Справа № 757/5194/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 11.03.2014 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення. ОСОБА_3 просить визнати порушення першим заступником прокурора міста Києва ОСОБА_4 положень ст. 214 КПК України, ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язати першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_4 внести відомості до ЄРДР стосовно заяви ОСОБА_3 , розпочати слідство і визнати ОСОБА_3 потерпілим від злочинних дій, зазначених у заяві осіб.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, ОСОБА_3 зазначає, що 19.12.2013 ним до Генеральної прокуратури України була подана заява про вчинення кримінального правопорушення суддями Вищого адміністративного суду України: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Дану заяву було передано до прокуратури міста Києва з дорученням організувати належну перевірку всіх доводів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства та повідомити про результати. ОСОБА_3 зазначає, що листом № 17/1/1-21012-14 від 09.01.2014 за підписом слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_8 йому була надана формальна відписка, яка не містить ознак належно проведеної перевірки доводів заяви про вчинений злочин. Дана відповідь була оскаржена до Генеральної прокуратури України. Листом ГПУ від 08.02.2014 № 06/1-12219-08 заяву ОСОБА_3 на неправомірні дії суддів Вищого адміністративного суду України скеровано першому заступнику прокурора міста Києва ОСОБА_4 для розгляду відповідно до вимог чинного законодавства. Однак, перший заступник прокурора міста Києва ОСОБА_4 знову передав заяву про злочин слідчому ОСОБА_9 , який в порушення вимог ст. 214 КПК України знову не вніс до ЄРДР відомості про злочин, що, на думку ОСОБА_3 , можна розцінити як намагання приховати вчинений суддями ВАСУ злочин.

У судовому засіданні з розгляду скарги, ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити з викладений у ній підстав.

Представник прокуратури міста Києва у судове засідання з розгляду скарги не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , вивчивши скаргу та дослідивши приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 19.12.2013 ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України була подана заява № 16 про вчинення кримінального правопорушення суддями Вищого адміністративного суду України: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Листом від 27.12.2013 № 06/1-12219-08 Генеральна прокурату України повідомила ОСОБА_3 про розгляд поданої ним заяви, за результатами чого заяву ОСОБА_3 було направлено до прокурора міста Києва з дорученням організувати належну перевірку всіх доводів, прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства та повідомити заявника про результати.

Прокуратурою міста Києва листом № 17/1/1-21012-14 від 09.01.2014 за підписом слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_8 було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд його заяви, з приводу чого було встановлено, що звернення містить лише власні міркування та припущення, в яких не вбачається об`єктивних даних про вчинення правопорушення, а отже не є заявою у розумінні ч. 5 ст. 214 КПК України; зокрема, роз`яснено, що у разі незгоди із будь-якими судовими рішеннями ОСОБА_3 має право їх оскаржити виключно у відповідному судовому порядку.

30.01.2014 ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про визнання його потерпілим та внесення до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КПК України відомостей про злочин на підставі заяви ОСОБА_3 .

Листом Генеральної прокуратури України від 08.02.2014 № 06/1-12219-08 заяву ОСОБА_3 на неправомірні дії суддів Вищого адміністративного суду України скеровано першому заступнику прокурора міста Києва ОСОБА_4 для розгляду відповідно до вимог чинного законодавства.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з матеріалів скарги, на заяву ОСОБА_3 слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_10 надано відповідь, оформлену листом від 17.02.2014 № 17/1/1-21012-14, що заява щодо неправомірних дій суддів Вищого адміністративного суду України розглянута; за результатами розгляду звернення встановлено, що воно містить лише власні міркування та припущення заявника, в яких не вбачається об`єктивних даних про вчинення правопорушення, а отже не є повідомленням про злочин відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України; також роз`яснено, що у разі незгоди із будь-якими судовими рішеннями ОСОБА_3 має право їх оскаржити виключно у відповідному судовому порядку.

Як перевірено слідчим суддею, заява ОСОБА_3 від 19.12.2013 № 16 містить твердження щодо неправомірних дій суддів Вищого адміністративного суду України з винесення постанови від 17.09.2013, як таких, що вказують на наявність події злочинів за ст. 375 КК України, разом з тим, обставин чи відомостей, які б вказували на вчинення вказаних кримінальних правопорушень і які підлягають внесенню до ЄРДР в заяві не зазначено і такі відомості в заяві відсутні, фактично, доводи заявника зводяться до його незгоди з прийнятим судовим рішенням, що за своїм змістом є поза процесуальним способом їх оскарження та одним із протиправних намагань втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю обґрунтованим та правомірним висновок слідчого в ОВС прокуратури міста Києва про те, що вказана заява не містить обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ст. 214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та відповідно зобов`язання вчинити такі дії.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306-307, 309, 372, ст. 376, ст. 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1