печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В., при секретарі Горовій Н.Г., з участю слідчого Буряк Л.С., прокурора Бєліка А.А., представника особи, що заявила клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_1, розглянувши в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання компанії WATERLUX AG (Panama) про скасування арешту на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз) в рамках кримінального провадження № 000800, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2013 року, за заявою громадянина ОСОБА_2 Тоуфік Фаяк Аладоар, слідчим СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області за № 0000800, внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

29 березня 2013 року слідчий СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із клопотанням про накладання арешту на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз), яке належить компанії WATERLUX AG (Panama).

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду від 29 березня 2013 року відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту.

30 березня 2013 року СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з клопотанням про накладання арешту на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз), яке належить компанії WATERLUX AG (Panama).

02 квітня 2013 року ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області вказане клопотання задоволено та накладення арешту на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз), яке належить компанії WATERLUX AG (Panama), яке знаходилося в акваторії Іллічівського морського торговельного порту.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2013 року скасовано ухвалу слідчого судді від 29 березня 2013 року та накладено арешт вищевказане судно.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2013 року скасовано ухвалу слідчого судді від 02 квітня 2013 року. Провадження за клопотанням слідчого від 30 березня 2013 року про накладання арешту на судно закрито.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз), до теперішнього часу є заарештованим на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2013 року.

Досудове розслідування кримінального провадження № 0000800, у теперішній час здійснюється ГСУ УМВС України.

08 липня 2013 року власник судна «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз) компанія WATERLUX AG (Panama) звернулась із клопотанням про скасування арешту на судно.

В судовому засіданні зясовано, що компанія WATERLUX AG (Panama) не реалізовувала своє право на звернення до слідчого судді із клопотання про скасування арешту.

Із ухвали про накладення арешту на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз) компанія WATERLUX AG (Panama), вбачається, що, застосовуючи арешт, суд виходив з того, що судно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин. Зокрема, транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (транспортування членів злочинної групи до місця вчинення злочину тощо).

Відповідно до ст. 18 КК України, субєктом злочину, є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого, відповідно до цього Кодексу, може наставати кримінальна відповідальність. У частині 2,3,4 вказаної статті визначаються спеціальні субєкти злочину, однак кримінальним законодавством передбачено, що злочин може здійснити лише фізична особа.

Представник особи, що заявила клопотання про скасування арешту, повідомила, що в рамках кримінального провадження № 0000800 на теперішній час, після допиту всіх членів екіпажу, капітана судна та вилучення компютеру з судна, жодній особі не вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, і зокрема особам компанії WATERLUX AG (Panama), тобто власнику судна «FAINA». Також не має і підстав вважати судновласника співучасником злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за ознаками якого внесено запис до ЄРДР.

Слідчий та прокурор такі пояснення не спростували.

Таким чином, приходжу до висновку, що судно «FAINA» не відповідає усім ознакам, які необхідні для того, щоб вважати судно знаряддям злочину.

Також представник особи, що заявила клопотання про скасування арешту, повідомила, що судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз) належить на праві власності компанії WATERLUX AG, яка не є резидентом України, компанія-судновласник зареєстрована у Панамі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право», для визначення права, що підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом слід застосовувати норми міжнародних джерел права, а саме Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил, які стосуються арешту морських суден від 10 травня 1952 р., яка набула чинності для України 16.05.2012 року.

Відповідно до ст. 2 зазначеної Конвенції, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги.

Не може вважатись морською вимогою повідомлення про скоєння кримінального правопорушення, оскільки, відповідно до ст. 42 КТМ, морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна.

Тобто, до судновласника має бути надіслано документ, який має назву «морська вимога», оскільки наявність такої претензії є початком для виникнення правових відносин, які можуть забезпечуватись арештом судна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арешт майна це тимчасове обмеження підозрюваного, обвинуваченого чи осіб, які, відповідно до законодавства, несуть цивільну відповідальність за збитки, які причинені діями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2. ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що підстав для продовження подальшого застосування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження не існує.

Отже клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Одночасно розяснюється, що задоволення клопотання про скасування арешту не створює перешкод сторонам кримінального провадження у повторному зверненні із клопотання про арешт майна в порядку передбаченому Главою 17 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання компанії WATERLUX AG (Panama) про скасування арешту на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз) в рамках кримінального провадження № 000800, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2013 року.

Скасувати арешт на судно «FAINA» (IMO 7419377 прапор Беліз) в рамках кримінального провадження № 000800, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя С. В. Вовк