ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/4464/2013
УХВАЛА

29 жовтня 2013 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді Галічого В.М.

При секретарі Мироненко Т.О.

За участю:

Прокурора Соколової Н.М.

Захисника ОСОБА_1

Підозрюваного ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003631 клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3, погоджене прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_4, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: м.Дніпропетровськ, пр..Гагаріна, 59, гурт. №4, кім. 1005, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого водієм таксі на ФОП «Кононенко», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те що, ОСОБА_2 01.07.2013 року в 20 годин 45 хвилин перебуваючи в парку імені «Ю. Гагаріна», що знаходиться на пр. Гагаріна в в м. Дніпропетровську, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, на раніше невідомого йому потерпілого ОСОБА_5, вступив у попередню змову з невстановленими співучасниками злочину, розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину.

У цей же день тобто 25.04.2013 року, ОСОБА_2, разом з співучасниками злочину, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, помітили потерпілого ОСОБА_5, який прямував їм на зустріч. Де ОСОБА_2, разом з співучасниками злочину, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, напали на потерпілого та застосовуючи насильство небезпечне для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу, а саме невстановлений співучасник злочину, відповідно відведеної йому ролі, наніс потерпілому один удар рукою затиснутою в кулак в область щелепи з лівого боку, від якого потерпілий упав на землю, потім Гришак разом з співучасниками злочину, завдали всі разом не менше ніж 6 (шести) ударів кулаками та ногами в область тулубу ОСОБА_5, чим заподіяли останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 3723е, від 04.09.2013 року, у потерпілого виявлені ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої виличної кістки, синця у лівій параорбітальній області, з забійною раною на його тлі в проекції зовнішнього кута лівої брови, за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоровя, строком понад 3 тижня. Тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з переломом 6 го ребра ліворуч по середньо пахвовій лінії, яка ускладнилась розвитком лівостороннього гемотораксу, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Тілесні ушкодження у вигляді: ділянки осадження на задній поверхні грудної клітини праворуч між лопатковою та задньо пахвовою лініями в проекції 4 го міжребіря, чотирьох ділянок осабнення на зовнішній та задній поверхні правого ліктьового суглобу та по задній поверхні лівого плеча у середній третині, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Подавивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_5 до можливого опору, ОСОБА_2, разом з співучасниками злочину, діючи погоджено в групі, викрали майно потерпілого яке він в ході нападу випустив на землю на місці нападу і таким чином заволоділи чужим майном, а саме: Ноутбук марки «Леново», вартістю 4 000 грн;Чорну сумку для ноутбука вартістю 250 грн; Барсетку чоловічу темно коричневого кольору вартістю 500 грн; Паспорт громадянина України виданий на імя ОСОБА_5, які не представляють матеріальної цінності потерпілому; Звязку ключів які не представляють матеріальної цінності потерпілому; Пластикові банківські карточки які не представляють матеріальної цінності потерпілому; Флешкарта 4 ГБ, вартістю 50 грн; Грошові кошти в розмірі 50 грн; Книга «Цивільний кодекс України», вартістю 70 грн; Книга «Земельний кодекс України», вартістю 70 грн; Книга «Цивільний кодекс України» в редакції 2003 року, який не представляє матеріальної цінності потерпілому; на загальну суму 4 990 грн.

Після чого ОСОБА_2, разом з співучасниками злочину, з викраденим майном з місця скоєння злочину намагалися втекти, але були затримані працівниками міліції відразу після скоєння кримінального правопорушення, на місці злочину.

02 липня 2013 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за номером 0003631 та йому надано правову кваліфікацію за ч.4 ст.187 КК України.

28 жовтня 2013 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала на його задоволенні наполягала, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_2 та його захисник, в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували, однак просили не застосовувати до підозрюваного домашній арешт цілодобово, а визначити певний час доби.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_2 було оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Санкцією статті, що інкримінується підозрюваному, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до пятнадцяти років. Такий злочин відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким.

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчим було вказано на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків. Крім того слідчим було вказано на те, що підозрюваний ОСОБА_2 має агресивне ставлення до оточуючих, що його думку також є підставою для обрання стосовно нього такого запобіжного заходу.

В наслідок вчинення злочину, потерпілому було завдано тілесні ушкодження що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та є небезпечними для життя потерпілого.

Окрім іншого, кримінальне правопорушення інкримінуєме ОСОБА_2 було вчинено групою осіб, які на час розгляду даного клопотання досудовим слідством не встановлені.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи наведені вище обставини суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе належним чином запобігти заявленим слідчим ризикам. Приходячи до такого висновку суд виходить з наступного.

Вид запобіжного заходу, що обирається до особи повинен бути співмірний вчиненому нею злочину. Кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_2 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до пятнадцяти років та є особливо тяжким, тобто за своєю кваліфікацією є найвищим за ступіню тяжкості. Враховуючи те, що злочин було скоєно групою осіб та з застосуванням насильства, а також те, що злочином було завдано тяжких наслідків, суд вважає, що запобіжний захід з яким звернувся слідчий не відповідає обставинам справи.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що злочин було вчинено групою осіб та на даний час особистості інших співучасників злочину досудовим розслідуванням встановлено не було. Зазначені обставини, дають підстави вважати можливим здійснення спілкування між підозрюваними з метою перешкодити встановленню обєктивної істини у справі.

Надаючи оцінку вищевикладеним обставинам, суд також враховує і дані, що характеризують особистість підозрюваного, які також не свідчать про його благонадійність. Зокрема суд враховує ступінь його соціальних звязків, а саме те, що підозрюваний не одружений, на утриманні дітей та пристарілих батьків не має.

З урахуванням викладеного, а також оцінуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ступінь соціальних звязків підозрюваного, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним. При цьому суд також враховує, що злочин вчинено з застосуванням насильства, що було небезпечним для життя потерпілого. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193-194, 196 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Галічий В.М.