Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-3/2010 Головуючий в 1 інст.: Волвенко О.І.
Категорія: ст.125 ч.1 КК України Доповідач : Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

19 січня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого судді Жили І.Е.

суддів Червоненка В.Я., Гемми Ю.М.

при секретарі Дяченко В.М.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок місцевого Генічеського районного суду Херсонської області від 7.07.09р.,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_3, 8.02.59р. народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-н України, приватний підприємець, одружений, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3), в силу ст.89 КК України не судимий,

засуджена за ст.125 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт.

За вироком суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 7000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за те, що він 17.05.08р. о 16 год. 30 хв. в с.Фрунзе Генічеського району Херсонської області умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, керуючи автомобілем Мерседес держномер ВТ 2201 АЕ, що йому належить, скоїв наїзд на ОСОБА_2, заподіявши тому легкі тілесні ушкодження.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 вказує на незаконність вироку суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, необєктивність, однобічність і упередженість судового слідства. Так, злочин, за який його засудили - він не вчиняв. 17.05.08р. під час розвороту його автомобіля "Мерседес-Віто" на земельній ділянці по вул.Городок,12. в с.Фрунзе Генічеського району, до нього наблизився ОСОБА_2, який у присутності свідків плигав на автомобіль, штовхав його руками і заважав рухатись. Після того, як ОСОБА_2 свої хуліганські дії припинив, він виїхав з вказаної території. Будь-якого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 у нього не було. Доказів заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень немає. Органи прокуратури і міліції незаконно провели по вказаному факту перевірку. Слідчий незаконно звернувся до судово-медичного експерта, надавши незаконно йому відеозйомку (а можливо й відеомонтаж) з питанням можливості отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 при обставинах, зафіксованих на відеозапису. Судово-медичний експерт на цих матеріалах склав новий незаконний "Додатковий акт". У своїй скарзі ОСОБА_2 безпідставно вказав, що спірна земельна ділянка належить йому. Суддя Генічеського районного суду Хоменко В.Г. порушила 18.08.08р. щодо нього кримінальну справу без виклику його до суду, без можливості надати пояснення і докази. В подальшому суддя безпідставно і незаконно передала дану кримінальну справу іншому судді Волвенку О.І., який справу не порушував, а тому не вправі був її розглядати. В ході судового розгляду ОСОБА_2 жодного разу не міг пояснити, якою частиною автомобіля йому були нанесенні легкі тілесні ушкодження та не міг показати механізм їх отримання. Показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є неправдивими. Достовірність відеозапису він ставить під сумнів. При цьому суд викривив його показання та свідка ОСОБА_6 Суд неправомірно взяв до уваги фальсифікований акт комісії Фрунзенської сільської ради, де зазначено що нібито вказана земельна ділянка належить ОСОБА_2 зі сходами картоплі. Межі спірної земельної ділянки будуть встановленні рішеннями в цивільних справах, провадження по яких триває. На даний час межові знаки земельної ділянки з вини ОСОБА_2 відсутні, що дає йому право незаконно користуватися чужою земельною ділянкою. При розгляді цивільного позову потерпілого, суд опирався на перенесення ОСОБА_2 .А.А. фізичного болю, ще не підтверджується жодним фактом. Крім цього, останній навіть не звернувся до лікарні. В ході розгляду справи судом були порушені вимоги кримінально-процесуального законодавства та його права, зокрема:

-в ході судового розгляду справи двічі змінювався секретар судового засідання, на що він свого дозволу не давав;

-заміна секретарів вплинула на недбале ведення протоколів судових засідань, та на не невідображення в них інформації щодо його клопотань, показань сторін, свідків, тощо;

-не задоволено його клопотання щодо фіксування судового процесу засобами аудіозапису;

-ведення справи було на російській мові, на що він свого дозволу не давав;

-порушено його право на захист, так як не було задоволено його клопотання на вибір захисника;

-.свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знаходилися в кабінеті суду під час розгляду справи, та були видалені на його вимогу лише перед їх допитом;

-не задоволено його клопотання: про витребування судом оригіналів відеозйомки події, про проведення відтворення обставин і обставин події, про проведення повторної судово-медичної експертизи, про огляд його автомобіля на предмет встановлення можливого механізму отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, про проведення транспортно-трасологічної експертизи, про встановлення і опитування додаткового свідка, про надання часу для підготовки до судових дебатів;

-розгляд справи вівся виключно в кабінеті судді, де немає нарадчої кімнати;

-після того, як суд оголосив що виходить до нарадчої кімнати, суддя залишився у своєму кабінеті, він з кабінету вийшов, але там залишилися ОСОБА_2 з

представником, чим порушена тайна нарадчої кімнати;

-вирок суду оголошено без його присутності;

-на розгляд письмових заперечень на протоколи судових засідань, суд його не викликав.

Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В запереченнях на апеляцію, потерпілий ОСОБА_2 вказує на її необґрунтованість, просить залишити апеляцію без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, оскільки злочину він не вчиняв, пояснення потерпілого ОСОБА_2 про необхідність залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без змін, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції і про необхідність залишення вироку суду без змін, провівши частково судове слідство в частині дослідження матеріалів отриманих в ході виконання доручення судом першої інстанції, зокрема: протоколу судового засідання, висновку додаткової судово-медичної експертизи, матеріалів перевірки факту порушення таємниці нарадчої кімнати, заслухавши останнє слово засудженого, який просив вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_3 у вчинені злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, підтверджується доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Так, згідно з показань ОСОБА_3 у суді першої інстанції, він свою вину не визнав та пояснив, що із потерпілим у нього стосунки суто цивільно-правові, оскільки є спір про право користування земельною ділянкою. 17.05.08р. він на автомобілі Мерседес-Вито приїхав на свою земельну ділянку. Коли він розвертався автомобілем у певному місці, ОСОБА_2 прибіг зі свого городу та наблизився до його автомобіля упритул. Він вимушений був зупинитись, але ОСОБА_2 став бити та штовхати перед автомобіля руками. Він спробував відїхати, а ОСОБА_2 відійшов від автомобіля, після чого упав на землю, піднявся і пішов до себе на ділянку. На потерпілого він не наїжджав.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, вона підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він обробляв на своїй земельній ділянці картоплю. В цей час ОСОБА_3 почав розвертатись на його земельній ділянці, де була висаджена картопля. Він підійшов до ОСОБА_3 і попросив не їздити по його ділянці, але той став навмисно їздити, зробив три-чотири кола. Він стояв перед автомобілем та захищав своє майно насадження картоплі від автомобіля ОСОБА_3, але останній наїхав правим колесом йому на ногу. Все це бачила його дружина, яка зняла ці події на відео.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 заїхав автомобілем на їх земельну ділянку. Це він робив не вперше. Вона з чоловіком попросили ОСОБА_3 не робити цього, але той сказав що й далі буде розвертатись на їх ділянці. Вона пішла додому, взяла відеокамеру та зняла момент, як ОСОБА_3, керуючи автомобілем, їздив по їх ділянці, наїжджав та виштовхував з городу її чоловіка ОСОБА_2. Коли ОСОБА_3 наїжджав на ОСОБА_2, останній упав, а ОСОБА_3 правим колесом переїхав ногу її чоловіка.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що він бачив, як автомобіль ОСОБА_3 їздив по городу ОСОБА_2, де була посаджена картопля. ОСОБА_4 намагався перегородити проїзд, не пускаючи автомобіль, але той все одно їздив. Він бачив, як ОСОБА_2 потрапив під праве переднє колесо, упав, потім піднявся і став шкутильгати на праву ногу.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він бачив, як ОСОБА_2 і його дружина про щось спілкувались з ОСОБА_3. Через 5-7 хвилин після цього ОСОБА_3 на автомобілі розвертався на зораному городі. ОСОБА_4 підійшов до автомобіля ОСОБА_3, став перешкоджати його руху, ударяв руками, відштовхуючи той. ОСОБА_3 здавав автомобілем вперед-назад. ОСОБА_4 упав з правої сторони автомобіля і щось закричав.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він бачив, як ОСОБА_2 стрибав на машину ОСОБА_8, коли той розвертався на городі, бив її руками, потім спотикнувся на зораному полі та впав. ОСОБА_9 знімала все на камеру.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що за заявою ОСОБА_9, була створена комісія Фрунзенської сільської ради. З виходом на місце був зафіксований факт пошкодження транспортним засобом посівів картоплі на земельній ділянці потерпілого. Йому відомо, що між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 йде судова тяжба щодо земельної ділянки.

З акту Фрунзенської сільської ради, видно що на земельній ділянці потерпілого сходи картоплі пошкоджені колесами автомобіля (а.с.56).

Згідно з актом судово-медичного обстеження, висновком судово-медичної експертизи (а.с.4, 70-71), а також згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи, проведеної за дорученням суду апеляційної інстанції, потерпілому ОСОБА_2 заподіяні легкі тілесні ушкодження, які могли виникнути при обставинах, вказаних потерпілим 17.05.08р., тобто в результаті наїзду автомобіля на ліву голень.

Допитаний у судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_11, підтвердив свої висновки, пояснивши, що згідно наданого йому відеозапису події, у потерпілого могли виникнути пошкодження в будь-який момент зіткнення лівої голені з автомобілем.

Таким чином, вказані докази, які були ретельно досліджені у судовому засіданні та проаналізовані у своїй сукупності повністю спростовують доводи апеляції засудженого про його непричетність до злочину та підтверджують його вину у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Дії засудженого за ст.125 ч.1 КК України кваліфіковані правильно.

Вказівка в апеляції ОСОБА_3 про неправдивість показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 являється необґрунтованою, так як ці показання повністю узгоджуються між собою, з показаннями потерпілого та іншими доказами по справі.

Доводи апелянта щодо заміни секретаря судового засідання є безгрунтовними, оскільки чинним кримінально-процесуальним законодавством така заміна не заборонена. При заміні секретаря, суд повідомляв про це сторони, зясовував питання чи немає у них відводів, що відповідає вимогам ст.287 КПК України. Ні хто з учасників судового розгляду, в тому числі й апелянт, відводів секретарю не заявляв.

Правильності записів протоколу судового засідання перевірялось судом під час розгляду зауважень апелянта на протокол і за результатами такого розгляду винесена постанова суду про часткове задоволення зауважень (а.с.117).

Твердження апеляції засудженого про його заяву до суду щодо надання йому захисника та фіксації процесу технічними засобами є голослівним та не підтверджується протоколом судового засідання або письмовими заявами.

Доводи апелянта щодо порушення його прав, у звязку з веденням судового процесу російською мовою являються безпідставними, оскільки суд у підготовчий частині судового засідання зясовував питання щодо мови, на якій необхідно вести процес. З урахування думок сторін, в тому числі потерпілого ОСОБА_12, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що мовою судочинства має бути російська, що відповідає вимогам ст.10 Конституції України, ст.19 КПК України. Як видно з протоколу судового засідання та чисельних письмових заяв, клопотань та звернень ОСОБА_3 до суду (а.с.47, 48, 77, 95), він вільно володіє російською мовою. При таких обставинах, проведення судочинства російською мовою, ні яким чином не порушило права засудженого.

Твердження апеляції засудженого щодо знаходження свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у залі суду, під час судового розгляду до їх допиту спростовуються протоколом судового засідання, згідно з яким свідки із залу суду видалялись (а.с.49, 64).

Доводи апелянта щодо необхідності витребування оригіналу відеозапису події є неаргументованим, так як у судовому засіданні, засуджений визнав дійсними події, зафіксовані на насію інформації, який надав суду потерпілий (а.с.51, 100).

Посилання апелянта на ненадання йому часу для підготовки до судових дебатів, спростовується протоколом судового засідання, згідно з яким суд за клопотанням засудженого оголошував перерву для підготовки останнього до дебатів. Будь яких заяв про нестачу часу для такої підготовки, від ОСОБА_3 не надходило (а.с.100).

Посилання в апеляції засудженого. на порушення таємниці наради суддів є необґрунтованими, так як проведеною перевіркою зазначений факт не підтвердився.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову у частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції у вироку мотивував, з чого він виходив встановлюючи наявність та розмір такої шкоди у 7000 грн., зокрема, врахував: обставини справи, наслідки злочину, моральні страждання потерпілого тощо, а тому доводи апеляції в цій частині також являються необґрунтованими.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, в тому числі: при порушенні справи, її передачі іншому судді, відхиленні судом певних клопотань засудженого, розгляду справи в кабінеті судді, оголошення вироку, розгляді зауважень на протокол судового засідання, на що посилається апелянт, - не встановлено.

Призначаючи засудженому вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

При таких обставинах, покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, та є необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок місцевого Генічеського районного суду Херсонської області від 7.07.09р. щодо нього без змін.

Головуючий :

Судді :