АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/1046/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/140/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 ; до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) на 60 днів, до 27 березня 2016 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 січня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов*язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт. На думку апелянта, застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованим. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу. Зокрема, апелянт вказує на відсутність доказів (інформації) щодо причин смерті ОСОБА_12 , насильницького характеру його смерті, наявності причинного зв*язку між діями підозрюваного та настанням смерті потерпілого. Адвокат ОСОБА_9 вважає, що слідчим суддею при визначенні виду запобіжного заходу не враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, родину, двох неповнолітніх дітей на утриманні. З урахуванням зазначених обставин захисник вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім буде застосування запобіжного заходу, не пов*язаного із триманням його під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 січня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, особистої поруки або домашнього арешту терміном з 24.00 год. до 06.00 год. Апелянт вважає, що слідчий суддя неповно і однобічно дослідив матеріали судового провадження, не врахував, що ОСОБА_8 зізнався у вчиненні злочину внаслідок фізичного та психічного примусу з боку поліцейських; суд не прийняв до уваги дані про особу підозрюваного, який має добру репутацію, постійне місце проживання та роботи, родину та малолітніх дітей, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Ризики переховування підозрюваного від органів слідства та суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню адвокат ОСОБА_6 вважає недоведеними та доказами не підтвердженими. На думку захисника, неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу також не обґрунтована. Апелянт просить апеляційний суд при винесенні рішення застосувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Воляник проти України».
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника ОСОБА_6 , який, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного при апеляційному розгляді. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, подав письмову заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Зазначені обставини не перешкоджають апеляційному розгляду за відсутності адвоката ОСОБА_9 .
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги; думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисників підозрюваного задоволенню не підлягають з таких підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.26-27).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК ;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.74-75). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянтів щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є неспроможними.
Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що на одязі підозрюваного ОСОБА_8 були виявлені сліди органічної речовини бурого кольору, схожої на кров, у зв*язку з чим виникла необхідність у проведенні судово-біологічної експертизи. Для долучення до матеріалів апеляційного провадження прокурором наданий висновок Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого причинами смерті ОСОБА_12 є гострий розлад мозкового кровообігу, множинні травми голови, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, закрита тупа травма грудної клітини та живота.
Що стосується оцінки доводів апеляційних скарг захисників щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, колегія суддів дійшла наступних висновків:
Разом з тим колегія суддів вважає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, зазначено безпідставно. У розумінні положень п.4 ч.1 ст.184, п.2 ч.1 ст.194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, покладається на слідчого та прокурора. Зазначивши у клопотанні про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий не конкретизував, яким саме чином, на думку органу досудового розслідування, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. А тому колегія суддів вважає, що існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, є недоведеним.
Натомість, необґрунтоване зазначення слідчим суддею про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України на правильність висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку не вплинуло, а тому не є самостійною підставою для скасування судового рішення.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційних скарг захисників є взаємовиключними, оскільки адвокати ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов*язаний з утриманням підозрюваного під вартою.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов*язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м*яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.2 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Посилання адвоката ОСОБА_6 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Воляник проти України» №7554/10 заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 30 січня 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг захисників не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :