Справа №486/1982/15-к 15.02.2016 15.02.2016 15.02.2016
Провадження: № 11-кп/784/153/16 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ОСОБА_1
ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000727 апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, учня Южноукраїнського ліцею, уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_9
законний представник неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_10
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75, п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скару.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що не оспорює висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеності його вини.
Разом з тим, апелянт зазначає, що вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Посилається на те, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при звільненні неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням крім посилання на ст. 75 КК України суд в обов`язковому порядку повинен посилатися ще й на ст. 104 КК України, як на підставу для прийняття такого рішення, однак суд першої інстанції вказаної вимоги не дотримався.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2015 року близько 12.00 год. неповнолітній ОСОБА_7 зі швейного цеху «Ілона», розташованого на першому поверсі гуртожитку № НОМЕР_1 по вул. Дружби Народів, 8 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, таємно викрав жіночу сумку бежевого кольору зі шкірозамінника, вартістю 100 грн., з трудовою книжкою та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_11 в обкладинці, вартістю 10 грн., жіночий гаманець червого кольору зі шкірозамінника, вартістю 50 грн., з кредитною карткою «ПриватБанк» та грошовими коштами в сумі 20 грн., мобільний телефон «Nokia» чорного кольору, вартістю 350 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 20 грн., дві зв`язки ключів, тканину чорного кольору з білими смужками розміром 1,2 х 4 м, вартістю 300 грн., атлас розміром 1, 4 х 2 м, вартістю 150 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1 000 грн.

11 серпня 2015 року близько 16 год. 25 хв. неповнолітній ОСОБА_7 повторно, в другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 біля квартири АДРЕСА_3 намагався відкрито заволодіти жіночою сумкою ОСОБА_12 , вартістю 180 грн., з мобільним телефоном «Nokia 305» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 500 грн., гаманцем «Kavenoo», вартістю 200 грн., з грошима в сумі 224 грн., однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_12 свою сумку не відпустила.

11 серпня 2015 року близько 19.00 год. неповнолітній ОСОБА_7 повторно, знаходячись в п`ятому під`їзді будинку АДРЕСА_4 , відкрито викрав у ОСОБА_13 з кишені мобільний телефон «Alkatel One Touch 282» ІМЕІ: НОМЕР_4 , вартістю 450 грн., з карткою оператора мобільного зв`язку, вартістю 20 грн.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 , які не заперечували проти скарги прокурора, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах відповідає фактичним обставинам та ґрунтується на зібраних у справі доказах, які судом перевірені і апелянтом не оспорюється.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховуючи пом`якшуючи покарання обставини: повне визнання вини, щире каяття, посередню характеристику за місцем проживання та навчання, вчинення злочину в неповнолітньому віці, відшкодування майнової шкоди, обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В той же час, апеляційний суд вважає, що вирок суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання підлягає зміні.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення злочинів на 11.08.2015 року, йому ще не виповнилось 18 років, а тому покарання йому слід призначати як неповнолітньому, що прямо зазначено в ст..104 КК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», якими передбачено, що при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатись на статтю 75 КК, а щодо неповнолітньої особи, ще й на статтю 104 КК як на підстави для прийняття такого рішення.

З урахуванням викладеного, вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з застосуванням ст. 75 та ст. 104 КК України.

Керуючись ст. ст. 405,407,424,532 КПК України, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 вважати засудженим на 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :