Справа № 366/3182/14-к
Провадження № 1-кп/366/4/15
Іменем України
30 листопада 2015 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пісківка Бородянського району Київської області, проживає там же по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимий,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, зміненим державним обвинувачем 11.11.2015 року, ОСОБА_5 «обвинувачується в тому, що 09.11.2013 року близько о 1 год., керуючи мотоциклом «Трува», без державного реєстраційного номера, рухався на 81 км + 300 м автодороги Київ-Овруч. Під час руху, в порушення п.2.3б ПДР України, відповідно до якого водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, водій ОСОБА_5 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну; в порушення п.12.3 ПДР України, відповідно до якого водій у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, водій ОСОБА_5 не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; в порушення п.10.1 ПДР України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, водій ОСОБА_5 , змінюючи напрямок свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто водій ОСОБА_5 почав виконувати маневр повороту ліворуч з головної автодороги Київ-Овруч в напрямку до населеного пункту Запрудка Іванківського району Київської області, тобто виїжджав на другорядну дорогу, при цьому не надав дорогуавтомобілю «Шкода-Октавіа», д.р.н. НОМЕР_1 , який рухався з ним по рівнозначній дорозі в попутному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення мотоцикла «Трува», без державного реєстраційного номера, з автомобілем «Шкода-Октавіа», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті ДТП, пасажир мотоцикла «Трува», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в Іванківській ЦРЛ.
Порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_5 знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ».
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Суду, зокрема, засвідчив, що до свого кума ОСОБА_10 він приїхав в с. Запрудка приблизно о 21-22 год. 08.11.2013 року. Потім вирішили покататися на його мотоциклі «Трува». Шолом у нього був один. Мотоцикл не зареєстрований. Прав він не мав. Їхали по автодорозі Київ-Овруч, направлялись в сторону с. Запрудка. Під*жджаючи до повороту на с. Запрудка, він знизив швидкість до 40 км/год. Наближаючись до перехрестя він переконався, що зустрічних транспортних засобів немає, тому перемістився ближче до осьової полоси. За 50 м включив лівий поворот, подивився у дзеркало, побачив світло за метрів 100-150. Коли здійснював поворот на с. Запрудка, то на зустрічній смузі руху побачив дуже яскраве світло, і відразу удар, що було далі не пам`ятає. Зіткнення сталося на зустрічній полосі, тобто автомобіль, що їхав позаду, його на мотоциклі «наздогнав». Він (обвинувачений) сумнівається, що автомобіль їхав повільно, бо рама мотоцикла була зігнута. На третій день до нього у лікарню прийшов свідок ОСОБА_7 . Просив вибачення, казав, що вони з дружиною були у шоці від пережитого. Залишив 1000 грн. і сказав, щоб за потреби звертався. Оскільки він не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, то не визнав і заявлені до нього позови: ні прокурора, ні потерпілого ОСОБА_4 .
Крім того, судом досліджені наступні докази.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні засвідчив, що обвинувачений - це кум його загиблого сина. 08.11.2013 року його брат біля 20 год. телефонував до сина ( ОСОБА_11 ). Тоді ОСОБА_12 ще не було, він навіть не казав, що той має приїхати. 09.11.2013 року біля 3 годин ночі до нього зателефонувала невістка ОСОБА_13 , повідомила про ДТП і про те, що син ( ОСОБА_8 ) знаходиться у лікарні. Вже біля 6 год. вони були в смт. Іванків. Приїхала бригада з м. Києва. І вже приблизно о 8 годині операція закінчилась. Після цього він зустрівся з нейрохірургом, який сказав, що шансів вижити у сина один на мільйон. Бо таку операцію треба було робити протягом 15 хв. після події. А так мозок перебував 4 год. у стані кисневого голодування. Син жив у с. Запрудка Іванківського району з невісткою. Наступного дня він (потерпілий) був на місці ДТП, робив фотознімки. Самого розташування автомобілів він не бачив. Безпосередньо після ДТП ні з ким не спілкувався. Потім заїжджав до ОСОБА_12 , і казав йому, що не має бажання їх садити, бо сина не повернути, а їх сім`ї залишаться без батьків. Свій цивільний позов він спочатку підтримував, а після ряду судових засідань попросив залишити без розгляду. Писав скарги прокурору на те, що другий учасник ДТП також має бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Вже відкрите кримінальну провадження. Щодо міри покарання, то вважає, що ОСОБА_5 має сплачувати компенсацію його онуці, яка залишилась без батька, і йому особисто також.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні засвідчила, що загиблий ОСОБА_8 був її чоловіком. Того дня вона була на роботі. Повернулась лише біля 0 год. 30 хв. Коли ще була на роботі, то розмовляла з чоловіком по телефону і дізналася, що до них приїхав ОСОБА_14 . Це було біля 23 год. Коли вона повернулась, то вони ще сиділи вдома, розмовляли. Спиртного не вживали ( вдома його взагалі не тримають). Потім вони захотіли прокататись. Куди будуть їхати ніхто не казав. Шолом був один. Про саме ДТП вона нічого не знає.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні засвідчив, що він був понятим при огляді місця ДТП. Це був вихідний 09.11.2013 року, тому він гуляв, при цьому їздив туди-сюди на своєму автомобілі «Сіат Ібіца» чорного кольору. Коли біля 0 год. чи біля 1 год. проїжджав поблизу повороту на с. Запрудка, то був перекритий рух. Приїхали працівники ДАІ. Він (свідок) зупинився сам. Щодо розташування транспортних засобів, зазначив, що мотоцикл лежав на обочині, автомобіль стояв посередині дороги (де центральна полоса). Один потерпілий лежав попереду автомобіля, другий біля обочини (наче за перехрестям). Коли приїжджала швидка, то його саме не було (від`їжджав). Проте, зазначив, що за сплином часу не все добре пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні засвідчив, що він працює фельдшером екстреної медичної допомоги. Саме він за викликом забирав одного з потерпілих. Коли прибув на місце події, то один з потерпілих лежав на краю обочини, один посеред дороги. Останній був у більш тяжкому стані, тому, як такий, що приїхав першим з двох карет швидкої, він надавав допомогу саме йому (як згодом з*ясувалось, це був ОСОБА_8 ). Розташування транспортних засобів було наступним: мопед був на обочині (зі сторони ОСОБА_17 ). Автомобіль стояв передом в сторону Овруча за 15 м., перед ним лежав потерпілий за метрів 10 (рівно посередині). Другий потерпілий ближче до автомобіля, але на обочині. Він був від мотоцикла приблизно за 5 метрів. З потерпілим ОСОБА_18 він говорив приблизно хвилину. Його свідомість повністю ясною не була (через черепно-мозкову травму).
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні засвідчила, що вона є фельдшером екстреної допомоги. 09.11.2013 року виїжджала на місце ДТП за викликом. Вона надавала допомогу другому потерпілому, який знаходився на узбіччі ближче до с. Запрудка. Першим потерпілим займалась інша швидка. Вона бачила на місці ДТП в кюветі, як моргала маленька лампочка. Стан ОСОБА_5 був середньої тяжкості. Він запитував: «Що сталось?». Нічого не пам`ятав.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні засвідчив, що він є водієм автомобіля екстреної допомоги, який виїжджав на місце ДТП 09.11.2013 року. Він приїхав першим екіпажем (він і фельдшер). Чи вже були на місці працівники міліції точно не може сказати. Потерпілий, якого вони забирали, лежав посередині асфальту. Транспортних засобів було багато. Потерпілий був перед автомобілем метрів за 10. Мотоцикл лежав у кюветі. Працівники ДАІ допомагали завантажити хворого.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні засвідчив, що працює водієм екстреної допомоги. Він приїхав другим екіпажем. Надавали допомогу ОСОБА_22 , який лежав на обочині справа (до перехрестя, якщо в сторону Києва). В кюветі щось лежало, горіла лампочка (напевне мотоцикл).
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні засвідчив, що він знає обвинуваченого, як пацієнта лікарні. 09.11.2013 року о 8 год. ранку він заступив на чергування в хірургічне відділення Іванківської ЦРЛ. Дізнався, що вночі після ДТП поступило два чоловіки. На той момент вони вже були прооперовані. Він лише моніторив їх стан. Фактично він був шостим лікарем, тому знає все лише з документації. ОСОБА_8 поступив біля 1 години 09.11.2013 року. Тоді чергувало кілька чоловік. Лікар ОСОБА_24 , яка чергувала вночі, відбирала кров для визначення наявності в ній етанолу. Оперував нейрохірург, викликаний з м. Києва, бо в Іванківській ЦРЛ такого спеціаліста немає. ОСОБА_8 перебував в інтенсивній терапії, стан тяжкий, був прооперований, на штучній вентиляції легень. Фактично у обох потерпілих від ДТП були однакові (однотипні) травми: черепно-мозкові травми та травми опорно-рухового апарату, тільки у Лича вони були легші. Всі травми з лівої сторони. Стан ОСОБА_8 був тяжкий. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер. На його погляд, ОСОБА_8 була надана належна медична допомога, але з огляду на характер отриманих ним травм, смертність складає 50 на 50 відсотків.
Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні засвідчила, що вона 09.11.2013 року була черговим лікарем в Іванківській ЦРЛ. Ще був ургентний хірург ОСОБА_25 . Біля 1 години були доставлені двоє молодих людей, без свідомості, з політравмами (закриті черепно-мозкові травми, пошкоджені кінцівки). Вона пам`ятає, що одного звали ОСОБА_26 , а другого Назар. Перший був у більш тяжкому стані, його підняли в палату інтенсивної терапії, другий був поміщений у загальну палату. За правилами, оскільки травми були результатом ДТП, дізнавшись, що водієм моторолера був саме ОСОБА_27 , то і було здійснено забір крові на етанол. Тоді була велика суматоха, і вона не може сказати точно, хто робив забір крові: чи медсестра приймального відділення, чи з хірургії.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання, які зводяться до наступного. За кермом він 17 років. Перед ДТП йому ніхто не телефонував. Біля 1 год. він рухався зі сторони Києва додому по трасі Київ-Овруч (по окружній). В автомобілі був сам. Під*їжджаючи до перехрестя на Запрудку, переключився на ближнє світло фар (бо за метрів 100 їхав зустрічний автомобіль). Рухався по своїй смузі руху (10-15 см до центральної осьової), зі швидкістю 60-80 км/год. Ніяких маневрів , в т.ч. щодо обгону мотоцикла він не здійснював. Дорога дозволяла їхати обом (і мотоциклу, і автомобілю). Вже перед самим перехрестям побачив справа мотоцикл (перед собою за метрів 50 по своїй смузі руху, він їхав біля крайньої осьової лінії), який прямо перед ним різко став повертати вліво на Запрудку. В цей час його нічого не сліпило. Він нічого не встиг зробити. По інерції повернув кермо вліво. Сталося зіткнення. Зіткнення сталося на перехресті практично по центру дороги (ближче до правої сторони). Поворот водій мотоцикла не вмикав. Удар прийшовся у бік мотоцикла (не в заднє колесо). Викликали швидку та міліцію. Після ДТП ОСОБА_28 був без свідомості, а ОСОБА_29 при свідомості. Він не може сказати яку відстань після удару проїхав його автомобіль переднє скло було розбите. Місце ДТП права сторона дороги (це було прямо на перехресті). Після удару, він зупинився, вийшов з автомобіля, який з*їхав трохи на зустрічну колію. Перший потерпілий лежав прямо перед автомобілем, другий зліва на обочині. Мотоцикл був недалеко від автомобіля. Через кілька днів він спілкувався з ОСОБА_4 , з обвинуваченим безпосередньо після ДТП не спілкувався. Медсестра казала в лікарні, що у хлопців була напівпорожня пляшка горілки. Через кілька днів він давав потерпілому гроші на лікування, як давав гроші і після його смерті.
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 05.03.2014 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , та схеми до нього останній щодо обставин ДТП, яка сталася 09.11.2015 року, розказав та показав, що на автодорозі Київ-Овруч, він, керуючи автомобілем «Шкода» рухався в напрямку м. Овруч. Під*жджаючи до перехрестя Київ-Овруч Іванків-Запрудка, виявив, як у попутному напрямку з ним,рухався мотоцикл, який на перехресті змінив свій напрямок руху з права на ліво. В момент зіткнення його автомобіль знаходився на відстані 0,1 м. від переривчастої лінії дорожньої розмітки: місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на відстані 17,1 м від границі перехрестя по напрямку руху автомобіля та 9,3 метра від уявної суцільної лінії дорожньої розмітки проїзної частини автодороги Іванків-Запрудка. Водій мотоцикла перед початком зміни руху рухався по краю проїзної частини. З моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення мотоцикл подолав відстань за 1,64 сек, 1,62 сек, 1,72 сек. Водій мотоцикла змінював напрямок руху під кутом 45 градусів (т.1, а.с.40-42);
Як вбачається з викладених показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, безпосередньо обставини ДТП відомі лише його двом учасникам: обвинуваченому ОСОБА_5 (водію мотоцикла «Трува») та свідку ОСОБА_30 ( водію автомобіля «Шкода-Октавіа»), які принципово різняться між собою.
Згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до ЧЧ Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області, інформація про ДТП з потерпілими повідомлена черговим диспетчером екстреної швидкої допомоги 09.11.2013 року о 01 год. 00 хв. о 01 год.05 хв. на місце події направлено слідчо-оперативну групу (т.1, а.с.23). Повідомлення про смерть потерпілого ОСОБА_8 до РВ надійшло з Іванківської ЦРЛ 15.11.2013 року о 23 год. 50 хв. (т.1, а.с.36) і огляд трупа проведено слідчим 16.11.2013 року з 00.10 год. до 00.35 хв. (т.1, а.с.37-39);
Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2013 року, проведеного з 01 год. 20 хв. до 02 год. 10 хв., ілюстративною таблицею та схемою до протоколу, місцем ДТП є ділянка, розташована в смт. Іванків (81 км + 300 метри автодороги Київ-Овруч. Вид та стан покриття: вологий асфальтобетон. Ділянка дороги в момент огляду неосвітлена. Автомобіль «Шкода-Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться по лівій смузі. Відстань від переднього правого колеса до особової 1,02 м, від заднього правого до осьової 1,07 м, мотоцикл знаходиться в кюветі по напрямку огляду, відстань від переднього колеса до осьової 9,47 м, від заднього до осьової 10,18 м. Відстань від заднього правого колеса автомобіля до дорожнього знаку з позначкою «81 км» - 300 м. Відстань від заднього колеса автомобіля до переднього колеса мотоцикла 6,65 м. Ознаки напрямку руху: автомобіль рухався в напрямку м. Овруч, мотоцикл рухався в напрямку с. Запрудка. На лівій і праві смузі проїзної частини осип скла, довжиною 54,3 м (т.1, а.с.24-35);
Свідок ОСОБА_31 щодо обставин складення зазначеного протоколу та викладених у ньому даних у судовому засіданні дав наступні показання. Протокол огляду місця події по ДТП, яка сталася біля 1 год. 09.11.2013 року та схему до нього складав саме він. На той час він працював слідчим СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області. Це було давно, але було вже пізно, якщо зазначено час складання протоколу 01.20 до 02.10 , значить так і було. Заносив до протоколу і схеми, все, що бачив (безпосередньо свіжі подряпини, гальмівний шлях, розташування автомобілів вказав, як було. Все, що зазначено, все відповідає дійсності, в т.ч. сліди гальмування. Сам момент (місце) зіткнення, він не міг встановити. Це мало визначитися експертним шляхом. Має на флешці фотографії, які зроблені під час огляду місця події експертом ОСОБА_32 , там краще видно, ніж на роздрукованих фотографіях. І надав суду зазначений носій інформації для огляду.
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 05.03.2014 року, проведеного за участю ОСОБА_5 у процесуальному статусі свідка, та схеми до нього, останній щодо обставин ДТП, яка сталася 09.11.2013 року, розказав та показав, що він рухався на мотоциклі «Трува» з увімкненим дальнім світлом фар на автодорозі Київ-Овруч. Під*жджаючи до перехрестя Київ-Овруч Іванків-Запрудка, увімкнув лівий показчик повороту, з метою виконання маневру вліво до села Запрудка. В момент виконання маневру вліво відбулося зіткнення. Маневр повороту він почав на смузі руху в напрямку м. Овруч на відстані 50,6 м від дорожнього знаку «Запрудка, Овруч, Іванків» та 10,6 м границі перехрестя до повороту в напрямку смт. Іванків. Ширина перехрестя 55,6 м. В місці виконання маневру мотоцикл знаходився на відстані 0,34 м від переривчастої лінії дорожньої розмітки, що розділяє зустрічні потоки. Безпосередньо місця зіткнення він повідомити не зміг, так як все відбувалось миттєво і він нічого не пам`ятає (т.1, а.с.43-45). Оцінюючи зазначений доказ з точки зору його допустимості з огляду на п.6 ч.2 ст. 87 КПК України, суд приходить до висновку про те, що слідчий експеримент та отримані під час досудового розслідування свідчення ОСОБА_5 у ході проведення зазначеної слідчої дії слід визнати недопустимими, оскільки показання були отримані від ОСОБА_5 в процесуальному статусі свідка, а надалі він був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, тому суд зобов`язаний визнати це істотними порушеннями прав людини, що, відповідно, тягне за собою неможливість дослідження такого доказу;
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 323 від 18.11.2013 року смерть ОСОБА_8 настала від «внутричерепной травмы с ушибом головного мозга и развитием отека-набухания головного мозга». Під час судово-медичної експертизи у нього були виявлені садна та ушиблені рани, крововиливи, переломи, які не знаходяться в причинном зв`язку з настанням смерті. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходиться комплекс тілесних ушкоджень (кровоизлияние в мягкие покровы головы со стороны их внутренней поверхности затылочной области справа, кровоизлияния под оболочки головного мозга, очаг размозжения левой височной доли и правой доли мозжечка; субдуральная гематома обьемом 80 см.куб (оперативно удаленная), отек-набухание головного мозга), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя (т.1 а.с.46-48);
Відповідно до висновку експерта № 19/Е від 10-14.03.2014 року у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закрита травма грудної клітки, відкритий багатоуламковий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, рана на лівій гомілці, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( т.1, а.с.153-154);
Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 57А від 04.02.2014 року з ілюстративною таблицею до нього, несправностей системи робочого гальма, рульового керування автомобіля «Шкода-Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 , що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено (т.1, а.с. 51-54);
Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 58А від 05.02.2014 року з ілюстративною таблицею до нього, несправностей системи робочого гальма, рульового керування мотоцикла «Трува» без державного номера, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено (т.1, а.с. 57-60);
Відповідно до висновку експерта № 265А від 16.05.2014 року, проведеної експертом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_33 , в момент первинного контакту автомобіль «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 , контактував передньою частиною (передній бампер з правої сторони, капот та переднє праве крило, із лівою боковою частиною мотоцикла (задня ліва підніжка, рама в центральній частині. В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 з мотоциклом «Трува» без реєстраційних номерних знаків були розташовані під кутом 40-50 градусів. Встановити на якій смузі руху відбулось зіткнення автомобіля з мотоциклом не надається можливим. Виходячи із слідової інформації зафіксованої на місці ДТП, не виключена можливість того, що зіткнення транспортних засобів відбулося перед початком слідової інформації, яка утворилась в процесі ДТП, але не виключена можливість того,що зіткнення вказаних транспортних засобів могло відбутись, як на смузі руху в бік м. Овруч, так і на смузі руху протилежного напрямку або на їх межі, при цьому вірогідніше всього в момент зіткнення обидва транспортні засоби зміщувались в ліво. Встановити, де відносно елементів дороги відбулось зіткнення, не надається можливим по причині відсутності слідової інформації, яка б дала на це змогу (т.1, а.с.63-69);
Відповідно до висновку експерта № 417А від 22.05.2014 року, проведеної експертом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_33 , спростувати чи підтвердити експертним шляхом покази водія автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , не надається можливим. В заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України, і при виконанні цих вимог він мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 , на що у нього не було перешкод технічного характеру. В заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації він не мав технічної можливості попередити зіткнення з мотоциклом шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху (т.1, а.с.72-74);
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_34 підтвердив свій висновок щодо визначення кута розташування транспортних засобів, які визначав співставляючи транспортні засоби і пошкодження, наявні на них. Щодо інших висновків, зазначив, що він проводив експертизу в рамках вихідних даних, заданих слідчим у постанові та за матеріалами, які були надані ним же для проведення експертизи. Місце зіткнення вказував водій автомобіля. Версія водія мотоцикла ним не перевірялась.
Відповідно до висновку експерта № 3332/3355 від 11.09.2014 року, проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_35 , встановити швидкість руху автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 не представляється можливим. Встановити координати місця зіткнення автомобіля та мотоцикла не представляється можливим внаслідок не інформативності слідової інформації з місця ДТП. Відповідно до заданих слідством вихідних даних водію мотоцикла в умовах пригоди, внаслідок невиконання вимог п.10.4 ПДР, згідно з якими поворот ліворуч слід виконувати з відповідного крайнього положення на проїзній частині, слід було керуватися вимогами п.10.6. і.10.1 ПДР, які передбачають обов`язкове забезпечення безпеки руху не тільки зустрічним транспортним засобам, але й попутним, зокрема, перед маневруванням дати дорогу водію автомобіля. Належним виконанням вимог п.10.6 і.10.1 ПДР водій мотоцикла мав технічну можливість запобігти зіткненню. У даній дорожній ситуації водієві автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 для забезпечення безпеки руху належало діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР,згідно яким потрібно з моменту виявлення небезпеки для руху негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Відповідно до заданих вихідних даних водій автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 в умовах події не мав технічної можливості запобігти зіткненню з мотоциклом (т.1, а.с.76-77);
Допитаний судом в режимі відеоконференції експерт Одеського НДІСЕ ОСОБА_36 , даючи відповіді на питання учасників процесу по проведеній ним експертизі, роз`яснив, що він проводив експертизу, здійснював дослідження та робив висновки, виходячи з викладених слідчим даних у постанові про призначення експертизи: по фабулі на підставі даних слідчого експерименту по версії водія автомобіля. Тобто свій висновок він зробив виключно по версії водія автомобіля, з урахуванням наданих на експертизу документів. Іншої версії по ДТП йому на розгляд не подавали. Якби по ній були якійсь документи, він би врахував це у своєму висновку.
До матеріалів справи за клопотанням потерпілого ОСОБА_4 ( т.1, а.с.157) долучено та у судовому засіданні оглянуто надані на електронному носії фотознімки з місця ДТП.
В ході судового слідства, після допиту свідків, обвинуваченого, ознайомлення з протоколом огляду місця ДТП та схемою ДТП, ознайомлення з висновками №265А від 16.05.2014 року та №417А від 22.05.2014 року старшого експерта НДКЕЦ при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_37 та з висновком №3332/3355 від 11.09.2014 року старшого експерта Одеського НДІСЕ при МЮ України ОСОБА_38 , їх додаткового допиту, судом було встановлено, що зазначені висновки були складені на основі вихідних даних, заданих слідчим у постановах про призначення експертизи і які базувались виключно на версії одного учасника ДТП - водія автомобіля "Шкода- Октавія" ОСОБА_7 , а версія водія мотоцикла "Трува" ОСОБА_5 експертним шляхом не перевірялась.
Старший експерт Одеського НДІСЕ при МЮ України ОСОБА_36 , на стор. 3 свого висновку (а.с.57) вказав, що висновок складено на вихідних даних за "версією водія у повному для дослідження обсязі" та під час допиту 02.02.2015 року в суді пояснив, що він не враховував при складенні висновку той факт, що мотоцикл "Трува" рухався на відстані не менше 50 метрів попереду автомобіля Шкода Октавія АІ д.р.н. НОМЕР_2 , так як вказані факти не були вказані в переліку вихідних даних, наданих слідством та зазначив про необхідність додаткового дослідження, враховуючи встановлені судом обставини.
Висновок № 417А від 22.05.2014 року старшого експерта НДКЕЦ при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_39 складався за тими ж вихідними даними - показами водія ОСОБА_7 і не враховував версію водія мотоцикла ОСОБА_5 та покази допитаного в суді в якості свідка водія автомобіля Шкода Октавія АІ д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 про те, що він рухався позаду мотоцикла "Трува" на відстані 50 метрів.
З огляду на наведене, висновок №3332/3355 від 11.09.2014 року старшого експерта Одеського НДІСЕ при МЮ України ОСОБА_40 та висновок №417А від 22.05.2014 року старшого експерта НДКЕЦ при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_39 є такими, що не можуть бути достовірними по справі доказами, бо складені без врахування всіх наявних і встановлених при судовому слідстві фактичних обставин ДТП, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені недоліки, у зв`язку з чим суд, за клопотанням захисту, призначив додаткову судову автотехнічну експертизу ухвалою від 19.02.2015 року, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Згідно з висновком експертів за результатами проведення додаткової судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 21.07.2015 року за № 5971/5972/15-52, проведеної експертом КНДІСЕ ОСОБА_41 , автомобіль Шкода безпосередньо перед зіткненням рухався позаду мотоцикла Трува у попутному з ним напрямку, але не у тій же смузі руху, а по лівій стороні автодороги, тобто у тій смузі руху, що є зустрічною до попереднього загального напрямку руху цих обох транспортних засобів. У момент перед зіткненням автомобіль Шкода знаходився у стані виконання маневру обгону на перехресті мотоцикла Трува, який, в свою чергу, виконував маневр лівого повороту. Покази водія ОСОБА_7 про поперечне розташування місця зіткнення автомобіля та мотоцикла (на правій стороні автодороги) та його покази про механізм розвитку даної пригоди є неспроможними з технічної точки зору. Покази водія мотоцикла ОСОБА_5 про поперечне розташування місця зіткнення автомобіля та мотоцикла (на лівій стороні автодороги, на смузі руху, що є зустрічною) та його покази про механізм розвитку даної пригоди є спроможними з технічної точки зору. В даній дорожній обстановці водію автомобіля Шкода ОСОБА_7 з технічної точки зору належало діяти у відповідності з вимогами п.п.2.3.б), 10.1, 14.6.а),г) ПДР і дорожньої розмітки 1.1, а разом з тим до моменту початку виконання маневру обгону належало діяти у відповідності з вимогами п.п.12.1,13.1 ПДР, водій мав технічну можливість уникнути зіткнення виконанням зазначених вимог ПДР. Дії водія автомобіля ОСОБА_7 не відповідали зазначеним вимогам ПДР. В даній дорожній обстановці водію мотоцикла Трува ОСОБА_5 з технічної точки зору належало діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1, 16.13, 12.3, але своїми односторонніми діями він не мав технічної можливості уникнути зіткнення автомобіля Шкода зі своїм транспортним засобом. В діях водія мотоцикла ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці невідповідностей зазначеним вимогам ПДР з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникнення даної ДТП став виїзд та рух автомобіля Шкода по смузі зустрічного руху для виконання обгону на перехресті доріг, тобто невідповідність дій водія автомобіля ОСОБА_7 вимогам п.п. 2.3.б), 10.1, 14.6.а),г), дорожньої розмітки 1.1, п.п. 12.1,13.1 ПДР.А відтак, саме його діями було створено аварійну дорожньо-транспортну ситуацію, яка створила реальні умови для виникнення даної ДТП ( т.1, а.с.223-242).
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_42 підтвердив свій висновок і зазначив, що він працює провідним судовим експертом старшої експертної роботи в Київському НДІСЕ. Стаж роботи 14 років, а за фахом 20 років. Отримавши ухвалу суду про проведення додаткової експертизи, він, вивчивши надані матеріали, надіслав до суду клопотання про надання додаткових матеріалів для виконання експертизи. Зокрема, просив суд надати відомості про точні конструктивні параметри автомобільної дороги Київ-Овруч на ділянці 81-го кілометру на перехресті з другорядними дорогами в напрямку смт. Іванків і с. Запрудка та надати електронні носії фотознімків, зроблених на місці ДТП 09.11.2013 року та електронні носії фотознімків, які були використані у висновку № 265А від 16.05.2014 року, а також просив надати дозвіл на використання цих матеріалів. Коли зазначені матеріали і дозвіл суду надійшли, то виявилось, що в наданих документах, зокрема параметрах автодороги Київ-Овруч,отриманих судом з Вишгородського ДЕУ, не було відмічено знаку «81км», до якого здійснювалась прив`язка об`єктів фіксації на місці ДТП, як не зазначено радіусу заокруглення дороги. Тому він особисто здійснив виїзд на місце, де сталася ДТП, обстежив автодорогу на ділянці 81 км і перехрестя з другорядною дорогою. Враховуючи дані, отримані за результатами обстеження від 10.07.2015 року, на підставі первинної схеми ДТП, протоколу огляду місця події, фотознімків з місця ДТП, ним була побудована масштабна схема, на якій зазначено розташування об`єктів фіксації первинної схеми, і з аналізу суттєвої з точки зору визначення місця зіткнення слідової інформації, локалізації та об`ємності пошкоджень транспортних засобів, ним був даний висновок про розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно елементів дороги, встановлений дійсний механізм зіткнення транспортних засобів. Такої масштабної побудови у попередніх експертизах здійснено не було, так як експерти не виїжджали на місце події, а первинна схема, складена слідчим, містила деяку слідові інформацію, але не всю, яка була на фото, і не містила будь-якої прив`язки до елементів перехрестя, по якій можна визначити місце зіткнення, тому експерти зазначали у своїх висновках про неможливість встановлення координат зіткнення транспортних засобів саме внаслідок не інформативності слідової інформації з місця ДТП ( т.1 а.с.77), або надавали можливі альтернативні відповіді на це питання (т.1, а.с.66). Первинна схема взагалі та сам протокол огляду місця події зроблені на вкрай низькому рівні, тому виникали складнощі при проведенні експертизи. Він же за допомогою виїзду на місце ДТП, побудованої масштабної схеми всю слідові інформацію, яка була на схемі ДТП, виходячи з наданих фотознімків, прив`язав до елементів перехрестя, дорожньої розмітки, довжини ліній штриху, стовчиків, знака. Зокрема, зазначив, що «як показує аналіз схеми ДТП та фотознімків з місця ДТП (див. рис.2-5, фото 11-27) на ділянці скоєння даної ДТП були зафіксовані наступні об`єкти фіксації:
1) в межах сторони проїзної частини автодороги в напрямку м.Київ були зафіксовані прямолінійні паралельні сліди коліс автомобіля з незначним відхиленням вправо, які тягнуться до задніх коліс автомобіля Шкода, довжина правого з яких з відліком в напрямку м.Овруч складає 14,47м, лівого, дещо меншого, не визначена (на схемі ДТП не позначені будь-якою цифрою і не охарактеризовані в протоколі огляду місця ДТП; згідно ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події визначені як "Ілюстрація 12. Вузловий знімок гальмівного шляху на місці ДТП, яке трапилось на 81км 300м автодороги Київ-Овруч Іванівського району, Київської області"). Початок правого сліду з відліком в напрямку м.Овруч знаходиться на відстані 1,74м від осьової лінії дорожньої розмітки 1.1, а закінчення - на рівні кінцевого розташування правого заднього колеса автомобіля Шкода. Прив`язка початку лівого сліду не визначена; аналіз фотознімків з місця ДТП, які представлені на дослідження на електронному носії, вказує, що візуально він розташований біля крайової лінії дорожньої розмітки 1.1, а його закінчення знаходиться на рівні кінцевого розташування лівого заднього колеса автомобіля Шкода. З огляду на кінцеве розташування автомобіля Шкода, його конструктивні характеристики, в сукупності з обставинами скоєння даної ДТП та орієнтацією вказаних слідів (в бік траєкторії руху габаритів лівої і правої бокової сторони автомобіля Шкода), дають підстави стверджувати, що зазначені сліди можуть належати колесам автомобіля Шкода і утворені при їх повздовжньому ковзанні по поверхні проїзної частини (асфальтобетоні) у заблокованому стані.
2) перед вказаними слідами коліс автомобіля Шкода в межах сторони проїзної частини автодороги в напрямку м.Київ знаходились розташовані під кутом до осі проїзної частини подряпини дорожнього покриття проїзної частини з незначним відхиленням вліво з відліком в напрямку м.Овруч, довжиною 2,62м (позначені №16 як "Щес асфальту", "Ілюстрація 4. Вузловий знімок зчосу на місці ДТП, яке трапилось на 81км 300м автодороги Київ-Овруч Іванівського району, Київської області"). Початок цих слідів з відліком в напрямку м.Овруч знаходиться на відстані 2,65м від осьової лінії дорожньої розмітки 1.7, а закінчення від вказаної лінії не визначено та знаходиться на відстані приблизно 234м від дорожнього знаку 5.60 "Кілометровий знак - 81км" (за результатами обстеження перехрестя 10.07.2015р.) і на відстані 36,45м до лівого заднього колеса автомобіля Шкода. Аналіз фотознімків з місця ДТП, які наявні в матеріалах справи, в тому числі і які представлені на дослідження на електронному носії, вказує, що вказані подряпини продовжуються і в межах лівої асфальтобетонної частини узбіччя з відліком в напрямку м.Овруч з переходом на трав`яну частину узбіччя та кювет (на схемі ДТП не позначені; згідно ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події визначені як "Ілюстрація 5-6. Вузловий знімок зчосу на місці ДТП, яке трапилось на 81км 300м автодороги Київ-Овруч Іванівського району, Київської області". Аналіз пошкоджень мотоцикла Трува, їх розташування, в сукупності з обставинами скоєння даної ДТП та орієнтацією вказаних слідів (в бік мотоцикла Трува), дають підстави стверджувати, що зазначені сліди утворені деталями та елементами правої бокової частини мотоцикла Трува при його ковзанні по поверхні проїзної частини, узбіччя (асфальтобетонному і трав`яному) і кювета у переверненому стані.
3) в межах проїзної частини автодороги в напрямку м.Київ і в напрямку м.Овруч, лівої асфальтобетонної і трав`яної частини узбіччя з відліком в напрямку м.Овруч, а також кювета, що примикає до лівого узбіччя з відліком в напрямку м.Овруч, знаходилась зона осипу скла та уламків відокремлених частин транспортних засобів довжиною 54,3м, а ширина якої не визначена (позначена №3 як "Осип скла та уламки деталей"). Аналіз фотознімків з місця ДТП, які представлені на дослідження на електронному носії, вказує, що візуально вказаний осип розпочинається перед зафіксованими подряпинами дорожнього покриття.
4) аналіз фотознімків з місця ДТП, які представлені на дослідження на електронному носії, вказує, що в зоні осьової лінії дорожньої розмітки та в межах сторони проїзної частини автодороги в напрямку м.Овруч знаходились декілька, розташованих під значним і незначним кутом до осі проїзної частини, а також вздовж осі проїзної частини слідів коліс автомобіля, які були утворені поздовжнім ковзанням заблокованих коліс. З огляду на кінцеве розташування автомобіля Шкода, конструктивні особливості малюнку протектора шин, встановлених на цьому автомобілі, в сукупності з обставинами скоєння даної ДТП та орієнтацію вказаних слідів, дають підстави стверджувати, що зазначені сліди не належать колесам автомобіля Шкода.
5) аналіз фотознімків з місця ДТП, які представлені на дослідження на електронному носії, вказує, що біля стійки дорожнього знаку 5.54 в межах трав`яної частини узбіччя в напрямку м.Київ знаходиться об`єкт - мотоциклетний шолом, який не зафіксований в первинній схемі ДТП.
6)аналіз фотознімків з місця ДТП, які наявні в матеріалах справи, вказує, що в межах трав`яної частини узбіччя в напрямку м.Київ або кювета знаходиться об`єкт - паливний бак мотоцикла Трува, який не зафіксований в первинній схемі ДТП.
7) автомобіль Шкода (позначений №1) в кінцевому після ДТП положенні був розташований в межах сторони проїзної частини автодороги в напрямку м.Київ практично паралельно до осі проїзної частини і орієнтований в напрямку м.Овруч; відстань від осьової лінії дорожньої розмітки 1.1, що поділяє сторони для руху в зустрічних напрямках, до правого переднього колеса автомобіля Шкода становила 1,02м, до правого заднього колеса - 1,07м; аналіз фотознімків з місця ДТП, які представлені на дослідження на електронному носії, вказує, що задня частина автомобіля Шкода знаходилась майже на рівні розташування дорожнього знака 1.4.2 - за результатами обстеження перехрестя 10.07.2015р. відстань від умовної лінії розташування дорожнього знаку 5.60 "Кілометровий знак - 81км" (позначений №2) до лівого заднього колеса автомобіля Шкода становила 270м;
8) мотоцикл Трува (на схемі ДТП не позначений будь-якою цифрою) був розташований позаду автомобіля Шкода в кюветі на правому боці і орієнтований в напрямку автодороги; відстань від осьової лінії дорожньої розмітки 1.1, що поділяє сторони для руху в зустрічних напрямках, до переднього колеса мотоцикла Трува становила 9,47м, до зад нього колеса - 8м (цифра у позиції десятих і сотих прописана невиразно чи виправлена); відстань від переднього колеса мотоцикла Трува до лівого заднього колеса автомобіля Шкода становила 6,65 м;
9) інші можливі слідові дані (сліди руху коліс мотоцикла Трува, осип бруду з-під нижніх частин автомобіля Шкода, тощо) в протоколі огляду місця ДТП від 09.11.2013р. та схемі до нього зафіксовано не було».
З огляду на взаємне розташування автомобіля Шкода та мотоцикла Трува в момент їх первинного контакту, перехресно-кутового характеру зіткнення транспортних засобів, характер виявлених на ділянці скоєння даної ДТП слідів, розташування і характер зони осипу скла та уламків відокремлених частин транспортних засобів, розташування інших об`єктів фіксації, а також характер переміщення транспортних засобів в кінцеве розташування, експерт прийшов до висновку, що є підстави стверджувати, що зіткнення транспортних засобів відбулось при перетині мотоциклом Трува сторони проїзної частини автодороги Київ-Овруч в напрямку м.Київ, тобто місце зіткнення автомобіля Шкода та мотоцикла Трува (проекція зони перекриття їх взаємно контактуючих поверхонь) знаходилось на перехресті автомобільної дороги Київ-Овруч з другорядними дорогами в напрямку смт. Іванків і с.Запрудка в межах сторони проїзної частини автодороги в напрямку м.Київ в районі, що передує початку зафіксованого слідоутворення мотоцикла Трува - подряпин дорожнього покриття проїзної частини і привів на рис.6 найбільш ймовірне розташування автомобіля Шкода та мотоцикла Трува в момент їх первинного контакту відносно елементів перехрестя ( т.1, а.с.234). Роз*яснюючи такий свій висновок у судовому засіданні експерт зазначив, що він є також експертом трасологом (10 років очолював сектор транспортно-трасологічних досліджень в КНДІСЕ), і для надання категоричного висновку необхідна була уточнююча слідова інформація: на місці ДТП стовідсотково мав бути слід заднього колеса мотоцикла при його зміщенні, а також невеликий дугоподібний слід, проте слідчий їх не зафіксував, як і початок осипу скла, якби ці дані були зафіксовані, то висновок був би категоричний. Саме через неякісну фіксацію на схемі та в протоколі огляду місця події, цей слід втрачено назавжди, тому і висновок даний про «найбільш вірогідне розташування транспортних засобів».
Він визначив наступний механізм їх контактування: перед ДТП автомобіль Шкода рухаючись по автодорозі Київ-Овруч в напрямку м.Овруч виїхав на сторону зустрічного напрямку і в межах лівої сторони автодороги на перехресті автодороги з другорядними дорогами в напрямку смт.Іванків і с.Запрудка контактував своєю правою передньою частиною із лівою задньою боковою частиною мотоцикла Трува, який на той момент перебував в межах цієї лівої сторони автодороги - що є зустрічною, виконуючи маневр лівого повороту в напрямку с.Запрудка. В процесі взаємного занурення контактуючих частин цих транспортних засобів за рахунок напрямку руху, швидкості і маси автомобіля Шкода - спочатку автомобіль Шкода деяку відстань переміщувався по лівій стороні автодороги сумісно з мотоциклом Трува, а в подальшому - мотоцикл Трува був перевернутий на праву бокову частину і ковзав з обертанням у горизонтальній площині у цьому стані по поверхні проїзної частини, узбіччя (асфальтобетонному і трав`яному) і кювета по напрямку руху автомобіля Шкода та ліворуч; в той же час автомобіль Шкода переміщувався вперед за попереднім напрямком свого руху по тій же - зустрічній смузі руху, тобто по лівій стороні автодороги.
В результаті експерт прийшов до висновку, що автомобіль Шкода безпосередньо перед зіткненням рухався позаду мотоцикла Трува у попутному з ним напрямку, але не у тій же смузі руху, а по лівій стороні автодороги, тобто у тій смузі руху, що є зустрічною до попереднього загального напрямку руху цих обох транспортних засобів. Отже, у момент перед зіткненням автомобіль Шкода знаходився у стані виконання маневру обгону на перехресті мотоцикла Трува, який в свою чергу виконував маневр лівого повороту.
Виходячи з результатів проведеного дослідження, експерт прийшов до висновку, що покази водія автомобіля Шкода про поперечне розташування транспортних засобів на правій стороні автодороги, та про механізм розвитку даної пригоди, не відповідають зафіксованій на схемі ДТП та знімках з місця ДТП слідовій інформації та протирічать встановленому механізму ДТП, є неспроможними з технічної точки зору. З цієї ж причини покази водія мотоцикла ОСОБА_5 про поперечне розташування транспортних засобів на лівій стороні автодороги, та про механізм розвитку даної пригоди, відповідають зафіксованій на схемі ДТП та знімках з місця ДТП слідовій інформації та узгоджуються з встановленим механізмом ДТП, є спроможними з технічної точки зору.
У судовому засіданні експерт ОСОБА_42 , відповідаючи на питання, зазначив, що покази водіїв - учасників ДТП не мали значення для встановлення ним механізму зіткнення транспортних засобів.
Даючи відповіді на поставлені в ухвалі суду питання він, як експерт, визначав відповідність та невідповідність дій водіїв транспортних засобів Правилам дорожнього руху України: зокрема водію автомобіля належало діяти у відповідності з вимогами п.2.3б), 10.1, 14.6а),г) та вимогами дорожньої розмітки 1.1, а до моменту початку виконання маневру обгону п.12.1, 13.1 ПДР, водію Личу 10.1, 16.13,12.3 ПДР. З огляду на проведене дослідження, експерт робить однозначний висновок, що причиною ДТП стало виконання маневру обгону водієм автомобіля Шкода ОСОБА_7 на перехресті. Уникнення ДТП забезпечувалось саме невиконанням ним забороненого маневру обгону. Щодо водія мотоцикла, то п.10.1 ПДР в даному випадку йде як доповнення до п.16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. В цих напрямках відносно водія мотоцикла транспортних засобів не було, тому, з урахуванням встановлених, в т.ч. експертним шляхом, обставин ДТП, у останнього з технічної точки зору не було невідповідностей будь-яким правилам дорожнього руху, які б стали причиною ДТП і її наслідків.
З огляду на вищенаведене, висновки №265А від 16.05.2014 року та №417А від 22.05.2014 року старшого експерта НДКЕЦ при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_39 та з висновок №3332/3355 від 11.09.2014 року старшого експерта Одеського НДІСЕ при МЮ України ОСОБА_40 , в частині відповідей на питання його місця зіткнення, і відповідно технічної можливості запобігання зіткненню, слід оцінювати критично та не враховувати в якості доказів, оскільки вони не враховують всієї слідової інформації та не встановили механізму самої ДТП, враховували лише вихідні дані з огляду на покази водія автомобіля, які, з огляду на останню експертизу, яка ґрунтується на повному і всебічному дослідженні, як наявних на досудовому слідстві, так і зібраних додаткових доказів (слідової інформації на місці ДТП).
У судовому засіданні достовірно встановлено, що 09.11.2013 року приблизно о 1 год., на нерегульованому перехресті доріг Київ-Овруч Іванків-Запрудка сталася ДТП за участю мотоцикла «Трува», без державного реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Шкода-Октавіа», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті ДТП, пасажир мотоцикла «Трува», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в Іванківській ЦРЛ.
Ці факти у судовому засіданні достовірно підтверджуються наведеними вище показами обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого, свідків, витягом з кримінального провадження, картокою первинного обліку інформації Іванківського РВ, висновком СМЕ № 323 від 18.11.2013 року (щодо отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та причини його смерті), висновком експерта № 19/Е від 10-14.2014 року (щодо отриманих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень), висновками експертизи технічного стану мотоцикла Трува та автомобіля Шкода учасників ДТП (щодо відсутності несправностей системи гальма та погіршення чи відмови у роботі рульового керування перед ДТП), висновком експерта № 265А від 16.05.2014 року в частині розташування моменту первинного контакту та кута зіткнення.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні п.2.3б), 10.1, 12.3 ПДР України.
Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року:
- п.2.3б) " для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:… бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі".
- п.12.3: "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".
п.п. 10.1: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Маневр лівого повороту, що його здійснював ОСОБА_5 , безпосередньо регулюється п.16.13 ПДР України, а не загальними нормами (п.2.3,10.1,12.3 ПДР України, в невиконанні яких він звинувачується, та має здійснюватись водієм транспортного засобу у чіткій відповідності до п.16.13 ПДР України: перед поворотом наліво дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку чи направо.
У судовому засіданні встановлено той факт, що водій автомобіля Шкода ОСОБА_7 , їхав позаду мотоцикла Трува, і тому згідно п.16.13. ПДР України, водій мотоцикла в даній дорожній ситуації діяв у межах цієї норми ПДР, оскільки транспортний засіб, що їде попереду має пріоритетне право на будь-який маневр перед транспортним засобом, що їде позаду.
За змістом положень пункту 12.3 ПДР, визначальною обов`язковою умовою адекватних дій водія при появі перешкоди чи небезпеки є об`єктивна спроможність їхнього своєчасного виявлення. Тобто, за відсутності у водія об`єктивної спроможності виявити небезпеку чи перешкоду для руху, що виникли, він не може нести відповідальності за невжиття зазначених у п.12.3. ПДР заходів.
Більше того, відповідно до п.1.4. ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
З вищевказаного висновку експерта від 21.07.2015 року вбачається, що в причинному зв`язку з виникненням ДТП став виїзд та рух автомобіля Шкода по зустрічній смузі руху для виконання обгону на перехресті доріг, тобто невідповідність дій водія автомобіля ОСОБА_7 вимогам п.2.3б), 10.1, 14.6а),г), дорожньої розмітки 1.1,12.1, 13,1 ПДР Тобто саме діями іншого водія було створено аварійну дорожньо-транспортну ситуацію, яка створила реальні умови для виникнення даної ДТП.
Аналіз положень п.1.4. і п.12.3. ПДР дає підстави для однозначного висновку, що з моменту порушення водієм автомобіля заборони маневру обгону на перехресті, з огляду на чинник раптовості, водій, на шляху якого виникає така небезпека, звільняється від відповідальності за наслідки необачних, несподіваних дій інших осіб, вчинених з порушенням вимог ПДР, оскільки він фактично опиняється і перебуває в умовах аварійної обстановки, створеної іншими учасниками руху, тобто він опинився в результаті неправомірних дій іншого водія в не прогнозованій аварійній ситуації, за що відповідальність чинним законодавством не передбачена.
Отже, водій ОСОБА_5 не маючи обов`язку передбаченого ПДР, не передбачав і не міг передбачити виникнення аварійної обстановки, за якої водій автомобіля, порушуючи правила дорожнього руху, стане здійснювати обгін на перехресті, не давши водію мотоцикла завершити розпочатий маневр повороту наліво, а тому не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення, відтак склад кримінального правопорушення в його діях відсутній.
За таких обставин, вищевказаний висновок автотехнічної експертизи № 5971/5972/15-52 від 21.07.2015 року у співставленні з рештою матеріалів кримінального провадження, показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд визнає належним доказом та кладе в основу вироку, оскільки стороною обвинувачення під час розгляду кримінального провадження не надано доказів, які б спростували ці висновки.
Експерт ОСОБА_42 , який проводив вищевказану експертизу, під час його допиту в судовому засіданні, свій висновок підтримав та зазначив, що відповіді на поставлені запитання надавалась шляхом проведення аналізу комплексу викладених в ухвалі суду вихідних даних, додатково отриманих даних, в тому числі особистим виїздом експерта на місце події та побудови масштабної схеми ДТП.
Аналізуючи всі надані суду висновки автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз, суд враховує положення ч.10 ст. 101 КПК України, згідно до якої висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути мотивована у відповідній постанові, ухвалі, вироку. Згідно ж Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» із наступними змінами, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Об`єктивність висновку експерта від 21.07.2015 року сумнівів не викликає, у судовому засіданні не встановлено даних щодо відсутності належної кваліфікації та повноважень експерта, наявності істотних порушень вимог КПК при проведенні експертизи.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України, обов`язок доказування належності і допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.
За ч.2 ст.286 КК України передбачена кримінальна відповідальність, зокрема, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. При цьому порушення правил безпеки дорожнього руху повинні знаходитися у прямому причинному зв`язку з негативними наслідками, що настали.
Відповідно до обвинувального акту, зміненому прокурором 11.11.2015 року, ОСОБА_5 ставиться у вину порушення п.2.3 б), п.10.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, що мало наслідком смерть пасажира ОСОБА_8 . При цьому державний обвинувач доводить пред`явлене обвинувачення зазначеними вище висновками експерта № 417А від 22.05.2014 року та № 3332/3355 від 11.09.2014 року. Суд, оцінюючи зазначені висновки у сукупності з іншими доказами зазначає, що обидва висновки здійснювались відповідно до заданим слідством вихідним даним за версією водія автомобіля Шкода ОСОБА_7 , версія водія мотоцикла цими експертами не перевірялась. Ці ж експерти зазначали, що за інших заданих вихідних даних, висновки могли бути і іншими. Саме з огляду на це і була призначена судом така експертиза, проте, прокурор цей доказ просто опускає, навіть не аналізуючи його.
Відповідно, оскільки експерт ОСОБА_42 особисто виїжджав на місце події, так як інформативність протоколу огляду місця події та схеми до нього була неповною, саме завдяки отриманим додатково даним та зробленим з їх урахуванням досліджень, його експертним висновком фактично спростовано висновки експертів, якими прокурор доводить обвинувачення, а покази свідка ОСОБА_7 визнані неспроможними з технічної точки зору. Як зазначалось вище ці експерти у судовому засіданні особисто зазначали про необхідність, за наявності відмінних від наданих їм вихідних даних, проведення додаткової експертизи. Що і було зроблено у судовому засіданні.
Посилання прокурора на перебування ОСОБА_5 у нетверезому стані (з історії хвороби, зазначеної експертом ОСОБА_43 ), суд зазначає, що в даному випадку ці докази не є належними: згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 не обвинувачувався у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння порушенні п.2.9а ПДР України.
Щодо твердження потерпілого, який підтримуючи обвинувачення, стверджував про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 порушень Правил дорожнього руху України, а саме, що обвинувачений їхав на мотоциклі не маючи водійських прав, їхав на незареєстрованому транспортному засобі, не надав пасажиру мотошолому то ці дії водія не знаходяться в прямому причинному зв`язку з самим ДТП та його наслідками у вигляді смерті ОСОБА_8 , і тому кримінальна відповідальність за це не наступає. До того ж , як зазначалося вище, суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, а це, згідно з обвинувальним актом, порушення п.2.3б, 12.3, 10.1 ПДР України.
Крім того, суд зазначає, що дійсно у судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 323 від 18.11.2013 року смерть ОСОБА_8 настала від «внутричерепной травмы с ушибом головного мозга и развитием отека-набухания головного мозга». В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходиться комплекс тілесних ушкоджень («кровоизлияние в мягкие покровы головы со стороны их внутренней поверхности затылочной области справа, кровоизлияния под оболочки головного мезга, очаг размозжения левой височной доли и правой доли мозжечка; субдуральная гематома обьемом 80 см.куб (оперативно удаленная), отек-набухание головного мозга»), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя (т.1 а.с.46-48).
Як зазначалося вище, кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України настає за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. При цьому порушення правил безпеки дорожнього руху повинні знаходитися у прямому причинному зв`язку з негативними наслідками, що настали. У судовому засіданні достовірно встановлено, що в прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної ситуації та ДТП перебувають дії водія автомобіля Шкода, який здійснював заборонений ПДР України обгін на перехресті, а отже, слід зробити висновок, що у прямому причинному зв`язку з наслідками , що настали у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 перебувають саме ці дії. Суду не надано стороною обвинувачення жодного доказу, що відсутність мотошолома у потерпілого ОСОБА_8 має наслідком отриману травму, і остання перебуває в прямому причинному зв`язку з його смертю, саме через її тяжкість.
Ст.10 КПК України встановлює рівність всіх перед законом і судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Таку позицію висловлює Пленум Верховного Суду України в Постанові №9 від 01 листопада 1996 року (з наступними змінами) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" в п. 18, а відповідно до п. 19 цієї ж постанови, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 10 і 11 Загальної декларації прав людини та ст.14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, кожна людина, яка звинувачується у вчиненні злочину, має право вважатися безвинною доти, доки її вина не буде встановлена законним чином шляхом прилюдного розгляду її справи незалежним і безстороннім судом на основі повної рівності, з додержанням всіх вимог справедливості, і з забезпеченням всіх можливостей для захисту.
При цьому, суд враховує, що однією із засад судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.4 ст.129 Конституції України). Принцип змагальності конкретизовано і в ст.22 КПК України, якою також встановлено, що під час кримінального провадження суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».
Так, у справі «Барбера, Мессегуе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. («Барбера, Мессегуе і Хабардо проти Іспанії» 6 грудня 1988, п. 146, p. 33, § 77).
Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст.373 КПК України, вирок може бути обвинувальним або виправдувальним.
Згідно до ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тож будь-які припущення, думки, догади, якими б вони привабливими не були і кому б вони не належали, при вирішенні питання про вину особи доказами не можуть бути і значення не мають. Вони можуть бути використані лише для висунення версій, але не для обґрунтування вини. Такі припущення лише підтверджують сумнів, а він має бути витлумачений тільки на користь обвинуваченої особи.
Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Згідно вказаної постанови, виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо.
Виправдувальний вирок постановляється судом у випадках передбачених ст.284 та 373 КПК України. П.3 ч.1 ст. 373 КПК України також встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Приймаючи рішення з постановленням виправдувального вироку у даній справі, суд також бере до уваги обов`язок дотримуватися розумних строків розгляду справи.
Вважаючи достатньо забезпеченим в ході судового процесу процесуальні права прокурора та потерпілого на надання ними додаткових доказів у підтвердження доведеності події та вини обвинуваченого, суд також виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Сумнівний характер наявності причинного зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_5 та настанням ДТП не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема також в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Однак, аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано, а стороною обвинувачення не подано інших доказів для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що судом не здобуто і стороною обвинувачення не доведено жодних переконливих доказів наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 складу інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які згідно Конституції України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, були б прийняті судом до уваги.
Тому суд, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності, прийшов до переконання, що вони не обґрунтовують та не доводять пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а тому його необхідно виправдати в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, тобто за недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, оскільки зібрані у справі докази не підтверджують вказаного обвинувачення, всі можливості зібрання додаткових доказів вичерпані, а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.
У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати розподіляються у разі ухвалення обвинувального вироку. Таким чином, понесені по цій справі та підтверджені судові витрати на залучення експерта компенсуються за рахунок держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_4 , за його ж клопотанням, залишено без розгляду.
Цивільний позов, заявлений прокурором про відшкодування затрат на лікування особи, потерпілої від злочину, у відповідності до ч.3 ст. 129 КПК слід залишити без розгляду у зв`язку з виправданням обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Речовий доказ мотоцикл Трува повернути ОСОБА_5 . Врахувати, що автомобіль Шкода Октавіа, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_7 .
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад даного кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.
Речовий доказ мотоцикл Трува - повернути ОСОБА_5 .
Цивільні позови, заявлені потерпілим ОСОБА_4 та прокурором залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_44