Справа № 1-322/11р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Губко А.О.

при секретарі Ляліковій А.А.

за участю прокурора Петрова І.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні син Богдан, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше судимий:

07.10.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

та

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 17.09.2009 року, близько 16 год. 20 хв., перебуваючи на вул. Смоленська в м. Києві, побачив приміщення СЗШ № 74, що в приміщенні будівлі №4 вищевказаної вулиці. В той момент у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна з кабінетів школи.

Після чого він, реалізовуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій, близько 16 год. 30 хв., зайшов до будівлі вищевказаної школи, де, піднявшись на другий поверх, побачив вхідні двері кабінету директора. В подальшому ОСОБА_2, підійшовши до даних дверей, взявся рукою за їх ручку та відчинив їх, так як вони на той момент були не зачинені на ключ. Після цього, через дані незачинені двері проник до середини кабінету директора СЗШ №74 м. Києва, де нікого з присутніх не було та одразу ж, переслідуючи мету матеріального збагачення, почав перевіряти місткість шухляд столу. В ході цього ОСОБА_2 у столі виявив та таємно викрав гроші в сумі 572 грн., які належали директору школи гр. ОСОБА_4

Заволодівши викраденим, ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив гр. ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 572 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2, 01.02.2010 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи по вул. У. Громової в м. Києві, побачив приміщення двоповерхового будинку №18 вищевказаної вулиці зовні огороджений парканом, в якому одна з кватирок на вікні була відчинена. В той момент у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна з даного будинку.

Після чого ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій, підійшов до калитки паркану вищевказаного будинку та подзвонив у дзвінок, перевіривши тим самим чи є хтось із присутніх в будинку, хто б міг завадити йому у вчиненні крадіжки, але на це ніхто з будинку не вийшов. Далі ОСОБА_2, пересвідчившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан та, просунувши руку в відчинену кватирку, відчинив вікно і в подальшому проник через нього в середину приміщення будинку. В будинку на той момент нікого з присутніх не було. Тоді він, переслідуючи мету матеріального збагачення, одразу ж почав перевіряти приміщення будинку на наявність цінних речей та грошей, в ході чого виявив та в подальшому таємно викрав, фотоапарат марки «Панасонік» вартістю 1825 грн., картку памяті до цифрового фотоапарату марки «Панасонік» вартістю 325 грн., гроші в сумі 900 грн., жіночий золотий годинник марки «Звєзда» вартістю 2500 грн., золоту жіночу каблучку 585 проби, вартістю 500 грн., золоту жіночу каблучку із зеленим каменем вартістю 500 грн., пару золотих сережок 585 проби вартістю 3750 грн., три заготовки під ікони вартістю по 320 грн. кожна, на загальну суму 960 грн., вінчестер «HDD» 80 гб. «Вестерн діджітал» вартістю 320 грн., гроші в сумі 600 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 01.02.2010 року 4799 грн. 40 коп., що належало гр. ОСОБА_5

Заволодівши викраденим, ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 16 379 грн. 40 коп.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_2 22.03.2010 року, близько 20.30 год., вступивши зі своїм рідним братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 в злочинну змову, спрямовану на вчинення крадіжки дисків та шин з кв. № 4, що по вул. Лисичанська 22/6 в м. Києві

Після чого вони, реалізовуючи свій спільний злочинний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь розпорядивши між собою ролі, переслідуючи мету матеріального збагачення, підійшли до паркану вищевказаного будинку та, згідно спільної домовленості, ОСОБА_3 залишився стояти на вулиці поряд з будинком, спостерігати за тим, щоб ніхто із сторонніх осіб не завадив їм вчинити дану крадіжку, а ОСОБА_2 зайшов через калитку паркану на територію домогосподарства та проник до середини приміщення квартири через вхідні двері, які не були зачинені на ключ, звідки таємно викрав чотири покришки марки «Fulda 185/70 R 14», вартість кожної становить 569 грн. 19 коп. на загальну суму 2276 грн. 76 коп. та чотири легко сплавні диски «КМ - 244 4 Х 100 R 14 W 6», вартість кожного становить 521 грн. 95 коп. на загальну суму 2087 грн. 80 коп. які належали гр. ОСОБА_6

Заволодівши викраденим, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникли та в подальшому розпорядились ним на свій власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4364 грн. 56 коп.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в предявленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України не визнав і суду показав, що 01.02.2010 року близько 14 год., перебуваючи по вулиці Громової в м. Києві, він дійсно побачив двоповерховий будинок, огороджений парканом, в якому одна з квартир була відчинена. Підійшовши до паркану вищевказаного будинку, ОСОБА_2 подзвонив у дзвінок калитки, щоб переконатися у відсутності господарів вдома. Після чого, перелізши через паркан та відчинивши вікно, заліз до будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 900 грн., фотоапарат марки «Панасонік», жіночий золотий годинник марки «Звєзда», дві золоті каблучки, пару золотих сережок. Інших речей, які інкриміновані йому органами досудового слідства, а саме: картку памяті до цифрового фотоапарату марки «Панасонік», три заготовки під ікони, вінчестер «HDD» 80 гб. «Вестерн діджітал», гроші в сумі 600 доларів США ОСОБА_2 не викрадав.

Крім того, 22.03.2010 року ОСОБА_2 перебував по вул. Лисичанська, 22/6 в м. Києві, побачивши двоповерховий будинок, вирішив зайти туди, після чого побачив під сходами на першому поверсі покришки та диски до автомобіля, які вирішив викрасти. В цей час до нього зателефонував його рідний брат ОСОБА_3, яку він повідомив, що потрібно допомогти винести з будинку покришки та диски. В попередню змову з ОСОБА_3 він не вступав та нічого з приводу викраденого ним не говорив. ОСОБА_3 лише допоміг йому винести з території двору викрадені ОСОБА_2 речі.

Щодо епізоду викраденого майна 17.09.2009 року по вул. Смоленська в м. Києві з приміщення СЗШ №74 ОСОБА_2 нічого не відомо. На досудовому слідстві він визнав вину по даному епізоду тільки тому, щоб працівники міліції відпустили його меншого брата ОСОБА_3 на підписку про невиїзд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в предявленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України не визнав і суду показав, що 22.03.2010 року він шов з роботи та зателефонував своєму брату ОСОБА_2 для того, щоб зустрітися, так як давно не бачилися. В розмові ОСОБА_2 запропонував йому приїхати на вул. Лисичанську, однак причин не повідомив. По приїзду на вул. Лисичанську та зустрівшись зі своїм братом, останній попросив ОСОБА_3 почекати біля паркану будинку по вул. Лисичанській та потримати калитку, для чого це потрібно було робити він не повідомив, що ОСОБА_3 і зробив.

Через декілька хвилин, ОСОБА_3 побачив свого брата, який ніс до нього покришки від автомобіля та диски, взявши які, допоміг нести. Де ОСОБА_2 взяв вищевказане, ОСОБА_3 не було відомо, до того моменту поки за ними не почав бігти господар покришок та дисків, але йому стало про це відомо пізніше. В злочинну змову ОСОБА_3 з ОСОБА_2 не вступав.

Крім не визнання підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своєї вини у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у в житло, їх вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5, згідно яких вона зареєстрована та проживає в приватному будинку по вул. У. Громової, 18 разом з чоловіком ОСОБА_7 та дітьми.

01.02.2010 року всі проживаючі в будинку пішли по своїм справам, коли виходили з дому, то вхідні двері вона замкнула на один врізний замок на три оберти. Кватирки на вікнах були прикриті, але не закриті повністю. Калитку до подвіря вона також зачинила на замок на один оберт. Коли відходила від будинку то ніяких підозрілих осіб поряд від нього не бачила та не зустрічала. Приблизно біля 16.35 год., перебуваючи на роботі, їй на мобільний телефон зателефонував її чоловік ОСОБА_7 та повідомив, що їх будинок обікрали, залізши до нього через вікно на першому поверсі. Близько 17.30 год. вона приїхала додому та дізналась, що коли її старший син ОСОБА_8 прийшов зі школи додому близько 15.00 год., то помітив, що вікно на першому поверсі відчинене та в квартирі за їх відсутності хтось побував. Коли вона зайшла до середини будинку, то в присутності працівників міліції виявила, що було викрадено наступні речі:

- фотоапарат марки «Панасонік» з корпусом чорного кольору, який був придбаний в 2008 році за 1825 грн. він знаходився на першому поверсі будинку на буфеті біля входу в кухню, неподалік від вхідних дверей до будинку. Фотоапарат знаходився у сумочці зеленого кольору з плащової тканини;

- картка памяті до цифрового фотоапарату «Панасонік» придбана у 2008 році вартістю 325 грн., яка знаходилась у фотоапараті Панасонік»;

- гроші в сумі 900 грн. купюрами номіналом по 50 та по 100 грн. нового зразку, які знаходились в ящику буфета на першому поверсі в конверті;

- жіночий золотий годинник марки «Звєзда», який мені дістався від бабусі вартістю 2500 грн.;

- золота жіноча каблучка розміром приблизно 18-19, вагою приблизно 2 г. , 585 проба, вартістю 500 грн.;

- золота жіноча каблучка із зеленим каменем 18 розміру, вагою 3,5 г., проби не памятає, вартістю 500 грн.;

- золоті сережки, вага однієї приблизно 7,5 г.- 8 г., 585 проба загальною вартістю 3750 грн.; Вищевказані золоті вироби знаходились в правій тумбі великого столу в кімнаті залі на другому поверсі будинку в коробці з під телефону;

- три заготовки під ікони, одна з яких на половину намальована, сюжет «Благовіщеня» вартістю по 320 грн. кожна загальною вартістю 960 грн.; Вони знаходились в лівій тумбі великого столу в кімнаті залі на другому поверсі будинку;

- вінчестер «HDD» 80 гігабайт «Вестерн діджітал» вартістю 320 грн. на великому столі ближче до сходів в кімнаті залі на другому поверсі будинку, де знаходились золоті вироби;

- гроші в сумі 600 доларів США, які знаходились в картонній коробці на другому поверсі будинку в кімнаті залі на другій верхній полиці в картонній коробці над жовтим столом в кутку кімнати; Еквівалентно 4800 грн.;

Всього завдана їй шкода становить 16380 грн. До цього часу шкоду їй ніхто не відшкодував, у звязку з чим просить стягнути з підсудних завдані їй збитки.

-протоколом очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 06.04.2010 року, де ОСОБА_5 розповідає про крадіжку з її будинку, що за адресою: м. Київ вул. У.Громової, 18, що мала місце 01.02.2010 року в денний час та розповідає про речі та гроші, які були викрадені, а ОСОБА_2 в свою чергу частково підтверджує покази ОСОБА_5, так як не згоден з обємом викраденого та розповідає про перебіг вчинення ним даної крадіжки та які саме речі викрав і де вони в будинку знаходились

(т.1 а. с. 100-101)

-протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 від 06.04.2010 року, в ході якого останній розповідає та показує на місці про обставини вчинення ним крадіжки з будинку №18 по вул. У. Громової м. Києва, яка мала місце 01.02.2010 року в обідній час, впевнено показуючи при цьому на місця в будинку, де знаходились викрадені ним речі та гроші, що підтверджує потерпіла (т.1 а. с. 144-146)

-явкою з повинною ОСОБА_2 від 24.03.2010 року, де останній зізнається у вчиненні крадіжки з приміщення приватного будинку №18 по вул. У. Громової м. Києва, щиро кається у вчиненому та розповідає про перебіг її вчинення (т.1 а. с. 89)

-заявою ОСОБА_5 від 01.02.2010 року, де остання заявляє про вчинену крадіжку з її будинку, що за адресою: м. Київ вул. У.Громової, 18

(т.1 а. с. 51 )

- показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4, згідно яких вона працює на посаді директора СЗШ № 74 протягом 6 років.

17.09.2009 року вона знаходилась на відпочинку за межами м. Києва. Приблизно о 16.30 год. їй на мобільний телефон зателефонувала завуч школи ОСОБА_9, яка повідомила, що, зайшовши до її кабінету, виявила раніше незнайомого їй чоловіка, якого вона намагалась затримати, але той вирвався та втік, при цьому в кабінеті залишив свою сумку. Коли вона йшла у відпустку то залишила ОСОБА_9 тимчасово виконуючою обовязки директора та дала їй ключ до кабінету, оскільки в її службовому кабінеті знаходиться сейф із печаткою, ключі та інші необхідні документи. Також ОСОБА_9 була проінформована про те, що в шухляді її столу знаходиться конверт з грошима в сумі 572 грн., які вона залишила на потреби школи. У наслідок події їй було завдано матеріальної шкоди 572 грн., однак на стягненні вищевказаної суми вона не наполягає, так як грошові кошти на даний час цінності для неї не становлять.

- показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9, згідно яких вона працює на посаді заступника директора СЗОШ № 74 м. Києві, що по вул. Смоленська, 4 з навчально виховної роботи протягом 6 років.

17.09.2009 року вона виконувала обовязки директора школи, так як директор ОСОБА_4, перебувала у відпустці. Ключі від свого кабінету, який знаходиться на другому поверсі, ОСОБА_4 залишила їй. Протягом дня 17.09.2009 року вона знаходилась в кабінеті директора, або поруч від нього в кабінеті завучів. При цьому вона достеменно не памятає, чи зачиняла двері кабінету директора, так як виходила ненадовго. Близько 16 год. 20 хв. вона в черговий раз вийшла з кабінету та не памятає, чи зачинила його вхідні двері на замок і пішла в сусідній кабінет завучів. Там вона перебувала близько 10 хвилин, повернувшись назад та зайшовши до кабінету директора побачила біля шухляд стола директора раніше незнайомого їй молодого чоловіка, як стало їй відомо пізніше ОСОБА_2

Побачивши її, він підвівся та відразу ж направився до виходу з кабінету. ОСОБА_10 та її колега ОСОБА_11, яка в той момент зайшла до кабінету, намагалися затримати ОСОБА_2, однак зробити це не вдалося і він втік. Потім ОСОБА_9 виявила на столі директора чорну чоловічу сумку, яку забув ОСОБА_2. Після чого вона викликала працівників міліції, які оглянули сумку та вилучили з неї звязку ключів з брилком, один з яких був від автомобіля, деревяний розірваний браслет на руку з образами святих, кулькову ручку, вологі серветки, прозорий пластир, записну книжку, пластиковий ключ від домофону синього кольору. До приїзду працівників міліції вона виявила відсутність в шухляді столу директора конверту з грошима, які там залишила директор, тобто її власні гроші та вона знала, що вони там знаходяться.

-протоколом очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 від 20.04.2010 року, де ОСОБА_9 впевнено впізнає та вказує на ОСОБА_2, як на особу, яка 17.09.2009 року, близько 16.30 год. перебувала в приміщенні кабінету директора СЗШ № 74 м. Києва та саме він вчинив крадіжку грошей в сумі 572 грн. зі столу даного кабінету, які належали директору школи ОСОБА_4, а ОСОБА_2 в свою чергу повністю підтверджує покази ОСОБА_9 та розповідає про перебіг вчинення ним даної крадіжки (т.1 а. с. 42-43)

-явкою з повинною ОСОБА_2, де останній зізнається у вчиненні крадіжки грошей з приміщення кабінету директора СЗШ № 74 м. Києва, щиро кається у вчиненому та розповідає про перебіг її вчинення (т.1 а. с. 36)

-заявою ОСОБА_4 від 24.09.2010 року, де остання заявляє про вчинену крадіжки грошей з кабінету директора СЗШ № 74 м. Києва

(т.1 а. с. 12)

-протоколом огляду місця події від 17.09.2009 року в приміщенні кабінету директора, в ході якого було виявлено та вилучено чоловічу сумочку з особистими речами ОСОБА_2 (т.1 а. с. 9)

-постановою про приєднання до справи речових доказів від 30.09.2009 року, чоловічої сумочки з предметами вилученими в кабінеті директора СЗШ № 74 м. Києва 17.09.2010 року (т.1 а. с. 10)

-показами допитаного на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6, згідно яких, 22.03.2010 року близько 20 год. 40 хв. він підїхав на своєму власному автомобілі марки «Дача Логан» синього кольору д. н. з АА 0224 ЕР до свого будинку, який він припаркував біля свого будинку, що по вул. Лисичанська, 22/6. Коли він підходив до калитки, то побачив, що вона відчинена та підперта старими колесами. Зайшовши у двір, він стикнувся з двома чоловіками, які в руках несли по дві резинові шини від коліс його автомобіля. Спочатку він не зрозумів хто це. Підійшовши до дверей будинку побачив, що вони відчинені навстіж. В коридорі виявив відсутність шин, які мали знаходитись там та металевих дисків до них. Зрозумівши, що ті чоловіки, як згодом вияснилось ОСОБА_2 та ОСОБА_3, викрали у нього колеса, вибіг з подвіря будинку та побачив, як вони тікають разом з колесами, і на крики зупинитися, не реагують. Кинувши шини біля його автомобіля, хлопці побігли далі вже без коліс. ОСОБА_6 побіг за ними, так як дисків від шин він не побачив. На вулиці Монтажників навпроти будинку № 107 він наздогнав ОСОБА_3, та схопив його за рукав куртки, яку він із себе скинув та знову побіг від нього, куртка при цьому залишилась у нього в руках. Зрозумівши, що пішки він їх не наздожене, він пішов додому за автомобілем. По дорозі додому він зателефонував до чоловіка своєї сестри, який в цей момент був вдома і йому сказав, що у нього із двору викрали колеса. Перевіривши кишені куртки, яку зняв з ОСОБА_3, побачив там ключі та запальничку. Після цього він з чоловіком його сестри сіли до автомобіля, сказавши перед цим своїм батькам, щоб ті викликали працівників міліції. Вони ж поїхали на авто в напрямку руху утікачів. Біля магазину «Фора», що знаходиться біля інституту Амосова вони побачили їх. Олександр вийшов з автомобіля та побіг за ними пішки, а він намагався скоротити їм шлях автомобілем. В подальшому ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_3 та по телефону повідомив ОСОБА_6, що він його наздогнав, а ОСОБА_2 перестрибнув через паркан та втік. ОСОБА_3 показав їм де диски, майже біля їх будинку, навпроти будинку № 31 по вул. Лисичанській та викликали працівників міліції. Викрадені у нього диски він купував через Інтернет. Матеріальних претензій до викрадачів він не має, так як йому було повернуто належне йому майно (т.1 а. с. 121-123 )

-аналогічними показами допитаного на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 (т.1 а. с. 10)

-протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.03.2010 року, де ОСОБА_2 розповідає про крадіжку дисків та шин з приміщення квартири будинку № 22/6 по вул. Лисичанській м. Києва разом зі своїм братом ОСОБА_3, що мала місце 22.03.2010 року в вечірній час та кається у її вчиненні, а ОСОБА_3 в свою чергу повністю підтверджує покази свого брата ОСОБА_2 та також у вчиненому свою провину визнає та щиро кається (т.1 а. с. 138-139)

-протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 від 06.04.2010 року, де ОСОБА_6 розповідає про крадіжку дисків та шин з приміщення його квартири АДРЕСА_1 де він проживає, що мала місце 22.03.2010 року в вечірній час та вказує на роль у ній ОСОБА_2О,, а останній в свою чергу повністю підтверджує покази ОСОБА_6, розповідає коротко про обставини вчинення ним та його братом ОСОБА_3 даної крадіжки, у вчиненому свою провину визнає та щиро кається (т. 1 а. с. 140-141)

-протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 06.04.2010 року, де ОСОБА_6 розповідає про крадіжку дисків та шин з приміщення його квартири АДРЕСА_1 де він проживає, що мала місце 22.03.2010 року в вечірній час та вказує на роль у ній ОСОБА_3О,, а останній в свою чергу повністю підтверджує покази ОСОБА_6, розповідає про обставини вчинення ним та його братом ОСОБА_2 даної крадіжки, у вчиненому свою провину визнає та щиро кається (т.1 а. с. 142-143)

-протоколом відтворення обстановки та обставин подій за участю ОСОБА_2 від 06.04.2010 року, в ході якого останній розповідає та показує на місці про обставини вчинення ним та його братом ОСОБА_3 крадіжки дисків та шин з приміщення квартири АДРЕСА_1, що мала місце 22.03.2010 року в вечірній час та показує в приміщенні коридору квартири на місце, де знаходились викрадені ними предмети (т.1 а. с. 144-146)

-протоколом відтворення обстав ноки та обставин події за участю ОСОБА_3 від 06.04.2010 року, в ході якого останній розповідає та показує на місці про обставини вчинення ним та його братом ОСОБА_2 крадіжки дисків та шин з приміщення квартири АДРЕСА_2, що мала місце 22.03.2010 року в вечірній час

(т.1 а. с. 154)

-явкою з повинною ОСОБА_2 від 24.03.2010 року, де останній зізнається у вчиненні крадіжки дисків та шин з приміщення квартири будинку № 22/6 по вул. Лисичанської м. Києва разом зі своїм братом ОСОБА_3, щиро кається у вчиненому та розповідає про перебіг її вчинення (т.1 а. с. 133)

-заявою ОСОБА_6 від 22.03.2010 року, де останній заявляє про вчинену крадіжку з його квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а. с. 111)

-протоколами огляду місця події по вул. Лисичанській, 22/6 м. Києва за місцем вчинення злочину (т.1 а. с. 112, 114, 117)

-постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 23.03.2010 року, - чотирьох покришок марки «Fulda 185/70 R 14» та чотирьох легко сплавних дисків «КМ - 244 4 Х 100 R 14 W 6» (т.1 а. с. 115)

З урахуванням вищевикладеного, суд, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності, вважає їх достовірними і допустимими, а підсудного ОСОБА_2, який своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а підсудного ОСОБА_3, який своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Суд не приймає до уваги показів підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відсутності між ними попередньої змови під час здійснення крадіжки, інкримінованої органами досудового слідства 22.03.2010 року у потерпілого ОСОБА_6, а також крадіжки здійсненої ОСОБА_2 в СЗШ №74 по вул. Смоленська в м. Києві і розцінює як обрану кожним із них лінію свого захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєння ними злочинів.

При цьому суд вважає правдивими їх показання саме на досудовому слідстві, де ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самі вказували місця скоєних ними злочинів, описуючи деталі обставин та спосіб їх вчинення, приймає їх до уваги, оскільки вони послідовні і узгоджуються як між собою, так і з показами потерпілих, свідків та іншими зібраними по справі доказами.

Що стосується заяв підсудних в суді щодо побиття їх працівниками міліції, що стало причиною само обмови на досудовому слідстві, суд вважає їх голослівними, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, і з такими скаргами підсудні нікуди не зверталися.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, особу ОСОБА_2, який ніде не працює та не зайнятий суспільно-корисною працею, раніше судимого та який вчинив злочин в період іспитового строку, посередньо характеризується за місця проживання (т.2 а. с. 85), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.2 а.с.83-84), його відношення до вчиненого злочину, не відшкодовану потерпілій шкоду, і вважає, що виправлення та перевиховання останніх неможливі без ізоляції від суспільства, і він заслуговує міру покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, раніше не судимого, позитивну характеристику з місця проживання (т.2 а. с.34), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а. с. 32-33), його роль у вчиненні ним злочину, відношення підсудного до скоєного злочину, фактичні обставини справи, не відшкодовану потерпілій шкоду, а також ту обставину, що вчинений ним злочин віднесений на підставі ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, його стан здоровя (неврит зорового нерву обох очей, стан після епінаподу посттравматична нормотендивна гідроцефалія з зоровими порушеннями), його вік і приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він в період встановленого судом випробувального строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обовязки у відповідності зі ст. 76 КК України.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в силу ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 16 380 грн., як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по справі не заявлений.

Речові докази:

чоловічу сумку чорного кольору, в якій знаходились наступні речу: частини від деревяного браслету з образами святих, візитниця чорного кольору із записами, вологі серветки, ручка кулькова, хірургічний пластир, звязка ключів в кількості 3 штуки, пластиковий ключ від домофона синього кольору та брилок з написом «West», посвідчення в палітурці червоного кольору на імя ОСОБА_13, які повернуті зберігаються в камері зберігання речових доказів Соломянського РУГУ МВС України, суд вважає за необхідне залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів Соломянського РУГУ МВС України (т.1 а. с. 10-11);

DVD - диск із записом відеокамер зовнішнього спостереження на будинку №42 по проспекту Червонозоряному в м. Києві, який приєднаний до матеріалів кримінальної справи, суд вважає за необхідне залишити в матеріалах кримінальної справи (т.1 а. с. 56-57);

болоневу куртку чорного кольору з матерчатого матеріалу (пуховик), яка передана на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_3, суд вважає за необхідне залишити у розпорядженні ОСОБА_3 (т.1 а. с. 115-116);

чотири покришки «Фулда 185/70 R14» та чотири металеві диски КМ-244 4Х100R46, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6, суд вважає за необхідне залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а. с. 129-130)

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання:

ОСОБА_2 - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2008 року і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 відраховувати з 24.10.2010 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 Управління Держаного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

ОСОБА_3 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 16 380 грн.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по справі не заявлений.

Речові докази:

чоловічу сумку чорного кольору, в якій знаходились наступні речу: частини від деревяного браслету з образами святих, візитниця чорного кольору із записами, вологі серветки, ручка кулькова, хірургічний пластир, звязка ключів в кількості 3 штуки, пластиковий ключ від домофона синього кольору та брилок з написом «West», посвідчення в палітурці червоного кольору на імя ОСОБА_13, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Соломянського РУГУ МВС України, - залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів Соломянського РУГУ МВС України (т.1 а. с. 10-11);

DVD - диск із записом відеокамер зовнішнього спостереження на будинку №42 по проспекту Червонозоряному в м. Києві, який приєднаний до матеріалів кримінальної справи, - залишити в матеріалах кримінальної справи (т.1 а. с. 56-57);

болоневу куртку чорного кольору з матерчатого матеріалу (пуховик), яка передана на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_3, - залишити у розпорядженні ОСОБА_3 (т.1 а. с. 115-116);

чотири покришки «Фулда 185/70 R14» та чотири металеві диски КМ-244 4Х100R46, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6, - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а. с. 129-130).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: