йСправа № 304/1298/15-к Провадження № 1-кп/304/120/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000599 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, українки, громадянки України, раніше судимої:

- 22 травня 2014 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 (сто) годин громадських робіт;

- 28 січня 2015 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ст. 389 ч. 2 КК України, яким звільнена від покарання,

- 13 липня 2015 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

з участю сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 будучи засудженою вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року до покарання у виді 100 годин громадських робіт та отримавши повторне направлення до КП «Комунальник» для відбування вказаного покарання, умисно, без поважних причин не приступила з 05 червня 2014 року до їх відбування, чим ухилилася від відбування громадських робіт.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст.389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 22 травня 2014 року її було засуджено до покарання у вигляді сто годин громадських робіт. В подальшому інспектором КВІ їй було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. 09 липня 2014 року їй було видано направлення на відбування покарання до КП «Комунальник», згідно якого вона повинна була з 15 липня приступити до відбування громадських робіт. Однак, вона до КП «Комунальник» не пішла, оскільки там потрібно було працювати безплатно. За цей час вона наймалася працювати у різних людей, які давали якісь кошти на прожиття. У зв`язку з цим, працівниками КВІ їй неодноразово виносилися попередження, які вона також проігнорувала. 27 травня та 02 червня 2015 року інспектором КВІ їй знову були надані повторні направлення для відбування громадських робіт, однак їх вона також проігнорувала, оскільки змушена працювати в людей по господарству за гроші, щоб мати на прожиття. Разом із своїм захисником просить суворо її не карати.

Крім показів обвинуваченої, її вина у вчиненому стверджується також сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

- висновком № 2679 по факту невиконання громадських робіт ОСОБА_3 ;

- довідкою начальника Мукачівського МРВ КВІ від 27 липня 2015 року;

- постановами про встановлення днів явки на реєстрацію від 09 липня 2014 року та 27 травня 2015 року;

- направленнями для відбування призначеного вироком суду покарання від 09 липня, 08 серпня 2014 року, 27 травня та 02 червня 2015 року;

- письмовими попередженнями від 08 та 13 серпня 2014 року, 02 червня та 16 липня 2015 року.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 в інкримінованому їй злочині і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до злочину невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно для її виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковано її дії.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків згідно ст. ст. 70, 71, 72 КК України, суд вважає за доцільне до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винної ОСОБА_3 , обставини справи, суд приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 72 КК України 2 (два) роки обмеження волі перевести у позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 72 КК України невідбуту частину покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт за попереднім вироком Перечинського районного суду від 22 травня 2014 року перевести у 13 днів позбавлення волі та повністю приєднати до призначеного покарання.

На підставі ст. ст. 70, 71 КК України остаточно за сукупністю злочинів частково приєднати до покарання, призначеного за вироком Перечинського районного суду від 13 липня 2015 року, покарання призначене за даним вироком та призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1