Справа № 368/1187/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1312/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 02.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
2 листопада 2015 року. м. Київ.

Суддя апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу державного обвинувача по справі - прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.4 ст. 70, ст. ст. 75, 76, того ж Кодексу, до 4 років позбавлення волі , умовно -

в с т а н о в и в :

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70, цього ж Кодексу, до 4 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки згідно зі ст. 76 КК України. Зазначено також у вироку, що на підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у виді штрафу виконувати самостійно.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину просив скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року апеляційну скаргу прокурора залишено без руху та надано термін на усунення недоліків. В ухвалі суду зазначалось, що апеляційна скарга прокурора в якій він ставить питання про скасування вироку містить суперечливі висновки. Зокрема, в той час коли в мотивувальній частині апеляції ставиться питання про скасування вироку в зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то в прохальній частині знову вказується на необхідність застосувати щодо обвинуваченого ст. 75 КК України і призначити йому покарання умовно, як це і було зроблено судом 1 ї інстанції. Зазначаючи в мотивувальній частині апеляції на необґрунтованість висновків суду, щодо визнання пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в прохальній частині прокурор вказує лише необхідність призначення більш суворого покарання, зазначаючи при цьому, що в іншій частині вирок необхідно залишити без змін. Заявлене прокурором клопотання про необхідність дослідження частини доказів не кореспондується з вимогами ст. 404 КК України відповідно до якої суд апеляційної інстанції може досліджувати докази лише за наявності певних умов. Мотивувальна та прохальна частина апеляції суперечливі і не відповідають вимогам кримінально процесуального законодавства

Саме з наведених обставин апеляція прокурора була залишена без руху та визначено достатній строк для усунення зазначених недоліків.
На виконання, як зазначено в супровідному документі, на думку прокурора, вимог ухвали суду, зовсім іншим прокурором, а саме ОСОБА_5 подана апеляційна скарга в якій лише частково усунуті недоліки поданої раніше апеляційної скарги, ніяким чином не усунуті інші, досить суттєві недоліки, які фактично позбавляють суд апеляційної інстанції можливості розглянути справу в апеляційному порядку. Якщо в мотивувальній частині апеляції йде мова про необхідність скасування вироку та постановлення нового, то в прохальній частині, яка є пріоритетною, взагалі не ставиться питання про винесення нового вироку , як і не запропонований інший шлях виправлення допущеної, на думку прокурора,. помилки. Вказуючи в мотивувальній частині на неправильне звільнення обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання прокурор доводів в підтримку своєї позиції не наводить. До того ж. апеляція по справі, в межах строку на оскарження, була подана прокурором ОСОБА_3 . Після залишення поданої ним скарги без руху і направлення її для усунення недоліків від прокурора ОСОБА_3 жодних доповнень чи змін до апеляції, в установлений термін, не надходило. Подані до зазначеної апеляції зміни іншим прокурором, зокрема ОСОБА_5 не можуть бути прийнятними, оскільки відповідно до вимог ст. 403 КПК України внести зміни чи доповнення до апеляції може лише особа, яка подала апеляцію.

Таким чином, наведені в ухвалі суду недоліки апеляційної скарги, особою, яка подала апеляційну скаргу не усунуті, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, оскільки особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладено та керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державного обвинувача по справі - прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.4 ст. 70, ст. ст. 75, 76, того ж Кодексу, до 4 років позбавлення волі , з поданою на виконання ухвали суду апеляцією прокурора ОСОБА_5 - повернути прокурору.

Суддя ОСОБА_2