Провадження №11-кп/772/93/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду від 17 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Вінницькій ВК №86, звернувся до суду з заявою про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

За результатами розгляду заяви, суд першої інстанції відмовив у її задоволенні з тих підстав, що ОСОБА_6 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому відповідно до п «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» до нього не може бути застосована амністія. Крім того, як зазначено в ухвалі, 17.11. 2005 року ОСОБА_6 було звільнено з Літинської ВК №123 у зв`язку із застосуванням відносно нього Закону України «Про амністію», а згідно з вимогами п «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Не погодившись із таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судимість за вчинення попереднього злочину у нього погашена, а тому перепони для застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши надані суду матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Відповідно до п «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних
тяжких та/або особливо тяжких злочинів.
З наданих суду матеріалів вбачається, що 29.06.2004 року ОСОБА_6 засуджений Жмеринським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років позбавлення волі, яке він відбував у Літинській ВК№123 і 17.11.2005 року був звільнений у зв`язку із застосуванням щодо нього Закону України «Про амністію».
Відповідно до п. 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного і додаткового) не вчинять нового злочину.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
Як видно з матеріалів справи, 03.08.2011 року, тобто до спливу строку погашення судимості за вчинення попереднього злочину, ОСОБА_6 вчинив новий злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, за що був засуджений Жмеринським міськрайонним судом 20.12.2011 року до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. У зв`язку із скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 2 жовтня 2014 року, засудженого направлено для відбування покарання, призначеного йому зазначеним вироком.
Таким чином, у зв`язку з тим, що шестирічний строк погашення судимості, передбачений п. 8 ст. 89 КК України за вчинення тяжкого злочину (ч. 3 ст. 185 КК України) був перерваний вчиненням нового аналогічного злочину, за який засуджений відбуває покарання в місцях позбавлення волі, на час розгляду заяви ОСОБА_6 про звільнення його від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», останній мав дві судимості за вчинення тяжких умисних злочинів, а тому відмова суду у застосуванні щодо нього зазначеного закону є обґрунтованою.
За наведених обставин підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду від 17 листопад 2015 року про відмову у задоволенні його заяви про застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2014 році" - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

Згідно з оригіналом: