Справа № 1-412/11
Провадження № 1/1015/5644/11
В И Р О К
іменем України
03.08.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, , який має середню спеціальну освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.12.2010 р., близько 14-ї години ОСОБА_6 , знаходячись по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_4 , які переросли в сварку, з метою помсти через зникнення свого мобільного телефону, наніс ОСОБА_4 2 удари кухонним ножем в область життєво важливого органу - правої потиличної частини голови та лівого вуха, та удар в область правої лопатки, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому потиличної кістки з права, струсу головного мозку, рублених ран потиличної частини голови, правої лопаточної області, лівої вушної раковини. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 117/Д від 24.03.2011 р. вказаний перелом відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину, визнав частково і показав суду, що 26.12.2010 року до нього прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і стали просити у нього горілку або грошей на неї. В подальшому ОСОБА_7 попросив у нього телефон і він йому дав свій телефони марки «Сіменс С 75» з сім-картою оператора «Київстар». ОСОБА_7 спочатку комусь телефонував, а потім вийшов в двір. Тривалий час ОСОБА_7 до будинку не заходив. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 він повідомив, що той зник з телефоном і щоб вони знайшли його, щоб ОСОБА_7 повернув телефон. Він почекав на ОСОБА_7 близько години, а коли зателефонував, то телефон був відімкнений, і вирішив знайти ОСОБА_7 сам. Зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спитав останнього де мобільний телефон, а той відповів, що не брав телефон з собою оскільки повернув його назад. Вони були в стані алкогольного сп`яніння і вели себе неадекватно. Тоді їм сказав, що якщо не буде мобільного телефону, повідрубує руки. Вони не повірили та насміхалися з нього. Він розізлився, хотів їм відомстити. Для цього пішов додому, де взяв ніж тесак, повернувся до хлопців, які продовжували насміхатися над ним. Щоб відомстити, він спочатку вдарив ОСОБА_4 . Вдарив його три рази, перший удар прийшовся йому по лівому вусі горизонтально, потім по задній частині голови ближче до потилиці та по правому плечі ззаду. Після цього він ОСОБА_7 вдарив ножем по правій руці. В подальшому побачив голову ОСОБА_4 , яка була в крові та припинив бійку і пішов додому. Наміру позбавити життя ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не було. Він хотів тільки помститися їм, та як в тій ситуації вважає винними і хлопців, які забрали в нього дома телефон, а потім не хотіли його віддавати, зокрема ОСОБА_7 , а потім ще й насміхалися над ним, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, доки не розлютили його. Хотів їх налякати, щоб вони віддали мій телефон, при цьому ОСОБА_8 взагалі ніяких тілесних ушкоджень не заподіяв, а тільки ОСОБА_7 у вигляді різаних ран передпліччя та поперекової ділянки, і ОСОБА_4 , якого вдарив тричі. При цьому при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 контролював силу своїх ударів та дивився куди бив. Під час бійки ОСОБА_7 все ж таки повернув його сім-карту. Винним сенбе визнає частково тільки тому, що не хотів вбивати потерпілого, хотів тільки провчити його, спричинивши тілесні ушкодження.У скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Винність підсудного у вчиненні злочину підтверджується дослідженимив судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_7 які дали суду показання, які за змістом аналогічні наведеним показанням підсудного ОСОБА_5 ;

- даними з протоколу огляду місця пригоди, де відбувалася бійка, де виявлені плями бурого кольору, схожі на кров (а.с.15);

- даними з протоколу огляду місця пригоди, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_5 вилучений ніж, яким останній спричинив тілесні ушкодження потерпілому (а.с.16);

- даними з протоколу огляду даного речового доказу (а.с.78-79);

- даними з протоколів відтворення обстановки та обставин пригоди, згідно якого ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 на місці події відтворили всі обставини вчинення даного злочину (а.с.69-72, 73-77);

- даними з висновку судово - медичної експертизи № 117/Д від 24.03.2011, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді відкритого перелому потиличної кістки з права, струсу головного мозку, рублених ран потиличної частини голови, правої лопаточної області, лівої вушної раковини; вказаний перелом відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння (а.с.49-50);

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що показання, які підсудний, потерпілий та свідки давали суду, підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі і свідчать про вчинення ОСОБА_5 злочину.

У той же час, оцінюючи та аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_5 помилково кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України як незакінчений замах на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки доказів того, що умисел підсудного був спрямований на заподіяння смерті потерпілому суду не надано.

Тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудному суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином, особу підсудного, який вчинив злочин уперше, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має неповнолітню дочку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи встановлені обставини вчинення злочину, дані про особу винного, враховуючи його, законослухняну поведінку до вчинення злочину у побуті, його минуле (відсутність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), приймаючи до уваги клопотання потерпілого, суд дійшов до висновку про можливість звільнити підсудного від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 81 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі ніж, вилучений у ОСОБА_5 , що зберігається в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинському РВ (а.с. 79), знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1