Номер провадження 1-кп/243/587/2015
Номер справи 243/8975/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«14» вересня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0001921 від 01 серпня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Пискунівка Слов`янського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01 квітня 1996 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 81 ч.4 КК України ( 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна;

- 19 липня 2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна. Звільнився з місць позбавлення волі 05 вересня 2011 року на підставі Постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 серпня 2011 року у відповідності до ст. 81 КК України умовно достроково на один рік шість місяців і 21 день.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В :
16 липня 2015 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , будучи раніше 01 квітня 1996 року засудженим Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 81 ч.4 КК України ( 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна, 19 липня 2005 року засудженим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 05 вересня 2011 року на підставі Постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 серпня 2011 року у відповідності до ст. 81 КК України умовно достроково на один рік шість місяців і 21 день, проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 , де у нього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, тобто вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_5 підійшов до огорожі, де через хвіртку зайшов на територію домоволодіння, тим самим незаконно проник у сховище. Далі ОСОБА_5 , перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 побачив підлітковий велосипед марки «Тіса» і дорожній велосипед марки «Україна» та скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб та ОСОБА_4 , які б могли припинити довести його злочинні дії до кінця, виконуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме:

-Підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору вартістю 266 гривень 67 коп;

-Дорожній велосипед марки «Україна» фіолетово - блакитного кольору вартістю 320 гривень 00 коп.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 586 гривень 67 коп.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та суду пояснив, що дійсно 16 липня 2015 року приблизно о 06 годині 00 хвилин він проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 , де у нього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, тобто вчинення крадіжки. З цією метою він підійшов до огорожі, де через хвіртку зайшов на територію домоволодіння. Далі він, перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 побачив підлітковий велосипед марки «Тіса» і дорожній велосипед марки «Україна» та скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб та ОСОБА_4 , які б могли припинити довести його злочинні дії до кінця, виконуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору та дорожній велосипед марки «Україна» фіолетово - блакитного кольору.

Після чого він з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що йому належить домоволодіння АДРЕСА_3 . Територія домоволодіння належним чином огорожена , є хвіртка, яка також має замок та засов. Вранці 16 липня 2015 року він вийшов у двір та побачив, що з подвір`ї будинку було вкрадено

- Підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору вартістю 266 гривень 67 коп;

- Дорожній велосипед марки «Україна» фіолетово - блакитного кольору вартістю 320 гривень 00 коп., які належать йому. Він одразу звернувся до дільничного працівника міліції. На теперішній час йому повернуто підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору.

Він просить суд суворо обвинуваченого не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, показань потерпілого, провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 06 серпня 2015 року вбачається, що було оглянуто територію домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення. ( а.с. 20 );

Із Протоколу огляду від 06 серпня 2015 року вбачається, що було оглянуто підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору, який добровільно видав працівникам міліції ОСОБА_7 ( а.с.29)

Із Висновку Товарознавчої експертизи майно від 07 серпня 2015 року вбачається, що вартість майна складає: велосипед марки «Тіса» - 266 гривень 67 коп ( а.с. 33- 39)

Із Протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11 серпня 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених йому для впізнання велосипедів впізнав приналежний йому підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору ( а.с.40-43)

Із Розписки потерпілого ОСОБА_4 від 11 серпня 2015 року вбачається, що йому повернуто вкрадений у нього підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору ( а.с.45)

Із Протоколу додаткового огляду місця події від 20 серпня 2015 року вбачається, що було додатково оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_4 та зафіксовано наявність огорожі території домоволодіння та наявність замка на хвіртці ( а.с. 48- 52);

Із Довідки №42 від 20 серпня 2015 року вбачається, що вартість б/у велосипеда марки «Україна» станом на 16 липня 2015 року становить 320,00 гривень ( а.с. 53);

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2015 року вбачається, що при виконанні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_5 в присутності понятих, докладно розповів та показав хвіртку в паркані домоволодіння АДРЕСА_3 через яку він незаконно проник на територію подвір`я, щоб вчинити крадіжку 16 липня 2015 року приблизно о 06 годині 00 хвилин; вказав де саме під деревом «яблуня» стояли два велосипеди, які він таємно викрав; вказав на хвіртку, через яку він вийшов до городу з таємно викраденими велосипедами; вказав кущі, розташовані поблизу кладовища у с. Стародубівка Слов`янського району Донецької області, де саме він сховав вкрадені велосипеди ( а.с. 69- 73).

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодовано матеріальну шкоду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду справи не встановлено.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, задовільно характеризується за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, що він перебуває під профілактичним наглядом з 2013 року у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов`янська» з діагнозом- Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками. ( а.с. 59) і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обгрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише у разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору , залучений до матеріалів кримінального провадження № 0001921 від 01 серпня 2015 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 11 серпня 2015 року, що зберігається у потерпілого ОСОБА_4 - після набуття вироком чинності у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк три роки з відбуванням покарання у кримінально- виконавчий установі.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_5 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі до Артемівського слідчого ізолятора УДПтСУ в Донецькій області доручити працівникам Слов`янського МВ ( з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Речові докази по справі: підлітковий велосипед марки «Тіса» чорно - червоного кольору , залучений до матеріалів кримінального провадження № 0001921 від 01 серпня 2015 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 11 серпня 2015 року, що зберігається у потерпілого ОСОБА_4 - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .