Справа№751/9637/15-к
Провадження №1-кс/751/2101/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Чернігів 19 жовтня 2015 року

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 від 15.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000097 , -

Встановив:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою , мотивуючи тим, що постановою слідчого від 15.07.2015 року, кримінальне провадження №0000097 за заявами ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про заподіяння їм тілесних ушкоджень працівниками міліції, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова отримана потерпілими 05.08.2015р.

З таким рішенням скаржник не згоден , оскільки воно є незаконним, спрямованим на не притягнення працівників міліції до кримінальної відповідальності, яке ґрунтується лише на свідченнях самих же працівників міліції, які є зацікавленими уникнути відповідальності.

Свідчення потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 слідчим до уваги не взято, хоча вони є об`єктивними, ґрунтуються на об`єктивних обставинах і підтверджуються матеріалами справи.

В матеріалах справи знаходяться висновки судово-медичних експертиз, якими підтверджено наявність тілесних ушкоджень у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , що є підтвердженням застосування до них фізичної сили з боку працівників міліції.

Характер заподіяння тілесних ушкоджень свідчить про те, що дії працівників міліції були спрямовані не на застосування прийомів рукопашного бою та спецзасобів з метою припинення правопорушення, а на навмисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілим.

Не взято до уваги слідчим і прокурорами та обставина, що працівників міліції було більше ніж потерпілих, що вони фізично сильніші за потерпілих і більш треновані. За таких обставин у працівників міліції взагалі були відсутні підстави для застосування фізичної сили у такому розмірі і взагалі відсутні підстави для застосування спецзасобів.

Не прийняті до уваги свідчення свідка ОСОБА_10 , яка була присутня при даних подіях, є не упередженою і підтвердила незаконність дій працівників міліції. Вона також показала, що автомобіль стояв неподалік дороги Київ-Суми, а не рухався; що в автомобілі закінчився бензин і він просто не міг рухатися; що працівник міліції з застосуванням сили витяг ОСОБА_7 з автомобіля; чула, як наносилися удари ОСОБА_7 ; підтвердила наявність коштів у ОСОБА_7 , тощо. Свідчення ОСОБА_10 спростовують свідчення працівників міліції і підтверджують неправдивість їх свідчень.

До матеріалів кримінального провадження долучено постанову Бобровицького районного суду від 17.04.2015 року №729/381/15-п з якої випливає, що протокол про нібито вчинення правопорушення ОСОБА_7 складався працівниками міліції невідомо коли, він не підписаний правопорушником, до протоколу внесені завідомо неправдиві дані; що автомобіль під час подій стояв не на проїжджій частині, без наявності палива і що підстав застосування заходів впливу до ОСОБА_7 у працівників міліції не було взагалі.

Свідок ОСОБА_11 засвідчив, що ОСОБА_7 не відмовлявся від обслідування на предмет вживання алкогольних напоїв і від підпису не відмовлявся, що також є підтвердженням неправомірних дій з боку працівників міліції.

Факт зриву золотого ланцюжка з шиї у потерпілого ОСОБА_7 працівником міліції ОСОБА_12 та вилучення коштів в розмірі 10 тис. грн. з кишені взагалі слідчим залишений поза увагою, як нібито його і не було. Не розслідувався і факт вилучення відеокамери у ОСОБА_6 .

Свідками незаконних дій працівників міліції були громадяни ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , мешканці села Новий Биків Бобровицького району, які навіть недопитані.

Зазначені обставини свідчать про суттєву неповноту проведеного слідства і є підставою для скасування постанови.

Не погоджуючись з закриттям справи була подана скарга прокурору у відповідності до вимог ст. 284 КПК України.

25.08 2015 року скаржником отримано відповідь від старшого прокурора відділу ОСОБА_19 , яка датована 19.08.15 р. N06/1-56-15, про те, що вказане рішення є законним, обґрунтованим і підстав для скасування не вбачається.

Зазначена відповідь , на думку скаржника, є формальною відпискою. Складається вражання, що прокуратурою області навмисно робиться все, щоб винні особи уникли кримінальної відповідальності.

27.08.2015 року потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 звернулися зі скаргою до прокурора області на особистому прийомі.

09.10.2015 року скаржником отримана відповідь за підписом заступника прокурора області ОСОБА_20 , в якій зазначено про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та роз`яснено порядок судового оскарження.

Тому скаржник просить скасувати постанову від 15.07.2015 року старшого слідчого СВ прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження та зобов`язати прокуратуру області провести належне розслідування та направити кримінальне провадження до суду.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав. Крім того, просив поновити строк звернення до суду з даною скаргою.

Слідчий та прокурор заперечували проти задоволення скарги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга обгрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 304 КПК України, строк подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення . А у разі звернення до суду зі скаргою після вказаних строків, слідчий суддя повертає скаргу, якщо не знайде підстав для його поновлення. В даному випадку рішення слідчим про закриття провадження прийняте 15.07.2015 року. Копію постанови про закриття отримано скаржником 05.08.2015 року і зразу ж, 12.08.2015 року, він звернувся зі скаргою до прокурора області про скасування даної постанови, а другу скаргу направив 27.08.2015 року . Відповідь від прокурора області він отримав 28 вересня 2015 року. Із вказаних документів видно, що скаржник намагався скасувати постанову ,не звертаючись до суду, а в межах інших статей КПК України , про що він звертався до прокурора.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що хоча скарга до суду надійшла з порушенням процесуальних строків , але є всі підстави для їх поновлення.

В своїй скарзі скаржник посилається на те, що досудове слідство проведено не повно, не всім діям працівників міліції дана правова оцінка: свідками по даному епізоду були мешканці с.Новий Биків. Однак, допитані не всі свідки і він посилається на конкретні прізвища. До матеріалів справи не приєднане відео зйомка переслідування міліціонерами автомобіля «Нива» , перегляд якого дав би можливість встановити об`єктивну картину подій. Його довіритель стверджує про те, що під час затримання, працівники міліції скоїли грабіж по відношенню до нього, а саме: викрали золотий ланцюжок і 10 тисяч грн. Стосовно вказаних обставин рішення слідчим не приймалось, а також не виконані інші слідчі дії .

Слідчий суддя вважає, що досудове слідство по даним обставинам повинно бути обов`язковим і по вказаним обставинам повинно бути прийняте рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, -

Ухвалив:
Поновити скаржнику строк звернення до суду з даною скаргою в інтересах потерпілих.

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 від 15.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000097 від 01.03.2015 року - задовольнити , скасувавши вказану постанову , а матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації та проведення досудового розслідування .

Ухвала не оскаржується.

Слідчий cуддя ОСОБА_1