ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого у ПП «Діта» - стропальником, мешканця АДРЕСА_1 , має на утриманні матір 1950р.н., судимого 08.07.2011р. Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого з Львівської виправної колонії № 48 21.10.2014р. по відбуттю строку покарання.
за ч. 2 ст. 186 КК України,
25.09.2015, близько 17.35 години ОСОБА_6 перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, зірвав з шиї ОСОБА_4 , золотий ланцюжок з золотими прикрасами, чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій на суму 13 500 грн..
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:
-показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечуючи своєї вини у відкритому викраденні майна ОСОБА_4 , заперечив суму заявлених позовних вимог в частині заподіяної моральної шкоди. При цьому показав суду, що в ліфт будинку зайшов з потерпілою та зі своєю однокласницею ОСОБА_7 , яку випадково зустрів на вулиці. Коли ж потерпіла вийшла з ліфта на своєму поверсі, він вийшов за нею слідом та зірвав з її шиї ланцюжок. Втікаючи з місця події через поле, що неподалік помешкання потерпілої, він згубив прикраси. Цивільний позов потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю та відшкодував ОСОБА_4 500 грн.;
-показаннями потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин відкритого викрадення належного їй майна ОСОБА_6 25.09.2015р. близько 17 год. 45 хв. біля її помешкання АДРЕСА_3 . Однак, потерпіла повідомила, що намагаючись зірвати з її шиї ланцюжок з прикрасами, ОСОБА_6 декілька разів смикнув за ланцюжок. При цьому вона чинила йому опір та намагалась відбитися від нього ключами. Проте, він все ж таки зірвав прикраси та втік;
-відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання, у відповідності з яким потерпіла ОСОБА_4 серед осіб пред`явлених для впізнання впізнала ОСОБА_6 , як чоловіка, який пограбував її 25.09.2015р. близько 17 год. 45 хв., біля її помешкання;
-у відповідності з висновком експерта № 1155 від 15.10.2015р. у потерпілої ОСОБА_4 станом на 01.10.2015р. виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри, що могли утворитися від дворазової прямої дії тупого гнучкого предмету продовгуватої форми з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмом «притискання-тертя», про, що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень;
-показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що у зазначені дату та час вона зустріла свого однокласника ОСОБА_6 , який зайшов з нею в під`їзд її будинку та у ліфт, разом з потерпілою. Потерпіла вийшла з ліфта на своєму сьомому поверсі, а слідом за нею вийшов ОСОБА_6 .. Згодом до неї прийшла сусідка, з якою вона їхала у ліфті, та повідомила, що ОСОБА_6 пограбував її та втік;
-відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 25.09.2015р., у якому ОСОБА_4 повідомила про пограбування її невідомим чоловіком та викрадення ланцюжка з підвісками на суму 13 500 грн.;
-відомостями з протоколу огляду місця події від 25.09.2015р., яким зафіксовано місце пограбування на яке вказала потерпіла ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_4 ;
-відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 29.10.2015р., у відповідності з яким ОСОБА_6 розказав та показав обставини пограбування потерпілої ОСОБА_4 ..
Таким чином, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_6 на обліку у ХОПНД не перебуває, перебуває на обліку в ХОНД з приводу вживання алкоголю з синдромом залежності, по місцю проживання характеризується негативно.
ОСОБА_6 частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні матір пенсійного віку, що є обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 досудовим слідством не встановлено, не досліджено таких і в суді.
Однак, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин в період непогашеної судимості, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, крім цього ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, суд приходить до висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк із застосуванням ст. 69 КК України.
Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково щодо стягнення матеріальної шкоди. Оскільки, в ході судового розгляду обвинуваченим відшкодовано потерпілій 500 грн. матеріальної шкоди.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватими у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 03.12.2015 року, зарахувавши час перебування під вартою з 26.09.2015 року по 02.12.2015 року включно.
Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково щодо стягнення матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 13 000 грн. матеріальної та 7 000 грн. моральної шкоди, в решті позову відмовити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити попередню тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1