Дата документу 20.08.2015

Справа № 334/5308/15-к
Провадження № 1-кп/334/436/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, українця, розлученого, освіта середня-технічна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.09.2014р. Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850гр.;

у скоєнні злочину, передбаченого ст.389 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 23.09.2014р. ОСОБА_4 був засуджений за ст.309 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850гр.

Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел на умисне ухилення від відбуття покарання, до теперішнього часу не сплатив суму штрафу, не зважаючи на попередження. Він ніде не працює, перебуває на обліку в наркологічному диспансері у зв`язку із вживанням наркотичних засобів, неодноразово був засуджений за їх зберігання.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_4 , умисно ігнорує виконання вищевказаного вироку, жодного документу в підтвердження поважності причин його невиконання, суду ним не надано.

У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , засуджений до покарання у вигляді штрафу, умисно ухиляється від виконання цього покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому звинуваченні повністю визнав, підтвердивши вищевикладені обставини, розкаюється у скоєному та просить суд строго його не карати.

Оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів, відносно обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.389 ч.1 КК України, як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, визнання скоєного злочину та каяття, сприяння розслідуванню злочину, позитивну характеристику з місяця проживання, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дочка 2000р. народження, а також, суд враховує і те, що він ніде не працює, і посилаючись на свій тяжкий матеріальний стан та захворювання, не може сплатити суму штрафу, однак, вчинений ОСОБА_4 злочин не належить до тяжкого, тому, суд вважає що виправлення його і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р. №7, складання різних за змістом покарань не допускається, кожен з них виконується самостійно, тому, не відбута міра покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу, призначеного вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 23.09.2014р., повинна виконуватися самостійно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.368-371, 373-374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 за ст.389 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому випробувальний термін строком на 1 рік, зобов`язавши його: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 23.09.2014р. про застосування до засудженого ОСОБА_4 міру покарання у вигляді штрафу - 850гр. із зарахуванням на рахунок держави, виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому не обирався.

Строк покарання засудженому рахувати з моменту проголошення вироку.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: