Справа №490/7050/15-к 09.10.2015 09.10.2015 09.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/419/15р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: обрання запобіжного заходу Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суду Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження №0000008 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 на постанову слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2015р., якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, громадянки України, раніше не судимої, яка займає посаду начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області, має спеціальне звання капітан внутрішньої служби, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

захисник ОСОБА_6

підозрювана ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг
Захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді скасувати як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства і постановити ухвалу, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади начальника сектору охорони здоровья УДПтС в Миколаївській області.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції
Ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 на строк до 25 листопада 2015 року включно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді її відсторонення від посади начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області. Також ухвалено вилучити у ОСОБА_7 на час застосування заходу забезпечення кримінальною провадження у вигляді відсторонення від посади службове посвідчення, яким посвідчується обіймання нею вказаної вище посади.

Узагальнені доводи апелянтів.
Апелянти вказують, що в клопотанні слідчого, в порушення п.6 ч.2 ст. 155 КПК України, не зазначено, що ОСОБА_7 може щось знищити чи підробити, а міститься лише голослівне твердження про те, що використовуючи посаду начальника сектору охорони здоров`я, вона може впливати на свідків у кримінальному провадженні, без зазначення конкретних осіб, їх зв`язку з особою підозрюваної та займаною нею посадою.

Зазначають, що в судовому засіданні було встановлено, що за час проведення досудового слідства, яке триває вже більше року, натепер вилучені всі медичні та інші документи, які можуть мати значення для встановлення істини у справі, а також допитані усі свідки. При цьому ОСОБА_7 , сприяючи слідству, особисто підготовила та доставила на запит слідчого ОСОБА_8 оригінали висновків СЛК.

Вважають, що в порушення ст.ст. 155, 157 КПК України, слідчий суддя не перевірив чи подано слідчим клопотання із додержанням вимог закону, не врахував відсутність правової підстави для відсторонення від посади, не правильно встановив наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри, у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, сукупність яких є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Всебічно та об`єктивно не дослідив доводи клопотання та докази, які його обґрунтовують, безпідставно відхилив доводи захисту, які вказували на необґрунтованість підозри.

Зазначають, що висновки досудового слідства про службове підроблення ОСОБА_7 і відповідно підозра ґрунтуються на тому, що діагноз, зазначений у висновках СЛК щодо засуджених Онча та ОСОБА_10 , відрізняється від «основного діагнозу», що був вказаний на титульному листі медичних карток відповідно №15/14 (Онча) та 35/14 (Кошка).

Посилається на те, що відповідно до розділу II (пункти 1,10) Положення про спеціальну лікарську комісію УДПтС України в Миколаївській області, до компетенції ОСОБА_7 як голови СЛК, входили повноваження щодо організації роботи комісії з метою вирішення питання про відповідність тяжкості захворювання засудженого не основному, а остаточному діагнозу, який попередньо встановлює лікарська-трудова комісія (ЛТК). При цьому ОСОБА_7 відповідала за повноту відображення інформації у висновку СЛК, а за остаточний діагноз відповідальність покладено на членів ЛТК, до складу якої ОСОБА_11 не входить. Відповідно до цього ж Положення, саме лікуючий лікар складає висновок СЛК у чьотирьох примірниках та представляє засудженого на СЛК. Свої висновки СЛК приймає шляхом голосування, з урахуванням більшості голосів, результати яких відображаються у четвертому примірнику висновку. Як випливає з матеріалів кримінального провадження, лікуючим лікарем Онча та ОСОБА_10 являється працівник туберкульозної лікарні, лікар-фтізіатр ОСОБА_12 який не є підлеглим ОСОБА_13 , а відповідно до Посадової інструкції, що затверджена начальником СВК №5, по всім питанням лікувально-профілактичної роботи підпорядковується начальнику СВК №5.

На думку апелянтів є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження висновки слідчого судді про те, що у зв`язку із займаною посадою ОСОБА_11 може незаконно тиснути на осіб, що входили до складу комісії СЛК.

Крім того, на думку апелянтів, на порушення п.3 ч.2 ст.157 КПК України слідчий суддя не врахував та в ухвалі не зазначив такої обставини, як негативні наслідки відсторонення від посади ОСОБА_7 для інших осіб. В порушення ч.2 ст.370 КПК України при постановлені ухвали не врахував відомості з наданих захисником доказів, що виключно позитивно характеризують ОСОБА_7 .

Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 03 лютого 2014 року, обіймаючи посаду начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області, та, відповідно, будучи працівником правоохоронного органу, а також будучи головою спеціальної лікарської комісії УДПтС У в Миколаївській області діючи умисно, за попередньою змовою з іншими членами вказаної комісії, в умовах спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК № 5, внесла до висновку вказаної комісії завідомо неправдиві відомості про наявність у засудженого ОСОБА_14 захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, а саме "Прогресуючого інфільтративною туберкульозу легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+", що не відповідало дійсності, підписавши вказаний вище висновок як голова спеціальної лікарської комісії.
Крім цього, 10 лютого 2014 року за таких же обставин внесла до висновку вказаної комісії завідомо неправдиві відомості про наявність у засудженого ОСОБА_15 захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, а саме "Прогресуючого інфільтративного туберкульозу легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+". що не відповідало дійсності, підписавши вказаний вище висновок як голова спеціальної лікарської комісії.
Вказані вище дії підозрюваної ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
За вказаним фактом 11.07.2014 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та присвоєно №0000008.

09.09.2015р. слідчий СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

Задовольняючи подання слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаних вище злочинів є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на сукупності доказів, здобутих в процесі розслідування кримінального провадження № 400008.

Також зазначив, що ОСОБА_7 обіймаючи посаду начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області, обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного вище злочину, є працівником правоохоронного органу, має у зв`язку з обійманням цієї посади повноваження з ініціювання притягнення до дисциплінарної відповідальності та заохочень, а також доступ до документів, інформації тощо, які може використати для незаконного тиску на осіб, що входили до складу комісії СЛК УДПтСУ в Миколаївській області під час давання цією комісією висновків щодо наявності у засуджених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначених вище захворювань, з метою схилити цих осіб до дачі показань, які їй вигідні.

За такого, слідчий суддя прийшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що такий захід як відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади є необхідним для запобігання її впливу незаконним способом на свідків та інших підозрюваних, а тому його застосування є виправданим втручанням у права підозрюваної.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши надані матеріали судового провадження та кримінальної справи, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

При застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади підозрюваної ОСОБА_7 , слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 131, 132, 154, 156, 157 КПК України.
Слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, та видача завідомо неправдивих офіційний документів.

Зокрема, про обґрунтованість підозри свідчать відомості, що містяться:

у положенні про СЛК УДПтСУ в Миколаївській області, відповідно до п. 10 якого начальник сектору охорони здоров`я (голова комісії) несе персональну відповідальність за повноту медичної інформації, викладеної у висновку спеціальної лікарської комісії, якою аргументується встановлений діагноз, відповідність винесеного діагнозу до визначених у Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом ДДУ 11ВП та МОІ України від 18.01.2000 № 3/6; у висновку від 03.02.2014р. СЛК УДПтСУ в Миколаївській області про медичне обстеження засудженого ОСОБА_14 ; у висновку судово-медичної експертизи № 154-К від 25.02.2015р. відносно ОСОБА_14 ; у висновку від 10.02.2014р. СЛК УДПтСУ в Миколаївській області про медичне обстеження засудженого ОСОБА_15 ; висновку судово-медичної експертизи № 156-К від 25.02.2015р. відносно ОСОБА_15 ; та у показаннях підозрюваних ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про те, що підозрювана була усвідомленою про хибність діагнозу СЛК, який став підставою для звільнення засуджених Ончу та Кошки від відбування покарання.

З урахуванням наведеного доводи апелянтів про відсутність достатніх доказів, на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення є безпідставними.
Матеріали кримінального та судового провадження містять докази обставин, якими слідчий суддя обґрунтував необхідність застосування підозрюваній вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який безпосередньо повязаний із займаною нею посадою. Тому є обґрунтованим висновок слідчого судді про наявність достатньої вірогідності, що ОСОБА_7 обіймаючи посаду начальника сектору охорони здоров`я УДІГгС України в Миколаївській області, будучи працівником правоохоронного органу, має у зв`язку з обійманням цієї посади повноваження з ініціювання притягнення до дисциплінарної відповідальності та заохочень, а також доступ до документів, інформації тощо, які може використати для незаконного тиску на осіб, що входили до складу комісії СЛК УДПтСУ в Миколаївській області під час давання цією комісією висновків щодо наявності у засуджених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначених у висновках СЛК захворювань, з метою схилити цих осіб до дачі неправдивих показань.

З урахуванням наведеного твердження апелянтів про те, що слідчий суддя належно не дослідив обставини, з якими слідчий повязував необхідність застосування такого заходу забезпечення є безпідставними.
Ті обставини, що злочин, за яким ОСОБА_7 повідомлено про підозру, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, остання позитивно характеризується, не зменшують ризику протиправного перешкоджанню кримінальному провадженню та в даному випадку на правильність судового рішення не вплинули.

Суду не надано доказів на підтвердження доводів апелянтів щодо перевищення ступеню негативності наслідків відсторонення ОСОБА_7 від посади меті забезпечення кримінального провадження.
Зокрема, відсутні дані про неможливість повноцінного функціонування УДПтС України.
Відсутні також беззаперечні дані, що мати підозрюваної перебуває на її утриманні. Так, згідно з наданими даними, ОСОБА_18 є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності. Після смерті чоловіка, у 2009р. створила нову сім`ю та проживає окремо від підозрюваної.
Строк відсторонення підозрюваної ОСОБА_7 від посади слідчим суддею правильно визначено в межах строків досудового розслідування.
Істотних порушень вимог КПК при розгляді клопотання слідчим суддею, на які є посилання у апеляціях, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, підстави для скасування ухвали слідчого судді, про що просять апелянти, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2015 р. про відсторонення підозрюваної ОСОБА_7 від посади начальника сектору охорони здоров`я УДПгС України в Миколаївській області - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча:

Судді: