В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2015 Справа №607/16442/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 14 серпня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Козятинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу забезпечення 2-го гаубичного артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), старший солдат, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції 2015 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 9, 11,16. 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, о 3 год. 00 хв. 21 липня 2015 року самовільно залишивши розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до 10 години 30 хвилин 06 жовтня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, не маючи наміру повністю ухилитися від проходження

військової служби у ЗС України, допустив самовільне залишення військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), вчинене в умовах особливого періоду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

По суті кримінального провадження пояснив, що він був призваний на військову службу до Збройних Сил України та в період з 3 год. 00 хв. 21 липня 2015 року самовільно залишивши розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до 10 години 30 хвилин 06 жовтня 2015 року, знаходвся за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Військову частину залишив через те, що старшина ОСОБА_5 знущався з нього, погрожував фізичною розправою. Внаслідок таких протиправних дій він не міг проходити військову службу. Вказав на те, що він з багатодітної сімї, яка потребує допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії:

-за ч.4 ст.407 КК України (в редакції 2015 року), самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, вчинене військовослужбовцем.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, посередньо хактеризується за місцем служби, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, і вважає обрати йому покарання за ч.4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року) в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з призначенням мінімального строку покарання, передбаченого диспозицією статті обвинувачення.

При цьому, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався

Речові докази вважати поверненим володільцю.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року) та призначити йому покарання за даним кримінальним правопорушенням у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази оригінали іменного списку особового складу 4 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 для проведення вечірньої перевірки (розпочато ведення 1 серпня 2015 року), матеріали службового розслідування, проведеного службовими особами в/частини пп НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення в/частини пп НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_3 , іменний список 4 ГАДН для проведення вечірньої перевірки військової частини НОМЕР_1 за липень 2015 року. вважати повернутими в/частині пп НОМЕР_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1