Справа № 305/1145/13-к
Провадження по справі 1-кп/305/5/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, судимого Рахівським районним судом Закарпатської області 02.06.2011 року за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України - іспитовим строком на 2 роки;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чорна Тиса, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, не судимого;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, не судимого;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,військовозобов`язаного, не судимого;
усіх, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , 19 березня 2013 року, о 20 годині 15 хвилин, в смт. Великий Бичків по вул. Промисловій, Рахівського району, Закарпатської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою, заздалегідь підготувавши та надівши на обличчя маски, з метою заволодіння чужим майном, (грабежу), умисно, нанесли декілька ударів руками і ногами по тілу неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді ссадна носа, чола, передніх поверхонь обох колінних суглобів, синця передньої поверхні грудної клітки та синця тильної поверхні правої кисті та 1-го пальця правої кисті та відкрито заволоділи його мобільним телефоном моделі Нокіа 710, вартістю 2800 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.186 КК України категорично заперечив та показав суду. Дісно,19.03.2013 року, він, разом з друзями - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сиділи у гостях у ОСОБА_15 . Вживали пиво, відпочивали. Потім у когось з них виникла ідея пожартувати із його знайомою - ОСОБА_16 , яка працювала у вагончику в смт. В.Бичків. Тоді ОСОБА_14 , на підтримання ідеї про жарт, сказав, що у нього є маски, побіг додому та приніс їх. Після чого вони усі, на автомобілі під керуванням ОСОБА_15 , направилися до вказаного вагончика. Пожартували з ОСОБА_17 , випили ще пива. Потім знову, на автомобілі поїхали "повозитися". Бачив, що потетепрілий йшов вулицею, з нормальним освітленням. Вони зупинилися, усі, за винятком ОСОБА_15 вийшли з автомобіля. Куцин розвернув автомобіль та зупинив його подалі, на протилежній стороні дороги. Він особисто не бив потерпілого, не погрожував йому, нічого від ньогоне забирав. ОСОБА_14 до нього підбіг, щось йому сказав, що саме, він не чув. Також він не бачив, що потерпілого хтось бив чи щось відбирав. Потім біля них зупинився якийсь автомобіль сріблястого кольору, він з ОСОБА_13 пішли до ОСОБА_15 в машину і поїхали до бару "Твін-Пікс", де їх ОСОБА_15 залишив - поїхав у своїх справах. Саме у цьому барі і затримали їх черех якийсь час працівники міліції.
Виходячи з наведених обставин, на його думку, у його діях можливо був факт вчинення хуліганських дій, але ніяк не грабежу, оскільки він особисто потреби у грошах не мав,потерпілому тілесних ушкоджень на завдавав, телефон не брав і такий від нього не вилучали. Просить його з-під обвинувачення виправдати.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою повністю визнав, розкаявся у вчиненому та показав суду, що дійсно, 19 березня 2013 року всі разом (він, ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ), в с. Луг, у будинку ОСОБА_19 вживали спиртні напої. Потім, автомобілем належним ОСОБА_15 поїхали в смт. В.Бичків, до подружки ОСОБА_18 , там, ще випили пива, пожартували, на той час ще кожен з них мали свої кошти. Потім гроші закінчилися і вони потратили кошти ОСОБА_15 , але він сказав, що то гроші його бабусі, які необхідно буде повернути якомога швидше. Тоді, під час розмови за пивом, хтось висунув ідею скоїти грабіж. То було секундне діло, тому розподілити чітко хто що казав, хто що робив не може. Дійсно, на атомобілі ОСОБА_15 вони від вагончинка, де працювала подружка ОСОБА_18 , поїхали вулицею, в напрямку ТОВ "Проза ЛТД". По дорозі побачили перехожого. Різко зупинили автомобіль, усі , крім ОСОБА_15 , вибігли з автомобіля та підбігли до потерпілого. Хтось із них був у масках, хтось ні, точно сказати не може. Він особисто потерпілого не бив та нічого від нього не забирав, але між ними у натовпі відбулася якась сіпанина. Тоді зупинився автомобіль, з якого пролунав голос із фразою " чого б`єте мужика?" і вони порозбігалися. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати та не позбавляти волі. Цивільний позов частково відшкодував, залишок якого визнає.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину свою у вчиненому визнав повністю, розкаявся та дав покази аналогічні до показів ОСОБА_5 , крім того, уточнив, що маски дійсно приніс ОСОБА_10 і що на момент вчинення грабежу вони всі без вийнятку були у цих масках, також те, що з автомобіля ОСОБА_10 вибіг самий перший і що саме ОСОБА_10 можливо вдарив, або штовхнув потерпілого. Про те, що у ОСОБА_14 опинився телефон потерпілого він не знав, але бачив, як такий був саме від ОСОБА_14 вилучений працівниками міліції після їх затримання. Цивільний позов часково сплатив , решту визнає. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі.
Обвинувачений ОСОБА_10 вину свою у вчиненому повністю визнав та показав суду, що все так відбувалося, як розповів ОСОБА_6 , а саме, що він перший вибіг з машини, і що усі вони були у масках, і що саме від нього був вилучений мобільний телефон потерпілого. Він свою вину визнає, просить його не карати суворо. Залишок цивільного позову визнає.
Потерпілий ОСОБА_11 у судові засідання не зявлявся, надав до суду заяву у якій просив кримінальне провадження слухати у його відсутності, покази дані ним раніше повністю підтримав. Просив задовольнити його цивільний позов у сумі 4000 гривень, що становить залишок суми невідшкодованої йому матеріальної шкоди (т.3, а.с.177).
Станом на 17.02.2015 року надав розписку, що йому відшкодовано ще 2000 гривень.
Будучи допитаним у ході досудового розслідування ствердив, що 19 березня 2013 року, о 20 годині 15 хвилин він повертався додому з додаткових занять. Йшов по вулиці Промисловій, в селищі Великий Бичків. Несподівано його зупинили невідомі особи, обличчя яких були закриті масками, та одразу нанесли йому кілька ударів кулаками та взутими ногами по всьому тілу. Хтось із невідомих витягнув у нього мобільний телефон. Він став кричати, кликати на допомогу. У якийсь момент почув, як хтось з проїжджаючого поруч автомобіля, викрикнув, тому невідомі, очевидно, перелякавшись, втекли, а йому надали допомогу. Внаслідок зазначених дій він отримав легкі тілесні ушкодження. Відібраний мобільний телефон йому повернули.
Свідок ОСОБА_20 ствердив, що 19.03.2013 року він на власному автомобілі їхав в с.Кобилецька ОСОБА_21 , підвозив, на прохання, незнайому жінку. Проїжджаючи повз склад ОСОБА_22 та жінка вигукнула, що там б`ються хлопці. Він пригальмував, відкрив дверку, вигукнув чому вони б`ють всі одного, тоді ті хлопці розбіглися, а потерпілий підійшов до нього, сказав, що у нього забрали мобільний телефон, що його болить палець, також попросив відвезти його додому. Також, зі слів тієї жінки, ті невідомі хлопці, яких було троє, мали на обличчях маски. Він особисто моменту нанесення ударів не бачив, адже слідкував за дорогою.
Свідок ОСОБА_23 ствердив, що він, як ДІМ знає особисто усіх обвинувачених. Так, 19.03.2013 року йому зателефонували та повідомили, що у хлопця з ОСОБА_24 викрали телефон. Виїхав по вулиці та побачив 4-х підозрілих хлопців. Коли він зупинився та вийшов з машини, хлопці стали втікати. Він вигукнув "стояти, міліція", тоді двоє з них - ОСОБА_12 та ОСОБА_14 залишилися, а двоє втекли. У ОСОБА_12 при собі дійсно була маска, а у ОСОБА_14 мобільний, телефон, який як з`ясувалося належав потерпілому. Також у своїх поясненнях хлопці повідомили що з ними були ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , яких згодом, того ж вечора він затримав у барі "Твін-Пікс".
Не дивлячись на заперечення своєї вини у вчиненні грабежу обвинуваченим ОСОБА_4 , така на думку суду є повністю доведена у ході судового розгляду.
Зокрема, така доводиться наведеними вище показами обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які визнали факт вчинення таких дій стосовно потерпілого, саме у співучасті з ОСОБА_4 , при цьому судом встановлено, з показів усіх без винятку обвинувачених, що вони перебувади та перебувають на сьогодні у дружніх стосунках, отже, мотивів оговорити ОСОБА_4 у них не було та й не має.
Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення також доводиться й дослідженими матеріалами кримінального провадження:
- протоколом огляду місця події від 19.03.2013 року, згідно якого, під час проведення огляду ділянки місцевості, яка знаходиться по вулиці Промисловій, в смт. В.Бичків, навпроти Римо-католицької церкви, вилучено матерчату шапку сірого кольору (т.2, а.с.21-230,
- на фототаблиці до протоколу огляду відбражено місце проведення огляду та вилучену шапку (т.2, а.с.24);
- протоколом огляду добровільно виданих речей від 19.03.2013 року, згідно якого, вбачається, що ОСОБА_10 добровільно видав маску для прикриття обличчя із штучним волоссям , а також , серед інших речей, мобільний телефон Нокіа-710 з сім-картою оператора "Лайф" з номером НОМЕР_1 (імей телефону НОМЕР_2 ), належний потерпілому ОСОБА_11 (т.2, а.с.25-28);
- на фототаблиці до протоколу огляду відбражено вилучені від ОСОБА_10 речі (т.2, а.с.29-34);
- протоколом огляду добровільно виданих речей від 19.03.2013 року, згідно якого, вбачається, що ОСОБА_6 добровільно видав шапку із наявними вирізаними отворами (прорізами) для очей (т.2, а.с.35-34);
- на фототаблиці до протоколу огляду відбражено вилучену від ОСОБА_6 (т.2, а.с.36,37);
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 20.03.2013 року, згідно якого, станом на 03 годину 15 хвилин , дня 20.03.2013 року, ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( т.2, а.с.38);
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 20.03.2013 року, згідно якого, станом на 03 годину 10 хвилин , дня 20.03.2013 року, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( т.2, а.с.39);
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 20.03.2013 року, згідно якого, станом на 03 годину 10 хвилин , дня 20.03.2013 року, ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( т.2, а.с.40);
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 20.03.2013 року, згідно якого, станом на 03 годину 15 хвилин , дня 20.03.2013 року, ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( т.2, а.с.41);
- висновком експерта № 87 від 21.03.2013 року стверджено, що у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна носа, чола, передніх поверхонь обох колінних суглобів, синця передньої поверхні грудної клітки та синця тильної поверхні правої кисті та 1-го пальця правої кисті з порушенням рухів. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, або при падінні і ударянні об такі з висоти власного зросту при наданні тілу попеереднього прискорення, вкладаються у строк пригоди, що мала місце 19.03.2013 року та кваліфіковані експертом як легкі тілесні ушкодження (т.2, а.с. 94-95).
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При цьому суд вважає, що невизнання вини у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_4 є нічим іншим, як бажанням уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки він цілком усвідомлює, що таке вчинив під час дії іспитового терміну, отже, у випадку доведення його вини, чи визнання ним такої, вочевидь потягне за собою ізоляцію від суспільства.
Заявлений потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов у сумі 4000 гривень моральної шкоди, підлягає до часткового відшкодування, в сумі 2000 гривень (з врахуванням розписки потерпілого від 17.02.2015 року, про відшкодування йому суми 2000 гривень). Зазначену суму слід стягнути солідарно з усіх обвинувачених, на користь ОСОБА_11 , як грошова компенсація за перенесені ним моральні та душевні страждання.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПк України.
Обираючи покарання обвинуваченим суд суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного ними діяння, дані про особу обвинувачених, обставини, що пом`якшуюють та обтяжують покарання.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання суд враховує :
- відносно ОСОБА_4 , є те, що він позитивно характерихується по місцю прожтвання, проживає у важких матеріально-побутових умовах, у багатодітній сім`ї .
- у відношенні ОСОБА_5 , є те, що він вину свою у вчиненому повністю визнав, розкаявся у скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, активно сприяв розкриттю злочину, даючи послідовні покази.
- у відношенні ОСОБА_6 є те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, вину свою у скоєному повністю визнав та розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, даючи послідовні покази.
- відношенні ОСОБА_10 є те, що він вину свою у вчиненому повністю визнав, розкаявся у скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, активно сприяв розкриттю злочину, даючи послідовні покази.
Обставиною, що обтяжує покарання усіх без виключення обвинувачених, є вчинення ними кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає що у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією ст. 186 ч.2 КК України.
Однак, беручи до уваги вище наведені обставини що помякшують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 у їх сукупності, думку потерпілого, суд вважає, що їм слід надати можливість виправитися без реального відбуття покарання за даним вироком та застосувати щодо них положення ст.ст.75,76 КК України.
Щодо особи ОСОБА_4 , то на думку суду, його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 вироком Рахівського районного суду Закарпатської області 02.06.2011 року був засуджений за ст. 296 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, тобто, на шлях виправлення не став, інкриміновані йому кримінальні правопорушення скоїв в період відбуття покарання за попереднім вироком, тому до покарання за цим вироком, слід частково приєднати покарання за вироком суду від 02.06.2011 року, у відповідності до ст.71 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати покарання згідно вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2011 року та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання 4 (чотири) роки та 1 (один) місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.
Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 21 березня 2013 року, тобто з моменту його затримання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально -виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцїю про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію, для реєстрації.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально -виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцїю про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію, для реєстрації.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від покарання призначеного цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально -виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцїю про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію, для реєстрації.
Запобіжний захід у відношенні засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - домашній арешт без застосування електронних засобів контролю.
Стягнути із засуджених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , солідарно на користь потерпілого ОСОБА_11 2 (дві) тисячі гривень моральної шкоди.
Речові докази: мобільний телефон Нокіа 710 з серійним номером ІМЕІ № НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , по вступу вироку в законну силу - повернути ОСОБА_11 , як власнику; матерчату шапку з двома прорізами, гумову маску у вигляді обличчя і штучного волосся, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області - знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів з дня його оголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Суддя: ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .