АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/543/15 Справа № 695/1399/15-к Категорія: ч.2 ст. 78 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисникаПобиванця ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали подання за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 травня 2015 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хвилево-Сорочин, Золотоніського району, Черкаської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої: 23.07.2013 року Соснівським райсудом м. Черкаси за ч. 2 с. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 4 роки позбавлення волі; 10.07.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06.12.2013 року змінено і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2013 року ОСОБА_9 засуджена за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

10.07.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06.12.2013 року змінено та призначено ОСОБА_9 до відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

22.04.2015 року інспектор Золотоніського МРП КВІ УДПтСУ в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про відміну покарання з випробуванням відносно ОСОБА_9 і направлення її в місця позбавлення волі.

Як на підставу скасування призначеного ОСОБА_9 покарання з випробуванням в поданні зазначено те, що остання, за час перебування на обліку, неодноразово порушувала вимоги Кримінально-виконавчого кодексу України, систематично не виконувала покладені на неї судом процесуальні обов`язки, зокрема 02.10.2014 року, 05.02, 19.02. та 16.04.2015 року не з`являлася без поважних причин до КВІ для реєстрації.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 20.05.2015 року дане подання задоволено, скасовано звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбування призначеного судом покарання у виді реального позбавлення волі.

Задовольняючи подання суд зазначив, що ОСОБА_9 дійсно порушувала умови іспитового терміну, оскільки систематично не виконувала покладені на неї обов`язки, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали Золотоніського міськрайсуду від 20.05.2015 року через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить відмовити в задоволенні подання Золотоніського МРП КВІ УДПтСУ у Черкаській області про скасування звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням. Апелянт зазначає, що засуджена ОСОБА_9 дійсно в окреслені в поданні дні не з`являлась на реєстрацію, однак мала на це поважні причини, оскільки відвідувала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 бабусю, яка тяжко хвора та проживає в с. Коробівка Золотоніського району. При цьому, неявка засудженої на реєстрацію була розрізнена в датах, що свідчить про відсутність систематичного її характеру.

Також, звертає увагу, що засуджена має двох неповнолітніх дітей, відносно яких хоч і позбавлена батьківських прав, однак підтримує з ними зв`язок і допомагає їм матеріально. Крім того, за весь період іспитового строку вона не притягувалась до адміністративної відповідальності, що свідчить про бажання останньої стати на шлях виправлення та перевиховання.

Засуджена ОСОБА_9 , будучи неодноразово повідомленою про час та місце розгляду справи, на судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила.

Колегія суддів вважає, що неявка засудженої не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги її захисника, та насамперед свідчить про затягування судового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_8 в підтримку поданої останнім апеляційної скарги, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційних вимог захисника ОСОБА_8 , вивчивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 78 КК України, ч.ч. 2-4 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Як вбачається з матеріалів подання, 10.07.2014 року ОСОБА_9 була звільнена ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2013 року, з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням, на підставі ст. 76 КК України, процесуальних обов`язків, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

05.09.2014 року засуджену ОСОБА_9 було постановлено на облік в Золотоніському МРП КВІ та ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, наслідками ухилення від виконання покладених на неї обов`язків. Цього ж дня, під розпис, їй була оголошена постанова про встановлення днів явок на реєстрацію, згідно якої засуджена зобов`язана була з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції перший та третій четвер кожного місяця.

Згідно листка реєстрації, 02.10.2014 року ОСОБА_9 не з`явилась в МРП КВІ для реєстрації з причин перебування в селі у своєї бабусі та спізнення на автобус, за що 06.10.2014 року їй було винесено письмове попередження. В подальшому, ОСОБА_9 не з`явилась для реєстрації 05.02. та 19.02.2015 року, за що 24.02.2015 року їй було винесено друге письмове попередження та збільшено кількість явок для реєстрації. З постановою про встановлення днів явки на реєстрацію 1,2 та 3 четверга кожного місяця засуджена була ознайомлена під підпис. Причини нез`явлення на реєстрацію, ОСОБА_9 інспектору прокоментувала тим, що 19.02. та 05.02.2015 року вона перебувала в м. Черкаси, де займалась пошуком роботи.

16.04.2015 року ОСОБА_9 в черговий раз не з`явилась на реєстрацію, з причин переїзду її бабусі, за що 21.04.2015 року їй було винесено третє повідомлення.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що призначене судом покарання із звільненням засудженої від відбування покарання з випробуванням не здобуло належних результатів, ОСОБА_9 у період іспитового строку не з`являлась без поважних причин для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, чим порушила покладені на неї судом обов`язки, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення. У зв`язку з чим, висновки суду щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_9 є обґрунтованими.

Медичні довідки надані стороною захисту в суді першої інстанції на підтвердження поважності причин нез`явлення для реєстрації, колегія суддів розцінює критично, оскільки проходження медичного огляду не позбавляло можливості ОСОБА_9 своєчасно прибути за викликом до КВІ.

Твердження про те, що за час іспитового строку ОСОБА_9 не притягувалась до адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу, оскільки неодноразове невиконання нею п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення та перевиховання.

Доводи захисника про відсутність систематичності в порушенні покладених на засуджену обов`язків, колегія суддів розцінює як такі, що суперечать вимогам ст. 166 КВК України.

Наявність у засудженої ОСОБА_9 неповнолітніх дітей не є підставою для відмови в задоволенні подання КВІ, оскільки вказана обставина була врахована судом при звільненні останньої від відбування покарання з випробуванням і не була причиною порушення засудженою умов відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 травня 2015 року про скасування звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженої адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :