АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сс/796/2699/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого управління ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучені під час обшуку 07.09.2015 р. грошові кошти в сумі 3500 доларів США та 80000 гривень, що належать підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, враховуючи те, що слідчим у клопотання та прокурором в судовому засіданні доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна, надано достатньо доказів, яків вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, враховуючи також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб, а також те, що вилучені грошові кошти належать саме підозрюваному, та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на них накладається з метою забезпечення в майбутньому можливу конфіскацію майна, що передбачена санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вказує на те, що ухвала слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тому просить оскаржувану ухвалу скасувати.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку про належність вилучених під час обшуку 07.09.2015 року грошових коштів саме ОСОБА_8 , оскільки як в протоколі обшуку від 07.09.2015 р., так і в судовому засіданні в суді першої інстанції, останній зазначав про те, що вилучені грошові кошти належать його родині та складають сімейний бюджет родини, які зберігались за місцем роботи підозрюваного.
Також захисник зазначає про те, що слідчий суддя не врахував відсутність правових підстав для накладення арешту на вказані грошові кошти, та не відповідність тимчасово вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того апелянт вказує й на інші порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема на порушення ст. 172 КПК України, що порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання слідчого про арешт майна.
Апелянт також звертає увагу суду на невідповідність оскаржуваної ухвали фактичним обставинам кримінального провадження та порушення вимог ст. 235 КПК України, з огляду на те, що фактично на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2015 р. було проведено два обшуки у приміщенні Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, однак вище вказана ухвала надає право на проникнення до приміщення лише один раз, тобто на проведення одного обшуку, а тому другий обшук проводився в приміщенні Підгірцівської сільської ради, в ході якого і були вилучені 3500 доларів США та 80000 грн., не законно.
Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, накладаючи арешт на вказані грошові кошти, не врахувавнегативні наслідки для інших осіб, в даному випадку для дружини та дитини підозрюваного, які хворіють та потребують лікування, що підтверджується довідками, наданими під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного та самого підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-які валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, в провадженні слідчого управління ГУ МВС України в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000230 від 18.08.2015 р., за підозрою землевпорядника Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме того, що останній умисно створив умови, за яких ОСОБА_10 вимушений був надавати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3000 доларів США за погодження проектів землеустрою 3-х земельних ділянок, у зв`язку із чим 07.09.2015 ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди у вигляді 1500 доларів США, після чого ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.09.2015 р. в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2015 проведено обшук всього приміщення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, вул. Васильківська, 39, під час проведення якого у службовому кабінеті підозрюваного виявлено особисту сумку ОСОБА_8 , з якої вилучено грошові кошти в сумі 3 500 доларів США та 80 000 грн.

Як пояснив ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3 500 доларів СП ІА та 80 000 грн. належать особисто йому.

11.09.2015 р. старший слідчий управління ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із старшим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме грошових коштів в сумі 3500 доларів США та 80000 гривень, які належать підозрюваному ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто вимаганні та одержанні неправомірної вигоди, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а тому зазначені грошові кошти в сумі 3500 доларів США та 80000 гривень, які вилучені під час проведення обшуку підлягають арешту з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів, а також з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного за вироком суду.

15.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого про арешт майна було задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, думку захисника та підозрюваного, допитано свідка, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді, яким задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність даних про належність майна саме підозрюваному, розумність та співрозмірність обмеження права власності останнього, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Посилання захисника на ті обставини, що вказані грошові кошти в розмірі 3500 доларів США та 80000 гривень не належать підозрюваному, а належать його родині, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки, як вбачається з матеріалів, наданої до суду апеляційної інстанції, справи, а саме з протоколу обшуку від 07.09.2015 р., ОСОБА_8 власноручно зазначив про те, що грошові кошти, вказані в п.п. 5-10 на загальну суму 3500 доларів США та 80000 гривень належать йому особисто, а також про те що інших зауважень на протокол він не має, та засвідчив ці твердження власним підписом. Також відсутні й докази на підтвердження, того, що вказані грошові кошти є бюджетом родини підозрюваного, який зберігається за місцем роботи останнього, оскільки такі докази у матеріалах провадження відсутні та апелянтом не доведені.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею порушено вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 172 КПК України, а саме щодо порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання, не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до ст. 412 КПК України не відносяться до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, слід зазначити, що хоча клопотання про арешт майна й розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, однак слідчий суддя при цьому зобов`язаний всебічно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати доведеність вчинення особою кримінального правопорушення, характер і розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, наявність причинного зв`язку між діянням і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного в її заподіянні, проаналізувати дані що вказують на наявність у відповідних осіб майна, яке підлягає арешту чи конфіскації, що і призвело, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, до несвоєчасного розгляду клопотання слідчого про арешт майна.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи захисника, щодо порушення вимог ст. 235 КПК України, з огляду на те, що фактично на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2015 р. було проведено два обшуки у приміщенні Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, однак вище вказана ухвала надає право на проникнення до приміщення лише один раз, тобто на проведення одного обшуку, а тому другий обшук проводився в приміщенні Підгірцівської сільської ради, в ході якого і були вилучені 3500 доларів США та 80000 грн., не законно, колегія суддів сприймає критично, оскільки хоча в матеріалах справи і міститься два протоколи обшуку, датовані 07.09.2015 р., однак це не підтверджує факту повторного проникнення в приміщення Підгірцівської сільської ради, як про це ставить питання захисник, оскільки протоколи обшуку складено під час проведення одного обшуку, послідовно один за одним в часі, з інтервалом приблизно в 10 хвилин, що свідчить про малоймовірність повторного проникнення до приміщення. Крім того, слід зауважити, що законодавець, відповідно до чинного кримінального процесуального закону, чітко не визначив точну кількість протоколів, які можуть бути складені органом досудового розслідування під час проведення одного обшуку, та не обмежив його в складанні лише одного протоколу під час проведення обшуку.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для інших осіб колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131,132, 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого управління ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучені під час обшуку 07.09.2015 р. грошові кошти в сумі 3500 доларів США та 80000 гривень, що належать підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

___________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4