АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4193/15-к Номер провадження 11-кп/786/775/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 вересня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)29.09.1992 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 213, ч.2 ст. 140, 81, ч.3 ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі, ст. 46-1 КК України з відстрочкою на 2 роки. Звільнений від покарання на підставі ст. 8 Указу України «Про амністію» від 17.08.1992 року.

2)11.08.1995 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 81, 42 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 06.07.1999 року по відбуттю строку покарання.

3)01.07.2005 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03.05.2006 року ч.3 ст. 187 КК України перекваліфіковано на ч.1 ст. 122 КК України, ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України, вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 122, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін. Звільнений 01.03.2007 року по відбуттю строку покарання,

та звільнено останнього від відбування покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 9 днів.

Згідно ухвали суду, до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області засуджений ОСОБА_7 звернувся із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Задовольняючи заяву засудженого суд вказав, що він відбув встановлені законом 2/3 строку призначеного покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час перебування в Полтавському слідчому ізоляторі засуджений характеризується задовільно, стягнень та заохочень не мав. До Кременчуцької виправної колонії прибув 24.12.2011 року.

За час відбування покарання характеризується добре, хоча допускав порушення режиму відбування покарання. Однак в процесі виховної роботи зробив для себе належні висновки і як наслідок стягнення зняті та погашені в установленому законом порядку. Має два заохочення, оголошені правами начальника колонії та правами начальника відділення. Працевлаштований в господарчій обслузі житлової зони установи на безоплатній основі. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного характеру реагує добре. За характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених та суспільно корисній праці по благоустрою відділення ,а також у програмі диференційованого виховного впливу « Духовне відродження», у вільний час відвідує православну церкву при установі.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури м. Кременчука ставить питання про скасування ухвали суду через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На переконання прокурора, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а висновки суду є передчасними.

Зазначає, що ОСОБА_7 до праці на виробництві не залучався, має лише 2 заохочення, що само по собі не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення, до засудженого неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного впливу, на протязі поточного року прийнято рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши заперечення засудженого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вирішила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2011 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі. На час розгляду місцевим судом заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є таким, що відбув більше 2/3 строку призначеного покарання за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості скоєного ним злочину.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Відповідно до наявних у особовій справі документів, за період відбуття покарання у виправній колонії засуджений ОСОБА_7 характеризується добре, має лише 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, які отримані ним упродовж останніх двох років, що само по собі не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільненні від відбування покарання.

Згідно відомостей, котрі зазначені в характеристиці на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої в.о. начальником Кременчуцької виправної колонії УДПтСУ у Полтавській області №69, яка наявна в матеріалах провадження, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований в господарчій обслузі житлової зони установи на безоплатній основі. Натомість, відповідні заяви та документи, які б посвідчували працевлаштованість засудженого на виробництві в матеріалах особової справи відсутні, що в свою чергу позбавляє повно та всебічно оцінити його ставлення до праці, що є невід`ємною складовою для доведення виправлення засудженого.

Крім того, за час відбування покарання до ОСОБА_7 неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного впливу, за що він мав 7 стягнень, з яких 6 разів поміщався до ДІЗО, і які є погашеними, однак характер допущених порушень свідчить про систематичне порушення та небажання засудженого поліпшити свою поведінку.

Вищевикладене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 належним чином не довів свого виправлення.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не надав оцінку та не взяв до уваги поведінку засудженого протягом усього часу відбування покарання.

Таким чином, на даний момент підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання відсутні.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду, якою задоволено заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення є передчасною. Відповідно апеляційна скарга прокурора про скасування ухвали суду з наведених в ній мотивів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 вересня 2015 року, якою ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2011 року умовно-достроково звільнено на невідбутий строк покарання 10 місяців 9 днів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4