Справа № 303/2001/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.09.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/777/426/15 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2015 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодноразово судимого: востаннє 01.08.2012 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 4 років і 3 місяці позбавлення волі; умовно достроково звільненого від подальшого відбування покарання напідставі ухвали Долинського районного суду Івано Франківської області від 09.12.2014 року,
засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком від 1 серпня 2012 року - 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 24 березня 2015.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.
Також ухвалено стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 393,12 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Згідно встановлених судом обставин, 11 січня 2015 року о 21 год. 50 хв., ОСОБА_6 на вул. Зеленій в м. Мукачево, за передньою змовою з ОСОБА_9 , умисно, повторно, попередньо розподіливши між собою ролі, при яких обвинувачений ОСОБА_6 спостерігав за сторонніми особами та у разі їх появи повинен був подати сигнал, тоді як ОСОБА_9 підбіг до потерпілої ОСОБА_10 та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наніс один удар в область обличчя. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відкрито викрали належне потерпілій майно, а саме: жіночу сумку, гаманець, сонцезахисні окуляри, парасолю, гребінець, грошові кошти в сумі 37 грн., а також мобільний телефон марки «Samsung GT-S5610», на балансовому рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 23 грн., загальною вартістю 1289,00 грн., спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 21 січня 2015 року о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_6 на вул. Качалова в м. Мукачево за попередньою змовою з ОСОБА_9 , підбігли до потерпілої ОСОБА_11 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_9 наніс їй один удар в область обличчя, після чого схопив її за шию та став нагинати до землі, а ОСОБА_6 , умисно, відкрито намагався заволодіти сумочкою потерпілої ОСОБА_11 , в якій знаходилась помада для губ і гребінець загальною вартістю 1446 грн.. Однак свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_6 із ОСОБА_12 довести не змогли з причин, що не залежали від їх волі, внаслідок відчайдушного опору потерпілої та реакції мешканців навколишніх будинків, які почергово по включали світло у належних їм помешканнях.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 порушено питання про скасування вироку суду щодо нього через неповноту розгляду. В обґрунтування обвинувачений посилається на те, що потерпіла ОСОБА_10 під час досудового розслідування не могла упізнати другого нападника за фотознімком і сама процедура пред`явлення особи для впізнання з участю потерпілої ОСОБА_10 проведена з порушенням ст.228 КПК України. А впевненість потерпілої у тому, що саме він є особою, яка здійснила на неї напад, викликає у обвинуваченого обґрунтовані сумніви.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 та ч.2 ст. 186 КК України при обставинах, викладених у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що ставились йому за провину, не визнав та показав, що жодних неправомірних дій по відношенню до потерпілих не вчиняв. 13.01.2015 (точної дати не пам`ятає) проводив час в ОСОБА_9 , в якого був мобільний телефон марки «Самсунг», який в подальшому ОСОБА_9 запропонував здати в ломбард. оскільки у ОСОБА_9 не було при собі паспорта, телефон здавав саме він. До подій, які мали місце 21.01.2015 року жодного відношення не має.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його визнано винуватим, така доведена, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується зібраними у кримінальному проваджені та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Мотивуючи висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд обґрунтовано послався на показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_9 та письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження й перевірені судом під час судового розгляду.
. Так, з показань потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що 11 січня 2015 року біля 21 години 50 хв. повертаюсь додому по вул. Зеленій в м. Мукачево, на неї напали двоє молодих осіб, один з яких, - ОСОБА_9 наніс їй два удари рукою в область грудей й обличчя, після чого вирвав з рук сумку. ОСОБА_6 , був разом з ОСОБА_9 .. Упевнена, що одним з нападників був саме ОСОБА_6 ..
Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 21 лютого 2015 року о 21 годині 20 хв. проходячи по вулиці Качалова в м. Мукачево, ОСОБА_13 та Івашко намагалися вирвати з її рук сумку, однак не зважаючи на вчинене з їх боку фізичне насильство, вона сумку їм не віддала. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_9 заволодіти її майном перешкодило і те, що мешканці навколишніх будинків у відповідь на її крики включили світло у своїх помешканнях.
З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що у січні 2015 року, точної дати не пам`ятає, ввечері разом з ОСОБА_6 по вул. Зеленій в м. Мукачево відкрито пограбували жінку. При цьому, він вихопив з рук потерпілої сумку, а ОСОБА_6 спостерігав за тим, щоб ніхто не побачив їх під час пограбування. Викрадений мобільний телефон марки «Samsung» на паспорт ОСОБА_6 здали у ломбард.
21.01.2015, разом з ОСОБА_6 вчинили напад на жінку на вул. Качалова в м. Мукачево. Згідно обумовленого плану, він схопив потерпілу ззаду за шию і намагався нугнути до землі,а ОСОБА_6 спостерігав щоб ніхто їх не побачив. Однак, внаслідок опору потерпілої, заволодіти її Майном не вдалося. Також на крики потерпілої мешканці навколишніх будинків почали вмикати світло.
Так, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідок ОСОБА_9 , який до того ж був допитаний судом за клопотанням самого обвинуваченого, надали суду послідовні, логічні і змістовні покази щодо обставин та місця відкритого викрадення майна потерпілих.
Окрім цього, свідок ОСОБА_9 в однозначній мірі ствердив, що в обох випадках ОСОБА_6 був обізнаний відносно тих неправомірних дій, які вони вчиняли по відношенню до потерпілих, та виконував відведену йому роль.
Покази потерпілих та свідка ОСОБА_14 щодо фактичних обставин скоєних кримінальних правопорушень узгоджуються також з іншими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, а саме з протоколами пред`явлення осіб для впізнання, листом Ломбарду «Скарбниця», а також висновками товарознавчих експертиз щодо оціночної вартості майна.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на незаконність процедури пред`явлення особи для впізнання з участю потерпілої ОСОБА_10 , яка на його думку полягала у тому, що потерпілій для впізнання були пред`явлені особи, серед яких за своїми зовнішніми ознаками обвинувачений сильно відрізнявся від інших не можна визнати обґрунтованими.
При оформленні цих доказів не було допущено жодних порушень, а інформація, яка в них міститься не дає правових підстав для висновку сумніватися у її правдивості.
Доводи обвинуваченого щодо визнання вищевказаних документальних доказів недопустимими судом відхиляються, оскільки такі, у повній мірі є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального закону, а по своїй суті є надуманими та формальними.
Обставина щодо невизнання обвинуваченим у своєї вини у вчинені кримінальних правопорушень не спростовує вищевказаний висновок суду, а є, виключно, способом, реалізація якого спрямована на уникнення відповідальності за вчинені ним протиправні діяння.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумнів у суду в їх об`єктивності, належності та допустимості, чи їх фальсифікації обвинуваченим суду не подано і таких в апеляційній скарзі не наведено.
Що ж стосується вимоги обвинуваченого щодо направлення кримінального провадження на додаткове розслідування, то таких повноважень в суду апеляційної інстанції немає.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів й призначив ОСОБА_6 покарання із врахуванням даних про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив після умовно-дострокового звільнення та обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе шляхом ізоляції його від суспільства, а призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначене ОСОБА_6 покарання визначене судом із додержанням вимог ст.ст.70, 71 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового й судового розслідування, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: