуються показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які логічні, послідовні, взаємоузгоджуються та доповнюються іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а також обставинами, встановленими вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2014року відносно ОСОБА_12 , не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події.

Крім того, потерпілі та свідки, як на досудовому слідстві так і в суді вказали на ОСОБА_11 , як на особу, яка своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, спільно з ОСОБА_12 , із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. А тому їх показання не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події, згідно з якими дії обвинуваченого та засудженого ОСОБА_12 були об`єднані єдиним умислом, з метою порушення громадського порядку та припинення дій потерпілих. Обвинувачений, не приховуючи своїх дій, умисно грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Такі дії обвинуваченого, які вирізняються своєю узгодженістю та цілеспрямованістю, раптовістю та чітким спрямуванням на умисне нанесення тілесних ушкоджень, підтверджують наявність попереднього умислу на вчинення вищевказаних протиправних дій. Спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим свідчить про спрямованість умислу на нанесення тілесних ушкоджень та порушення громадського порядку.

Таким чином, суд вважає із достовірністю встановлені викладені обставини провадження, а всі дії обвинуваченого та засудженого ОСОБА_12 були злагоджені, цілеспрямовані на місці вчинення кримінального правопорушення, після яких вони одразу ж зникли.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані та перевірені докази у їх сукупності, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_11 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких, згідно ст. 12 КК України. Як особа, ОСОБА_11 , за місцем проживання та роботи характеризується задовільно, не одружений, працює, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Щире розкаяння у вчиненому, визнання вини та часткове відшкодування завданої внаслідок вчинення злочину шкоди, судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку потерпілих, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, а також враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії тяжких злочинів, згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі волі в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України.

Разом з тим, враховуючи відношення обвинуваченого ОСОБА_11 до вчиненого, часткове відшкодування шкоди потерпілим, а також те, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 були направлені, в першу чергу, на порушення суспільного порядку, враховуючи також думку державного обвинувачення, при призначенні покарання, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому такий вид та міра покарання, за глибоким переконанням, є необхідними й достатніми для його перевиховання та виправлення, які можливі без ізоляції від суспільства, та попередження нових злочинів, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але і особі обвинуваченого, буде відповідати цілям покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_19 до ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження (а.с. 47-48), суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача.

Враховуючи вищенаведені положення Закону, вирішуючи цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_19 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину ОСОБА_11 на суму 19 759,95 грн., суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки заявлена потерпілими матеріальна шкода не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_11 під час вчинення останнім хуліганських дій, грубому порушенні громадського порядку. Таким чином, цивільний позов потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину ОСОБА_11 на суму 19 759,95 грн. не може бути задоволений як обґрунтований.

Що стосується вимог потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_19 до обвинуваченого ОСОБА_11 в частині стягнення на їх користь моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн., суд, з урахуванням наведених обставин кримінального провадження, враховуючи глибину, обсяг і характер душевних та психічних страждань потерпілих, характер їх немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попередньо стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної потерпілим до 7 000,00 грн.

Разом з цим, під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та діє до теперішнього часу.

Враховуючи призначене судом покарання, вищенаведені обставини кримінального провадження, суд вважає за доцільне, відповідно до положень ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, змінити на особисте зобов`язання з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою, - звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів по даному кримінальному провадженню вирішено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2014 року відносно ОСОБА_12 .

Керуючись ст.ст. 128, 177, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, до набрання вироком чинності, - змінити на особисте зобов`язання з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_19 до бвинуваченого ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 в рівних частках, на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_19 7 000 (сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині заявлених позовних вимог, - відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: