Справа №1-72/10 07.09.2010 07.09.2010 07.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-554/10 Головуючий у 1-й інстанції: Безпрозванний О.В.
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: Царюк В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого - Царюка В.В.

суддів : Чернявського А.С., Пустовара М.Л.

за участю прокурора Данчука В.М., засудженого ОСОБА_1

07 вересня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий: 01.02.2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 04.06.2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

засуджений за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання, ОСОБА_1, частково приєднана не відбута частина призначеного покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04.06.2010 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 23.04.2009 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля дому № 14-а по пр. Мира в м. Миколаєві, шляхом підбору ключа, відчинили стоячий біля підїзду автомобіль марки «ВАЗ-2106», який належить ОСОБА_3, звідки таємно викрали майно останнього на загальну суму 1100 грн., після чого з місця злочину зникли, а викраденим розпорядились на свій розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.04.2009 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля другого підїзду дому № 87 по вул. Нагорна в м. Миколаєві, шляхом підбору ключа, відчинили стоячий біля підїзду автомобіль марки «ВАЗ-21011», який належить ОСОБА_4, звідки таємно викрали майно останнього на загальну суму 3554 грн., після чого з місця злочину зникли, а викраденим розпорядились на свій розсуд.

Крім цього 27.04.2009 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля 1 підїзду дому № 3 по вул. 12 Продольна, в м. Миколаєві, шляхом підбору ключа, відчинили стоячий біля підїзду автомобіль марки «Форд Сієра», який належить ОСОБА_5, звідки таємно викрали майно ОСОБА_6 на загальну суму 5625 грн., після чого з місця злочину зникли, а викраденим розпорядились на свій розсуд.

В апеляції ОСОБА_1 просить переглянути вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2010 року та помякшити призначене судом покарання.

Вважає, що призначене судом покарання є для нього занадто суворим, тому просить суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок врахувати те, що вину він свою визнав в повному обсязі, дуже шкодує щодо вчинених ним злочинів, бажає закінчити навчальний заклад, має сімю, яка потребує його допомоги, а також той факт, що на злочин його підштовхнув його старший за віком співучасник, застосовуючи до нього на протязі декількох днів моральний тиск.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію та просив помякшити призначене йому покарання, прокурора, який вважав, що апеляція не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінальної справи колегія суддів дійшла слідуючого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, повністю підтверджується викладеними у вироку доказами і фактично не оспорюється самим засудженим. Його дії судом кваліфіковані вірно.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то, на думку колегії суддів, воно йому за вчинений злочин призначено відповідно до вимог ст..ст. 65-67 КК України, а саме з урахуванням кількості та суспільної небезпеки вчинених ним крадіжок, ступеню тяжкості злочину та даних про особу засудженого, обтяжуючих та помякшуючих його відповідальність обставин.

Так, зі змісту вироку вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_1 суд врахував визнання своєї вини засудженим у вчиненні злочинів та його каяття, а саме тих обставин, на які він посилається у своїй апеляції. Разом з тим, з урахуванням даних про особу засудженого, який раніше судимий, характеризується негативно і не бажає ставати на шлях виправлення, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк.

Між тим, при призначенні остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України суд першої інстанції допустився помилки, застосувавши принцип призначення покарань за сукупністю вироків передбачений ст..71 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне цю помилку суду виправити, а оскільки це потягне за собою помякшення покарання засудженому, то його апеляція, таким чином, підлягає задоволенню .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2010 року відносно ОСОБА_1 - в частині призначеного покарання - змінити.

ОСОБА_1 вважати засудженим за цим вироком за ст.. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених цим вироком та вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 1.02.2010 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст..75 КК України вважати його звільненим від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

За вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 4.06.2010 року ОСОБА_1 слід вважати остаточно засудженим на підставі ст.. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

В решті цей вирок - залишити без змін.

Головуючий :

Судді :