Справа №11-687/11 25.10.2011 25.10.2011 25.10.2011
Справа № 11-687-2011 р. Головуючий суду 1інстанції
Категорія: 263 ч.1 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючої: Погорєлової Г.М.

суддів: Губи О.О., Рудяка А.В.

при секретарі Пінчуку О.І.

за участю прокурора Іванова О.А.

виправданого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_5, яка затвердила обвинувальний висновок та брала участь у розгляді справи судом 1 інстанції, на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 1 вересня 2011 р., яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, молдаванин, громадянин України, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий

виправданий за ст. 263 ч.1 КК України за відсутністю події злочину (на підставі п.1 ч.1 ст.6 КПК України)..

Вирішено питання щодо речового доказу у справі обрізу двоствольної мисливської рушниці «БМ» 16 калібру, який постановлено передати дозвільній системі при УМВС України в Миколаївській області.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України за таких обставин.

14.08.2008 р., приблизно о 15 год., знаходячись на пустирі поблизу с. Нововолодимирівка Березнегуватського району Миколаївської області, ОСОБА_3, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї, знайшов поліетиленовий пакет з обрізом мисливської рушниці моделі «БМ» 16 калібру виготовлення Тульського збройного заводу, помістив його під светр і верхню частину штанів, і таким чином придбав його з метою використання при необхідності для самозахисту, а в подальшому зберігав і носив його при собі за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, без мети збуту.

19.09.2008 р., о 18 год., під час проведення в черговій частині Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області особистого огляду у звязку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КУпАП (поява в громадському місці у пяному вигляді), працівники міліції в присутності понятих виявили за светром і штанами ОСОБА_3 зазначений обріз, який є бойовою вогнепальною зброєю.

Виправдовуючи ОСОБА_3 за цим обвинуваченням за відсутністю події злочину, суд у вироку докладно навів показання підсудного на досудовому слідстві і в судовому засіданні, ряду свідків із числа зазначених у списку до обвинувального висновку та додатково допитаних в судовому засіданні, інші фактичні дані, які містяться в досліджених судом документах, протокол відтворення обстановки та обставин події, визнавши цей протокол недопустимим доказом, та дійшов висновку, що обвинувачення ОСОБА_3 ґрунтується на сфальсифікованих доказах.

В апеляції прокурор Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_5, яка затвердила обвинувальний висновок та брала участь у розгляді справи судом 1 інстанції, докладно навівши зміст вироку та висновки суду, просить скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що судом допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які полягали в однобічності судового слідства та в невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Вважає, що судом дана неправильна оцінка доказам, зібраним на досудовому слідстві і дослідженим в судовому засіданні, безпідставно відкинуті доводи обвинувачення про правдивість показань потерпілого на досудовому слідстві і відхилений як доказ протокол відтворення обстановки та обставин події.

Наводить показання ОСОБА_3 на досудовому слідстві, в першому та в останньому судових засіданнях, в яких він визнавав вину в інкримінованому йому злочині. Вважає, що ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (працівників міліції) стосовно обставин вилучення у ОСОБА_3 обрізу мисливської рушниці в райвідділі міліції. З цього приводу також наводить показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 понятих при проведенні особистого огляду ОСОБА_3.

Вказує, що пославшись на заінтересованість у справі свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, суд не навів, в чому це полягає. Не погоджується, що показання цих свідків суперечать показанням свідка ОСОБА_11, яка в лікарні провела медичний огляд ОСОБА_3 до вилучення у нього в райвідділі міліції обрізу мисливської рушниці. Стверджує, що показання свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні частково викривлені у вироку, оскільки свідок показала, що ОСОБА_3 роздягався не повністю. Тому апелянт вважає, що показання свідка ОСОБА_11 стосовно відсутності у ОСОБА_3 обрізу мисливської рушниці на час його медичного огляду не можуть бути розцінені судом як достовірні, оскільки вона не могла бачити, чи є щось у ОСОБА_3 під верхнім одягом.

Стверджує, що показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно того, що вони не бачили зброю у ОСОБА_3, безпідставно розцінені судом як встановлення факту відсутності зброї.

Вважає суперечливими показання свідка ОСОБА_13 в судовому засідання стосовно його стосунків з ОСОБА_3 та стосовно неможливості перебування ОСОБА_3 на місці, яке той вказав як місце знаходження зброї. Зазначає, що показання цього свідка стосовно розташування цього місця біля дороги не свідчать про неможливість знаходження там зброї.

Апелянт не погоджується з відхиленням судом як доказу протоколу відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_3 у звязку з порушенням слідчим вимог кримінально-процесуального закону, оскільки суд не зазначив норму КПК, яка порушена. Вважає, що вимоги ст. 194 КПК України слідчим виконані і що суд безпідставно розцінив відтворення як намагання провести повторний допит обвинуваченого.

Апелянт водночас посилається як на те, що суд не вказав у вироку, в чому полягає фальсифікація доказів у справі, так і на те, що суд в порушення вимог ст. 23-2 КПК України не виніс з цього приводу окрему постанову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення на підтримку апеляції прокурора, який просив скасувати вирок, справу направити на новий судовий розгляд, виправданого ОСОБА_3, який не зміг визначитися з думкою щодо апеляції прокурора, пояснення захисника ОСОБА_4, який просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік на підставі ст. 75 КК України, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КПК України, показання обвинуваченого, в тому числі й такі, в яких він визнає себе винним, підлягають перевірці. Визнання обвинуваченим своєї вини може бути покладено в основу обвинувачення лише при підтвердженні цього визнання сукупністю доказів, що є у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, показання ОСОБА_3 не були послідовними: на досудовому слідстві стосовно фактичних обставин події; в судовому засіданні стосовно вчинення ним злочину взагалі.

Так, на досудовому слідстві ОСОБА_3 допитаний двічі в один день 24.09.2008 р.: як підозрюваний - в період часу з 17 год. 10 хв. до 17 год. 45 хв. (а.с.42), як обвинувачений в період часу з 17 год. 57 хв. до 18 год. 35 хв. (а.с.45).

З протоколу допиту ОСОБА_3 як підозрюваного вбачається, що мешкаючи у ОСОБА_13 в с. Нововолодимирівка Березнегуватського району, він приблизно 14 вересня 2008 р., біля 15 год., пас корів на пустирі поблизу села. Підняв з землі поліетиленовий пакет, в якому знаходився обріз мисливської рушниці в розібраному стані (3 предмети - приклад, цівка, металеві стволи). Вирішив придбати обріз, щоб при нагоді продати його та витратити гроші на спиртне. Спочатку сховав обріз неподалік, а зранку 19 вересня 2008 р., маючи потребу купити спиртне, узяв обріз з місця схову, поклав його під свій одяг (светр і штани) та прийшов до магазину «У ОСОБА_12» в с. Новосевастополь Березнегуватського району. Продавець вигнала його з магазину на двір через стан спяніння.

Через деякий час, приблизно о 17 год., на дворі, працівники міліції зробили йому зауваження за появу у громадському місці у пяному вигляді. Пропонували іти додому, від чого відмовився. Тоді вони доставили його до Березнегуватського райвідділу міліції, звідти до Березнегуватської районної лікарні для медичного огляду на стан спяніння, звідти - знов до райвідділу міліції. Там під час особистого огляду, у присутності понятих, виявили під його одягом (светром та штанами) обріз рушниці у пакеті, вилучили його та опечатали (а.с.42).

Протокол допиту ОСОБА_3 як обвинуваченого (а.с.45), за обставинами події є роздруківкою компютерного файлу протоколу допиту ОСОБА_14 як підозрюваного (а.с.42), на що вказує дослівно однаковий увесь текст обох протоколів. Зазначене свідчить, що в порушення вимог ст.ст.143,145 КПК України допит ОСОБА_3 як обвинуваченого фактично слідчим проведений не був, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

З протоколу від 27.11. 2008 р. відтворення обставин та обстановки події з ОСОБА_3 вбачається, що він вказав місце виявлення ним обрізу мисливської рушниці приблизно 14 вересня 2008 р., яке розташоване на відстані приблизно 700 м. за с. Нововолодимирівка Березнегуватського району Миколаївської області, на краю лісосмуги, в 4-х метрах від дороги. Також показав, що обріз висів у поліетиленовому пакеті на гілках дерева (а.с.52-53).

Із наведених показань ОСОБА_3 вбачається, що вже на стадії досудового слідства, навіть визнаючи вчинення злочину, ОСОБА_3 давав суперечливі показання стосовно фактичних обставин події, а саме щодо місця виявлення ним обрізу, зазначаючи про виявлення ним обрізу то на землі на пустирі за с. Нововолодимирівка, то на гілках дерева в лісосмузі за цим селом. Проте, слідчий не тільки не зясовував причин суперечностей в його показаннях, а і сам допустив суперечність стосовно часу виявлення обрізу ОСОБА_3, вказавши в постанові про притягнення його як обвинуваченого, що це мало приблизно 14 серпня 2008 р., тоді як в показаннях ОСОБА_3 йшлося про іншу дату приблизно 14 вересня 2008 р.

Крім того, слідчий на власний розсуд навів в обвинуваченні ОСОБА_3 такі фактичні обставини події, про які не вказував ОСОБА_3, навіть визнаючи свою вину, зокрема, стосовно носіння ним обрізу, наміру використати для самозахисту, зберігання за місцем проживання.

В судовому засіданні 09.02.2009 р. підсудний ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав. Проте, знов давав такі ж суперечливі показання стосовно місця виявлення ним обрізу. Не підтвердив він і даних ним показань на досудовому слідстві стосовно наміру продати обріз. Вказував, що 19.09.2008 р. устрівши його біля магазину в с. Новосевастополь, працівники міліції побачили у нього під светром обріз в поліетиленовому пакеті, який потім був вилучений в райвідділі міліції (а.с.161-зв- 163, 163-зв.-164).

В судовому засіданні 25.02.2009 р. підсудний ОСОБА_3 показав, що не памятає, звідки у нього зявився обріз (а.с. 171-зв.). В цьому ж судовому засіданні за клопотанням підсудного йому призначений захисник на підставі п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК України (а.с.95). Захист інтересів підсудного в суді з 16.03.2009 р. по 01.06.2009 р. здійснювала захисник ОСОБА_15 (а.с. 99).

04.03.2009 р. до суду надійшла заява свідка ОСОБА_13, в якій він зазначив про те, що працівники міліції забирали з його будинку ОСОБА_3 Після цього той розповів, що працівники міліції дали йому 100 грн. і він взяв на себе вину у тому, що зберігав зброю (а.с. 99).

Допитаний в судовому засіданні 16.03.2009 р. свідок ОСОБА_13 показав, що неодноразово вживав спиртні напої у себе вдома разом з ОСОБА_3 Одного дня з його будинку пяного ОСОБА_3 забрали працівники міліції і увезли з собою на автомобілі. ОСОБА_3 повернувся до нього пізно увечері, приніс пляшку горілки і повідомив, що працівники міліції возили його до райвідділу міліції. Там запропонували узяти на себе провину в носінні обрізу мисливської рушниці і заплатили за це 100 грн. ОСОБА_3 показав йому ці гроші. Після цього люди в цивільному одязі ще двічі забирали ОСОБА_3 з будинку ОСОБА_13 Третій раз працівники міліції у форменому одязі запропонували ОСОБА_13 бути понятим. Разом з іншим понятим та з ОСОБА_3 їх вивезли за село до лісосмуги. Куди потрібно їхати, показували працівники міліції. Потім їх погукали до місця, де в лісосмузі є прогалина і повідомили, що там на дереві висів обріз рушниці, який знайшов ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_3 показав на дерево, де нібито висів обріз рушниці. Їх сфотографували. Зазначив, що поставив свій підпис у протоколі, який слідчим не зачитувався і сам він його не читав. Заяву від 04.03.2009 р. написав до суду, коли отримав судову повістку.

Свідок ОСОБА_13 також зазначив, що місце, де нібито висів обріз, знаходиться поблизу дороги і повністю проглядається. Тому вважає, що на цьому місці обріз не міг висіти. Вказав, що ОСОБА_3 на тому місці не бував (а.с. 173-зв.-176).

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що мешкає по сусідству з ОСОБА_13, приглядає за його будинком через неодноразові крадіжки звідти. У ОСОБА_13 часто бував ОСОБА_3 Бачила, як до двору ОСОБА_13 підїжджав автомобіль марки «Нива» з номерними знаками синього кольору. Тому вважає, що в автомобілі були працівники міліції, хоча й у цивільному одязі. Вони вивели з двору пяного ОСОБА_3 і заштовхали в автомобіль. На її запитання з цього приводу, отримала відповідь, що це не її справа. Пізно увечері бачила, що ОСОБА_3 повертався до будинку ОСОБА_13 Другого разу до будинку ОСОБА_13 знов підїжджав автомобіль. Цього разу з будинку забрали ОСОБА_3 разом з ОСОБА_13 Через деякий час розпитала ОСОБА_3 і він розповів, що раніше працівники міліції возили його до с. Новосевастополь, дали гроші на пиво, пакет з самопалом і наказали зайти з ним до магазину. Але він залишив пакет біля магазину і в магазин зайшов без нього. Через це чоловіки його сварили (а.с.178-179-зв.).

Після допиту цих свідків, в цьому ж судовому засіданні 16.03.2009 р. підсудний ОСОБА_3 вину в інкримінованому злочині не визнав і показав, що насправді працівники міліції забрали його з будинку ОСОБА_13 та повезли в напрямку с. Новосевастополь. В автомобілі, який був з номерами синього кольору, йому дали гроші на покупку пива. Працівник міліції на імя ОСОБА_17 дав йому в пакеті обріз, який він побачив вперше. Йому сказали зайти з цим пакетом до магазину. Побоявся це зробити, викинув його біля вхідних дверей магазину і зайшов до магазину без пакету. Але працівники міліції знов дали йому пакет і повідомили, що повезуть його до райвідділу міліції, де він здасть обріз і йому за це нічого не буде. Боявся працівників міліції, тому їм не перечив. З цієї ж причини визнавав вину на досудовому слідстві і раніше в судовому засіданні. По приїзду до райвідділу міліції здав обріз. За це йому купили пляшку горілки і той же працівник міліції на імя ОСОБА_17 дав йому 100 грн. купюрами по 20 грн. З пляшкою горілки пішов додому до ОСОБА_13

ОСОБА_16 неодноразово розпитувала його, що сталося. Їй повідомив правду. На її питання, чому взяв на себе цей злочин, говорив їй, що боїться працівників міліції. ОСОБА_13 правду розказав раніше, одразу після того, як здав обріз в міліцію.

При відтворенні обставин та обстановки події, слідчий сам вказав на дерево, на якому нібито висів обріз в пакеті. На цьому місці його (ОСОБА_3М.) сфотографували. Слідчий також казав, що його в суді оштрафують на 17 грн. 50 коп. Розписався в протоколі, знов побоюючись працівників міліції.

В січні 2009 р. працівники міліції приїздили до будинку його сестри, де став мешкати. ОСОБА_17 попередив його, щоб в суді він розповідав так, як вони йому казали (а.с. 180-182).

В судовому засіданні 17.03.2009 р. під час допиту свідка ОСОБА_6 (працівника міліції) ОСОБА_3 заявив, що він розповідав саме про цього працівника міліції (а.с.185-зв.) Під час огляду судом речового доказу обрізу двохствольної мисливської рушниці моделі «БМ» 16 калібру ОСОБА_3 підтвердив, що саме цей обріз спочатку був йому вручений в пакеті працівниками міліції, а потім він його здав в міліції (а.с.189).

Свідок ОСОБА_12 (власник магазину «У ОСОБА_12» в с. Новосевастополь Березнегуватського району) суду показала, що до її магазину заходив пяний ОСОБА_3, щоб купити пляшку пива. Йому пиво не продала через його стан спяніння. На виході з магазину ОСОБА_3 зупинили працівники міліції. Зазначила, що у ОСОБА_18 при собі нічого не було. Піджак на ньому був розстебнутий і не було помітно, щоб у нього щось було під одягом (а.с. 171-зв.-172).

З протоколу № 85 від 19.09.2008 р. вбачається, що черговим лікарем Березнегуватської районної лікарні ОСОБА_11 проведений медичний огляд ОСОБА_3 19.08.2008 р. о 18 год. 30 хв. на підставі листа чергового райвідділу міліції ОСОБА_8 Причина огляду - вчинення адміністративного правопорушення. В протоколі зазначено, що ОСОБА_3 орієнтований в часі і в особистості. За результатами дослідження на 18 год. 40 хв. у нього виявлена гостра неускладнена алкогольна інтоксикація (а.с. 3).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила дані зазначеного протоколу. Також пояснила, що ОСОБА_3 доставляли не менш двох працівників міліції. Сторонніх предметів при ОСОБА_3 не було. Піджак на ньому був розстебнутий. Під час огляду ОСОБА_3 рухався, закочував рукав для вимірювання тиску. Загорнутого в пакет обрізу мисливської рушниці при ОСОБА_3 не було (а.с.171-171-зв.).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 у пяному вигляді знаходився біля магазину в с. Новосевастополь 19.09.2008 р., о 17 год.15 хв. (а.с.5).

Згідно з протоколом про адміністративне затримання, ОСОБА_3 доставлений в службове приміщення Березнегуватського РВ УВМС Україні в Миколаївській області 19.09.2008 р., о 18 год. 50 хв. Під час його особистого огляду в поліетиленовому пакеті, під светром, виявлений та вилучений обріз мисливської рушниці в розібраному стані (а.с. 6-8). Із виписки з книги осіб, доставлених до цього райвідділу, видно, що ОСОБА_3 доставлений о 18 год. 50 хв., звільнений - о 21 год. 50 хв. (а.с. 10-11).

У висновках судово-балістичної експертизи зазначено, що наданий на дослідження предмет, вилучений під час особистого огляду ОСОБА_3, надійшов на дослідження у розібраному стані. Довжина предмету 575 мм. Він складається із стволу, цівки, ствольної коробки з хвостовиком, спускової скоби. Ствол відокремлюється, його довжина 356 мм. Номери та маркувальні позначки видалені шляхом спилювання. Вказаний предмет є бойовою вогнепальною зброєю. обрізом мисливської рушниці моделі «БМ» 16 калібру, виготовлення Тульського збройного заводу. До висновків додана фототаблиця (а.с.28-33).

Наведені вище докази у їх сукупності свідчать про достовірність показань ОСОБА_3 в судових засіданнях 16.03.-17.03.2009 р., стосовно того, що працівники міліції 19.09.2008 р. забрали його з будинку ОСОБА_13 в с. Нововолодимирівка, надали обріз, привезли спочатку до магазину в с. Новосевастополь, де він не став заходити з обрізом до магазину, а в подальшому доставили до райвідділу міліції, де і вилучили обріз.

Той факт, що ОСОБА_3 був забраний з дому ОСОБА_13 працівниками міліції, підтвердили суду очевидці цієї події - свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_16, яким ОСОБА_3 також повідомив, що обріз йому дали працівники міліції.

З наведених даних протоколів про адміністративне порушення, про адміністративне затримання, виписки з книги доставлених до райвідділу міліції, вбачається, що 19.09.2008 р. в період часу з 17 год. 15 хв. (тобто, з часу вчинення адміністративного порушення) до 21 год. 50 хв. (тобто, до часу звільнення із райвідділу міліції) ОСОБА_3 постійно був у супроводі працівників міліції. В їх же супроводі він доставлявся для проведення медичного огляду на стан спянінні, під час якого у період часу 18 год. 30 хв. 18 год. 40 хв., у нього при собі пакета з обрізом не було, про що однозначно показала свідок ОСОБА_11 Зазначене свідчить про недостовірність даних протоколу адміністративного затримання ОСОБА_3 о 18 год. 50 хв. (тобто через 10 хв. після медогляду) щодо наявності у нього під светром пакета з обрізом.

Крім того, свідок ОСОБА_10 (понятий при особистому огляді ОСОБА_3М.) в судовому засіданні показав, що 19.09.2008 р. в райвідділі міліції у його присутності обріз з-під светра у ОСОБА_3 не вилучався. ОСОБА_10 та інший понятий до райвідділу міліції зайшли разом. ОСОБА_3 знаходився в черговій частині райвідділу міліції і тримав пакет в руках. На пропозицію працівників міліції ОСОБА_3 витягнув з пакета згорток, в якому виявився обріз мисливської рушниці в розібраному стані. ОСОБА_3 заявляв, що не знає, що знаходиться в пакеті і не надав жодних пояснень з приводу того, звідки у нього цей пакет. Свідок ОСОБА_10 також категорично спростовував факт його допиту на досудовому слідстві (а. с. 176-177).

Іншій понятий свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що увечері 19.09.2009 р. був запрошений до райвідділу міліції братом (працівником міліції ОСОБА_19М.). В його присутності «із-за пазухи» ОСОБА_3 був вилучений пакет з обрізом мисливської рушниці (а.с.164-зв.-165).

Цим показанням свідка ОСОБА_9 суд обґрунтовано дав критичну оцінку, як показанням заінтересованої особи. З вироку видно, що це зроблено через родинні стосунки свідка з працівником міліції. Крім того, його показання суперечать показанням свідка ОСОБА_10, який стверджував, що на той час, як вони разом з іншим понятим (тобто, з ОСОБА_9П.) зайшли до райвідділу міліції, пакет знаходився у ОСОБА_3 в руках та з-під светра не вилучався.

Зміст апеляції прокурора полягає в тому, що він вважає неправильною оцінку судом досліджених у справі доказів. Проте, наведені вище докази судом оцінені відповідно до вимог ч.1 ст. 67 КПК України, згідно з якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. А обєктивно обставини справи свідчать, що обріз в пакеті, загальною довжиною 57,5 см., під светром ОСОБА_3, при розстебнутому піджаку, за умови його наявності, не міг не бути не поміченим сторонніми особами, зокрема свідком ОСОБА_12 в магазині «У ОСОБА_12», яка спілкувалася з ОСОБА_3 незадовго до його доставлення до райвідділу міліції та свідком ОСОБА_11 під час медогляду нею ОСОБА_3 за 10 хв. до адміністративного затримання ОСОБА_3

Тому є безпідставними твердження апелянта в цій частині. Є також необґрунтованими твердження апелянта про те, що показання свідка ОСОБА_11 частково викривлені у вироку, оскільки 06.11.2011 р. суд надав прокурору копії протоколу судового засідання та технічного запису (а.с.219). Проте, зауважень на протокол судового засідання прокурором не подано. Не містять суперечностей й показання свідка ОСОБА_13, на що також посилається апелянт.

Щодо інших доказів, які на думку апелянта свідчать про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, то вони або є похідними від показань ОСОБА_3 на досудовому слідстві, від яких він відмовився в судовому засіданні 16.03.2009 р., або дані працівниками міліції, на незаконні дії яких фактично вказав ОСОБА_3

Зокрема, стосовно відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_3, свідок ОСОБА_13 в наведених вище показаннях зазначав, що фактично місце знаходження обрізу показав працівник міліції.

Інший понятий свідок ОСОБА_20 також в судовому засіданні зазначав, що куди їхати та де зупинитися, показував слідчий, який і на місці пішов уперед, а інші учасники слідчої дії йшли за ним. На пропозицію слідчого показати місце знаходження обрізу, ОСОБА_3 показав рукою на землю, на траву між деревами (а.с.184-185). Проте, в протоколі відтворення обстановки і обставин події від 27.11.2008 р. (а.с. 52-53) зазначено, що ОСОБА_3 вказав на інше місце знаходження пакету з обрізом на гілки дерева, що є істотним протиріччям.

З огляду на показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_20 стосовно обставин проведення вказаної слідчої дії, протокол відтворення обстановки і обставин події обґрунтовано не прийнятий судом до уваги як доказ.

Показання в судовому засіданні працівників міліції: свідків ОСОБА_6 (а.с.165-166), ОСОБА_7М.(а.с.168-зв.-169-зв.), які доставляли ОСОБА_3 до райвідділу міліції із с. Новосевастополь у звязку з вчиненням адміністративного правопорушення; свідка ОСОБА_8 (а.с.167-168-зв.), який проводив його особистий огляд у звязку із адміністративним затриманням, стосовно вилучення у ОСОБА_3 з-під светра пакета з обрізом, причому одразу після проведення ОСОБА_3 медичного огляду в лікарні, судом обґрунтовано не прийняті до уваги, як такі, що суперечать сукупності наведених вище доказів.

Підсудний ОСОБА_3 перестав зявлятися в судові засідання, починаючи з 16.04.2009 р. Після оголошення його в розшук 01.06.2009 р. (а.с.148), він самостійно зявився до суду 31.08.2011 р. В цьому судовому засідання за його клопотанням захисник ОСОБА_15 був замінений на захисника ОСОБА_4

В судовому засіданні 31.08.2011 р. ОСОБА_3 показав, що від суду не ухилявся. Знаходився у сестри в Одеській області. Заявив, що вину визнає. Був пяний, знайшов обріз, потім опинився в міліції. Проте, де і як знайшов обріз, пояснити не зміг. Послався на те, що не памятає (а.с.211-212).

Надавши оцінку наведеним вище показанням ОСОБА_3 на досудовому слідстві і в судовому засіданні 31.08.2011 р. у відповідності до вимог ст. 74 ч.2 КК України, суд обґрунтовано зазначив, що визнання ним своєї вини суперечить виправдувальним доказам, які його вину спростовують.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованих висновків, що обвинувачення ОСОБА_3, сутність якого полягала в тому, що 14 серпня 2008 р. він придбав? а потім носив і зберігав при собі вогнепальну зброю, а 19 вересня 2008 р. був затриманий працівниками Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які доставили його до чергової частини, де зброя у нього була вилучена черговим по райвідділу міліції ОСОБА_21 в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_10, базується на сфальсифікованих доказах. Тому суд обґрунтовано виправдав ОСОБА_3 за ст. 263 ч.1 КК України за відсутністю події злочину на підставі п.1 ч.1 ст.6 КПК України.

Є безпідставними твердження апелянта про однобічність судового слідства та про невідповідність висновків суду 1 інстанції фактичним обставинам справи, оскільки усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом досліджені всебічно, повно і обєктивно, а оцінка доказам дана у відповідності до вимог ст. 67 ч.1 КПК України.

Не є підставою для скасування вироку той факт, що суд 1 інстанції не виніс окрему постанову з приводу фальсифікації доказів у справі працівниками міліції, на що посилається апелянт. А в чому полягає фальсифікація доказів, незаконне затримання та притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, суд зазначив при оцінці доказів та у своїх висновках стосовно відсутності події злочину.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги й те, що органами досудового слідства і прокурором в суді 1 інстанції не надано інших доказів, які б свідчили про наявність події злочину і прокурор в апеляції на них не посилається, що можливість отримання додаткових доказів вичерпана, а досліджені судом докази спростовують наявність події злочину, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, як просить апелянт.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що в апеляції прокурора міститься голослівне посилання на правдивість показань потерпілого на досудовому слідстві, тоді як у справах такої категорії відсутній такий учасник процесу як потерпілий.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 1 вересня 2011 р. у відношенні ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію прокурора Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_5, яка затвердила обвинувальний висновок та брала участь у розгляді справи судом 1 інстанції залишити без задоволення.

Головуюча:

Судді :