Справа № 1/2506/56/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2012 рокуДеснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді: Кузюри М.М.

при секретарі: Петренко І.В., Горбик Н.А.

з участю: прокурора: Деркач Г.І.

захисника: ОСОБА_1

потерпілого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 09 лютого 2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком на 1 рік, -

обвинуваченого за ст. 121 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2011 року о 01 годині ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись поблизу будинку № 91 на проспекті Перемоги у місті Чернігові, в ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ножем декілька ударів в область грудини, живота, спини потерпілого ОСОБА_2, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного порання правої половини грудної клітки, по задній поверхні, ускладненого правобічним гемопневмотораксом, а також непроникаючих колото-різаних поранень правої та лівої половини грудної клітки, черевної порожнини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1764 від 02 листопада 2011 року в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав частково та суду пояснив, що приблизно з червня 2011 року він зустрічався з дівчиною ОСОБА_4, з якою в перших числах вересня 2011 року посварився, і приблизно тиждень не зустрічались, а потім знову помирились. Наташа розповіла, що коли вони перебували у сварці, вона зустрічалась з хлопцем на ім'я ОСОБА_2.

26 вересня 2011 року після роботи він зі своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до його мами на вул. Тиху, 1 у м. Чернігові, де пили пиво. Особисто він випив пляшку 0,5 л безалкогольного пива. Пізніше до них приїхала ОСОБА_7. На її мобільний зателефонував ОСОБА_2, з яким вона зустрічалась в період сварки з ним, і вона передала йому слухавку. По телефону ОСОБА_2 погрожував його побити, після чого вони домовились зустрітися біля магазину «Седам»на проспекті Перемоги, 91 і він вийшов з будинку. По дорозі помітив помітив, що за ним йдуть ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та його мати, з якими вони близько 00.30 год. разом прибули на місце зустрічі.

Там його вже очікував ОСОБА_2, який сказав, що не має наміру говорити зі всією компанією, бо розмова є лише до нього. Раніше ОСОБА_2 він не знав і не бачив, але при зустрічі той виявився значно вищий за нього та фізично сильніший. Він погодився з пропозицією ОСОБА_2 піти за ріг магазину та поговорити наодинці і по дорозі ОСОБА_2 сказав йому: «Ну, що пішли, смертник». ОСОБА_2 йшов з лівої сторони від нього і тримав його за ліву руку. Щойно вони зайшли за будинок, ОСОБА_2 одразу наніс йому два удари кулаком лівої руки в обличчя. Він намагався захищатись та хотів ОСОБА_2 обхопити, але вони впали на асфальт. Він лежав на спині, а ОСОБА_2 на ньому зверху та продовжував наносити удари. Він почав звати на допомогу, але потім згадав, що у нього є маленький складний ніж, який він брав з собою на роботу, та дістав його із задньої правої кишені джинсів, розкрив натисканням кнопки та спочатку хотів налякати потерпілого, а потім почав безпорядно штрикати ним в тіло ОСОБА_2 В цей час хтось стягнув з нього ОСОБА_2, а він підвівся та почав втікати, так як був наляканий та його всього трясло. Ніж викинув по дорозі.

Внаслідок цієї сутички у нього були розбиті брова, губа, а також мали місце садна на тілі. З моменту конфлікту і на даний час до нього хтось постійно телефонує та погрожує розправою.

Позовні вимоги прокурора визнає повністю, потерпілого - частково. В скоєному кається.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його вина в скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що навчається у Чернігівському центрі профтехнічної освіти разом з ОСОБА_4, з якою почав зустрічатись з початку вересня 2011 року. Наташа розповідала йому, що раніше у неї був хлопець - ОСОБА_3, з яким вона посварилась. 26 вересня 2011 року ОСОБА_7 повідомила, що вона повернулась до свого колишнього хлопця і йому це дуже не сподобалось. Коли ввечері він з друзями вживав спиртне, йому зателефонував ОСОБА_3 та став погрожувати. Вони домовились зустрітися о 23 год. 30 хв. біля "Мегацентру" по проспекту Миру, 49, однак на місце зустрічі ОСОБА_3 не прийшов. По дорозі додому йому зателефонував ОСОБА_3 чи його мати, він не памятає точно, та домовились зустрітися біля магазину по просп. Перемоги, 91.

Раніше він з ОСОБА_3 не зустрічався, але бачив його фото у соціальній мережі «VKontakte», тому був переконаний у своїй фізичній перевазі над ним, інакше на зустріч прийшов би з підтримкою. Коли побачив, що на зустріч ОСОБА_3 прийшов не один, він заявив, що розмовляти буде лише з ОСОБА_3. Точно не памятає, хто перший запропонував піти за будинок, але вони пішли удвох за взаємною згодою. Кони зайшли з вулиці у двір будинку, він дійсно першим наніс ОСОБА_3 удар кулаком лівої руки в область обличчя, після чого ОСОБА_3 накинувся на нього і вони впали на асфальт та качалися по ньому, продовжуючи наносити взаємні удари. В якийсь момент, лежачи на асфальті він відчував поколювання в тілі, але не думав, що це були удари ножем, так як у руках ОСОБА_3 ножа він не бачив. Коли їх розтягнули і всі розбіглись, він відчув сильний біль в області легень та йому стало важко дихати, побачив кров, після чого пішов до відділу міліції та повідомив про те що трапилось, далі його доставили до лікарні. Цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9, мати підсудного ОСОБА_3, суду показала, що 26 вересня 2011 року син прийшов до неї додому разом з друзями і вони пили пиво, а ОСОБА_3 пив пиво безалкогольне. Пізніше до них приєдналась дівчина ОСОБА_3 ОСОБА_7, яка весь час з кимось постійно розмовляла по телефону. Під час однієї з розмов ОСОБА_7 передала слухавку ОСОБА_3, після чого він почав збиратись з кимось на зустріч. Наташа пояснила, що ОСОБА_3 розмовляв з її колишнім хлопцем та саме до нього на зустріч він іде, тому вони разом з ОСОБА_8, Дімою та Наташею пішли за ОСОБА_3. Спроба його зупинити не вдалась і вони всі разом прийшли на домовлене місце вже після опівночі. Розмова з ОСОБА_2 була спокійною, але потім ОСОБА_2 попросив її сина на кілька хвилин особистої розмови і вони зайшли з вулиці до двору будинку. Через хвилину вони заглянули у двір, де побачили ОСОБА_3, що лежав на асфальті, а на ньому сидів ОСОБА_2 та наносив йому удари, а ОСОБА_3 відбивався. Вони розтягнули їх та пішли додому, а ОСОБА_3 побіг вперед. Ножа в його руках не бачила, хоча знає, що син на роботу іноді брав перочинний розкладний ніж для нарізання продуктів.

Свідок ОСОБА_7 суду підтвердила, що дійсно зустрічалась спочатку з ОСОБА_3, а потім з однокурсником ОСОБА_2. Коли вона знову помирилась з ОСОБА_3, розповіла про це ОСОБА_2, але той всерівно продовжував їй постійно телефонуватити. 26 вересня 2011 року вона разом з іншими була у будинку мами ОСОБА_3 на вулиці Тихій у м. Чернігові, де пили пиво, і їй на мобільний телефон постійно телефонував ОСОБА_2. Коли він зателефонував у черговий раз, вона передала слухавку ОСОБА_3. Про що вони розмовляли не було чути, але вона зрозуміла, що хлопці домовились про зустріч, так як ОСОБА_3 почав збиратись та нічого не сказавши, вийшов з будинку. Вона, мати ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли за ним до магазину «Урожай»на просп. Перемоги, де зустріли ОСОБА_2. Агресії у ОСОБА_3, коли він ішов на зустріч, не було, а ОСОБА_2 був у стані алкогольного сп'яніння, але теж вів себе спокійно. В ході розмови ОСОБА_2 запропонував пройти ОСОБА_3 за будинок та поговорити наодинці, на що ОСОБА_3 погодився. Через хвилину вони всі теж попрямували за ними та побачили, що ОСОБА_3 лежав на асфальті, а ОСОБА_2 на ньому. Вони їх розтягнули та всі разом пішли з двору, а ОСОБА_2 залишився на місці бійки. В руках ОСОБА_3 під час сутички чи потім ножа вона не бачила.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_3 його товариш, з яким він зустрівся 28 вересня 2011 року та по зовнішньому його вигляду зрозумів, що його побили. Зі слів ОСОБА_3 дізнався, що тілесні ушкодження той отримав від колишнього хлопця його дівчини ОСОБА_7, коли зясовував з ним стосунки. По характеру ОСОБА_3 знає як доброго, товариського і неконфліктного чоловіка. Складний ніж ОСОБА_3 мав завжди при собі на роботі, користувався ним для нарізання продуктів.

Вина підсудного ОСОБА_3 також підтверджується і іншими оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- висновком експерта № 1764 від 02.11.2011 року згідно якого у ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото - різаного поранення правої половини грудної клітки по задній поверхні, ускладненого правобічним гемо-пневматораксом, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а також непроникаючих колото-різаних поранень правої та лівої половини грудної клітки, черевної порожнини, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виялених у ОСОБА_2, їх характеру і розташування, можливо припустити, що він піддавався впливу, як мінімум, 5 (пяти) травмуючих дій (а.с. 32-34);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 26.10.2011року за участю ОСОБА_14 (а.с. 36-37) та від 27.10.2011 року за участю ОСОБА_2 (а.с. 42-42) щодо обставин та механізму заподіяння тілесних ушкоджень. Свідчення підсудного ОСОБА_3Є та потерпілого ОСОБА_15 в цій частині не є розбіжними та узгоджуються між собою;

- протоколом очної ставки від 28.11.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; (а.с. 79-80).

Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_3, а його дії вірно кваліфікованими за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, зокрема, умови, характер та спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, наслідки, що настали від злочину, поведінку потерпілого ОСОБА_2, який не заперечує, що мав намір застосування фізичної сили стосовно ОСОБА_3 при їх зустрічі, особу винного, а також обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття в скоєному злочині. Обтяжуючою покарання ОСОБА_3 обставиною по справі, суд вважає вчинення ним злочину у стані алкогольного спяніння. Заперечення підсудним та допитаними у суді свідками вказаного факту спростовується їх же свідченнями на досудовому слідстві, де вони стверджували про вживання пива, в тому числі і ОСОБА_3, але не безалкогольного, як про це стверджували в суді.

З врахуванням зазначеного, приймаючи до уваги обставини скоєного злочину та його суспільну небезпечність, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

При цьому, враховуючи особу підсудного, який має постійне місце проживання, де негативно не характеризується, обставини скоєння злочину, а саме, поведінку потерпілого, який першим наніс удари підсудному, чим спровокував його на подальші активні дії, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, в звязку з чим вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Прокурором заявлено позов до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 у стаціонарі Чернігівської міської лікарні № 2 в розмірі 3 425 грн. 33 коп. (а.с. 158).

Відповідно до ст. 931 ч. 1 КПК України, відшкодуванню підлягають кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Згідно довідки лікувального закладу (а.с. 71) за 17 ліжко-днів на лікування потерпілого ОСОБА_16 потрачено 3 425 грн. 33 коп., в тому числі у ці витрати враховано заробітну плату та нарахування на заробітну плату. Суд приходить до висновку, що вказані нарахування не є витратами на лікування потерпілого, оскільки заробітна плата і нарахування виплат на неї є обовязковими та гарантованими державою платежами і не залежать від перебування хворого на лікуванні, тому в цій частині позовні вимоги є необгрунтованими. За вказаних обставин позов прокурора підлягає частковому задоволенню в розмірі 637 грн. 84 коп., що включає в себе вказані у розрахунку витрати, за виключенням вищенаведеного (37 грн. 52 коп. х 17 днів).

Заявлений потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вважає можливим задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні в підтвердження позову в частині матеріальної шкоди потерпілий надав касові чеки на суму 1 645 грн. 39 коп. Зазначені платіжні документи підтверджують факт придбання медикаментів, збігаються в часі з періодом перебування потерпілого ОСОБА_2 на лікуванні, тому суд визнає позов у цій частині документально підтвердженим. Задоволенню підлягають також вимоги потерпілого про відшкодування вартості одягу на суму 1 800 грн., що складає вартість пошкоджених светра, реглану, сорочки та джинсів, у які був вдягнений потерпілий під час заподіяння йому тілесних ушкоджень. Всього до задоволення матеріальної шкоди підлягає 3 445 грн. 39 коп.

Вимоги позивача про відшкодування витрат на додаткове харчування та пальне, використане його мамою для поїздок до нього у лікарню, нічим не підтверджується. Сам факт придбання пального на суму 999 грн. 78 коп. ніяк не свідчить про понесення потерпілим зазначених витрат саме у зв'язку з його лікуванням, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розміру цивільного позову про грошове відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину та тривалість завданих душевних страждань, фізичного болю та порушення звичного життєвого укладу у звязку з протиправною поведінкою підсудного. При цьому, виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає достатньою сатисфакцію стягнення на користь потерпілого суми в розмірі 8 000 грн.

Судові витрати та речові докази в справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 121 ч. 1 КК України та призначити покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні зобовязання:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд.

Позовні вимоги прокурора задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету м. Чернігова 637 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування витрат, повязаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_2 В решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_2 3 445 грн. 39 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 8 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 11 445 грн. 39 коп. В решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Головуючий:

суддя М.М. КУЗЮРА