Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/46/16-к
Провадження № 1-кс/209/63/16
У Х В А Л А
15.02.2016 року м. Дніпродзержинськ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,-

розглянувши внесене в кримінальному провадженні №0000070 старшим слідчим СВ Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія АРК, українця, громадянина України, освіта повна вища, працює за наймом, неодружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має малолітню дитину, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 10.01.2016 року знаходився у Дніпровському районі м. Дніпродзержинську біля будинку №29 по б. Будівельників, де у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна майна громадянина Туреччини ОСОБА_7 , поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, та з цією метою він вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 . Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Gelly MC» д.з. НОМЕР_1 , направились до автовокзалу, що розташований на правобережній частині Баглійського району м. Дніпродзержинська, де дочекалися раніше знайомого ОСОБА_11 , який за попередньою домовленістю приїхав з м. Дніпропетровська. Далі, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , реалізовуючи злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, проїхав на своєму авто до автозаправки, що розташована поблизу нічного клубу «Шайба» в Заводському районі м. Дніпродзержинська, де зустрівся з ОСОБА_9 , невстановленою в ході досудового розслідування особою жіночої статі та ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Chevrolet lacetti» д.з НОМЕР_2 . Після цього, ОСОБА_9 , організовуючи вчинення злочину та керуючи його підготовкою, розподілив ролі всіх учасників вчинення злочину. Так, ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного умислу, вказав ОСОБА_10 , щоб остання разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою жіночої статі пройшла до квартири потерпілого ОСОБА_7 та у подальшому забезпечила безперешкодний доступ до квартири потерпілого, тим самим усунувши перешкоди та сприяючи вчиненню злочину іншим співучасникам. Крім того, ОСОБА_9 з метою реалізації злочинного умислу вказав ОСОБА_10 під час скоєння злочину виконувати вимоги невстановленої в ході досудового розслідування особи жіночої статі. Також ОСОБА_9 , вказав ОСОБА_8 , що для реалізації злочинного умислу необхідно придбати два стартових пакета мобільного оператора «Лайф» для вільного та конфіденційного спілкування учасників злочину, а саме ОСОБА_9 та невстановленої в ході досудового розслідування жіночої статі. Тим самим надавши засоби, що забезпечують вчиненню злочину іншими співучасниками. Далі, ОСОБА_8 згідно раніше розподілених ролей, дотримуючись плану злочину, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості разом з ОСОБА_11 на своєму автомобілі направився до Дніпровського району, лівобережної частини м. Дніпродзержинська, де в магазині АТБ, що розташований по б-ру Будівельників, придбав два стартових пакета мобільного оператора «Лайф». Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 направились до будинку АДРЕСА_2 , де за попередньою домовленістю близько 21.15 годин 10.01.2016 року зустрілися з іншими співучасниками злочину, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою жіночої статі. Далі, ОСОБА_9 організовуючи вчинення злочину, керуючи його підготовкою та вчиненням, вказав ОСОБА_10 та невстановленій в ході досудового розслідування особі жіночої статі зв`язатися за допомогою мобільного телефону з потерпілим ОСОБА_7 та повідомити останньому про зустріч вдома у останнього за адресою: АДРЕСА_3 , після чого зустрітися з ним. Окрім того, ОСОБА_9 , виконуючи роль організатора злочину, наказав ОСОБА_8 чекати на своєму автомобілі виходу ОСОБА_10 з квартири потерпілого. Після цього, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 направились в обумовлене місце, де продовжили готування до вчинення злочину, а саме з метою подальшого уникнення впізнання переодяглись в однотонний одяг та маски. Таким чином, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою жіночої статі з метою відкритого викрадення чужого майна майна потерпілого ОСОБА_7 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у житло. Далі, 10.01.2016 року близько 21.25 годин, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_10 діючи узгоджено, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості дотримуючись раніше розподілених ролей, спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою жіночої статі підійшла до під`їзду потерпілого ОСОБА_7 звідки зателефонувала останньому та попрохала зустріти їх біля під`їзду. Потерпілий ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_10 та невстановленої в ході досудового розслідування особи жіночої статі, добровільно впустив останніх до свого житла, а саме квартири АДРЕСА_4 . Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 діючи узгоджено, згідно раніше розподілених ролей, спільно з ОСОБА_5 , та ОСОБА_11 прийшли до місця мешкання потерпілого ОСОБА_7 , де стали чекати доки ОСОБА_10 , дотримуючись спільного плану, буде виходити з квартири та надасть їм змогу проникнути до житла ОСОБА_7 безперешкодно. Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 10.01.2016 року близько 23.10 години, під час відкриття вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , в чому сприяла ОСОБА_10 , увірвалися до місця мешкання ОСОБА_7 , та нанесли удар кулаком в обличчя потерпілого таким чином застосували насильство до особи, яка зазнала нападу. В подальшому, з метою подолання опору потерпілого намагалися зв`язати останнього клейкою стрічкою. Оскільки їхня спроба виявилась невдалою через опір потерпілого ОСОБА_7 у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел на напад з метою незаконного заволодіння майном потерпілого, реалізовуючи який, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 діючи узгоджено, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості почали наносити чисельні удари ногами та руками по тулубу та голові потерпілого ОСОБА_7 , а також 2-3 удари палицею по лівому боку ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 завдали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 у вигляді синців та саден на голові, крововиливу в склеру правого ока, синців на тулубі, синця на лівій та садна на правій верхніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають скороминучі наслідки, а також пошкодження у вигулі закритого перелому 9-го ребра по задньо-пахвинній лінії ліворуч з синцем у цій ділянці, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаючи тривалий розлад здоров`я понад 21 добу /строк зрощення кісткової тканини становить понад 21 добу/. Після подолання опору потерпілого, учасники злочину у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які діяли єдиним умислом, направленому на напад з метою заволодіння чужим майном, застосували насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу та заволоділи мобільним телефоном «Айфон 6», вартістю 15296,64 грн., мобільним телефоном «Айфон 4s», вартістю 1980, 40 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 200 грн., на рахунку якою перебувало 150 грн., двома ланцюжками з недорогоцінного металу (біжутерія) з кулонами, вартістю 150 грн. кожен, на загальну суму 300 грн., 2500 грн., 300 доларів США, що в еквіваленті складає 7500 грн. та 270 турецькими лірами, що в еквіваленті складає 2200 гривні, закордонним паспортом, посвідкою на тимчасове мешкання та ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_7 , які не мають матеріального значення, завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 30 127, 04 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та невстановлена в ході досудового розслідування особа жіночої статі втекли, награбованим розпорядились на власний розсуд.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 11 січня 2016 року. 11 лютого 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

12 лютого 2016 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська звернувся старший слідчий слідчого відділу Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного з посиланням на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого, вказуючи, що враховуючи, що підозрюваний може вчинити нові злочини переховуватись від слідства, підозрюваного та його захисника які заперечували проти задоволення клопотання оскільки слідчим та прокурором не доведено необхідність застосування найбільш жорсткого запобіжного заходу, просили обрати більш м`який запобіжний захід, вказав, що сприяє слідству не заперечує своєї вини, працює за наймом, з`являється на виклики до слідчого, зобов`язувався не перешкоджати слідству та не вчинювати нові злочини.

Суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи зі слідуючого: прокурором та слідчим не доведено обставини передбачені п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину з цивільною дружиною, працює за наймом, таким чином має сталі соціальні зв`язки, підозрюваний допитаний, визнає свою провину у вчиненні злочину, згідно пояснень слідчого сприяє слідству, допитані потерпілий та свідки, інші підозрювані, суд не вбачає яким чином останній може перешкоджати проведенню досудового слідства та встановленню істини по справі, також суду не доведені обставини того, що останній може переховуватися від слідства та суду оскільки являється за викликами, сам явився до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не намагався ухилитися від слідчих дій.

Крім того ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, зважаючи на недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком у два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк два місяці з 15 лютого 2016 року по 15 квітня 2016 року такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання на іншу адресу.
3) заборонити йому у період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується о 13.00 годин 15 квітня 2016 року.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органам внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дати отримання підозрюваним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1