Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
Справа № l-255/2010p
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, одружена, не працююча, раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

09.02.2010 року ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення грошей, перебуваючи з дозволу господарів в квартирі ОСОБА_5 яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань, таємно здійснила крадіжку грошей в сумі 10 000 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 10 000 грн.

В судовому засіданні підсудна винною себе за ч 1 ст. 185 КК України визнала повністю та суду пояснили, що що вона проживає з ОСОБА_6 . Інколи приходить до своїх батьків, які проживають в АДРЕСА_2 , де вона прописана.

В лютому 2010 року, точної дати не пам`ятає, вона прийшла до своєї матері ОСОБА_5 , двері їй відчинила мати. Вона зайшла до квартири, взяла свої речі, що були в її спальній кімнаті. В квартирі були її батьки та її малолітній син ОСОБА_7 . Всі вони знаходились в одній із кімнат будинку. Взявши свої речі вона вирішила забрати також гроші, які лежали в одному із відділень шафи. Так, вона пішла до кухонної кімнати, взяла там ключа від дверей шафи, відчинила вказану шафу, та взяла з-під білизни гроші в сумі 10 000 гривень, купюрами номіналом по 200 грн., 50, та 100 грн. Батькам про це вона нічого не говорила. Далі вона покинула квартиру та пішла до свого співмешканця ОСОБА_8 . Вказані гроші батьки отримували на її малолітнього сина, оскільки вона позбавлена батьківських прав. Вона вважала, що вказані гроші належать і їй також. Про те що вона взяла вказані гроші ОСОБА_9 вона не говорила.

Всі гроші вона витратила на продукти харчування та одяг, який також купувала своєму синові. Так, сину вона купувала взуття - зимові ботинки, іграшки м`які. Взагалом на свого сина вона витратила до 1000 гривень. Її мати ОСОБА_5 говорила, щоб вона повернула гроші, але вона говорила, що поступово виплатить їй, але не всі 10 000 тисяч а половину.

У скоєному щиро розкаюється, повністю підтримує свої пояснення, які давала на попередньому слідстві та не заперечує проти обмеження дослідження доказів по справі.

Потерпіла ОСОБА_5 , пояснила що вона проживає у власній квартирі, разом з своїм чоловіком ОСОБА_10 також на вихованні вони мають малолітнього онука ОСОБА_11 . Її донька та мати онука, ОСОБА_4 на протязі останніх трьох років проживає окремо та позбавлена материнства. Де саме проживає ОСОБА_12 вона не знає. Її донька веде антиморальний спосіб життя.

11.02.2010 року до неї додому прийшла її донька ОСОБА_4 та попросила переночувати в їхній квартирі. На прохання доньки вона дала дозвіл та таким чином ОСОБА_13 декілька днів в них проживала. 12.02.2010 року ОСОБА_14 в ранці зібрала свої речі та пішла з їхньої квартири. 17.02.2010 року ОСОБА_5 виявила, що з гардеробу зникли її гроші в сумі 10 000 грн. які вона зберігала для онука. В крадіжці вона відразу запідозрила свою доньку ОСОБА_4 так як остання знала де зберігаються гроші та вона залишалась в квартирі одна. Після виявленої крадіжки вона відразу зателефонувала доньці та вказала, щоб остання повернула гроші. ОСОБА_14 відповіла, що грошей не брала.

Також повідомила, що в період коли зникли гроші вона квартиру відчинену не залишала, ніхто з сторонніх осіб до неї не приходив. Крім грошей з домоволодіння нічого не зникло.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилась від заявленого нею на досудовому слідстві цивільного позову в сумі 10000 грн., тому суд вважає за доцільне відмову позивача прийняти, так як дана відмова не порушує охоронювані законом права

Враховуючи думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, застосувавши ст.299 КПК України.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії підсудної вірно кваліфіковані за ч.І ст.185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обираючи покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудної та обставини справи.

Обставинами, що пом"якшують відповідальність підсудної, суд визнає його щире каяття у вчиненому, особу підсудного - раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, що підтверджується характеристикою (а.с.50,51).

Обставини, що обтяжують відповідальність підсудної - відсутні.

Враховуючи обставини справи, особу підсудної, яка раніше не судима, тяжкість злочину, суд приходить до висновку, що виправлення підсудної можливе без відбуття покарання і вона підлягає звільненню від відбуття покарання з випробовуванням і покладенням на нього додаткового обов`язку, передбаченого ст. 76 ч. 1 п. 4 КК України, якого суд вважає достатньо для виправлення та попередження підсудним злочинної діяльності.

Завлений потрпілою ОСОБА_5 цивільний позов по справі на суму 10 000 грн., який підсудною визнано повністю.

Керуючись ст..ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати виннною та призначити їй покарання за ч. 1 ст.185 КК України у вигляді два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати засудженого не виїджати і не змінювати постійного місця проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично з"являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, а також повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу - утримання під вартою змінити на підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили, звільнивши ОСОБА_4 негайно із зали судового засідання.

Вирок може бути оскаржений до Кіровоградського апеляційного суду, через Новоукраїнський районний суд, протягом 15-ти діб з моменту проголошення.

Головуючий ОСОБА_1