Справа № 740/1964/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/38/2016
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 12 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001780, за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 9 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, гр. України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 9 жовтня 2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Не погоджуючись з вироком суду захисник - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити. Вважає, що в ході судового розгляду не було здобуто доказів скоєння обвинуваченим вбивства ОСОБА_10 , а обвинувальний вирок ґрунтується на припущеннях, оскільки відсутні безпосередні свідки подій, також відсутні інші докази його вини. На підтвердження своїх доводів зазначає, що судом не звернуто увагу на те, що у висновку судово-медичної експертизи № 86-МК від 9 квітня 2015 року не наведено будь яких індивідуальних ознак, за якими можна стверджувати, що пошкодження були спричинені клинком наданого на експертизу ножа, а не будь яким іншим ножем з аналогічними розмірами клинка. Також, посилаючись на висновок судово-медичної експертизи ножа № 103 від 6 травня 2015 року, згідно якої на останньому було виявлено змішання крові та поту осіб, якими є потерпілий та обвинувачений, вказує на відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких даних про кровотечу в підозрюваного ОСОБА_8 . Так само, на його думку, не взято до уваги висновок імунологічної експертизи від 6 січня 2015 року, відповідно до якої на одязі ОСОБА_11 слідів схожих на кров не знайдено. Вважає, що досудовим слідством та судом першої інстанції не встановлено мотив вбивства ОСОБА_10 обвинуваченим, як і особи третього чоловіка, який був з останніми, про що в судовому засіданні зазначав свідок ОСОБА_12 .

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 11 грудня 2014 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік господарства по АДРЕСА_2 , в процесі сварки з ОСОБА_10 , яка виникла між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, і яка потім переросла в бійку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, діставши з кишені розкладного ножа, умисно завдав ним одного удару ОСОБА_10 в область черевної порожнини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного ушкодження передньої черевної стінки, що проникає до черевної та грудної порожнини, діафрагми, органів грудної порожнини, які ускладнились внутрішньою кровотечею та тампонадою серця кров"ю, від яких потерпілий помер на місці події.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які висловились на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України суд зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених ним із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 заперечував свою вину у пред`явленому обвинуваченні та дав пояснення аналогічні наданим у місцевому суді, що 11 грудня 2014 року після спілкуванням з ОСОБА_10 він пішов додому, як повертався - не пам`ятає в зв`язку з перебуванням в стані алкогольного сп`яніння. Вдома виявив, що загубив ключ і вирішив піти переночувати у Паливоди, де і відразу ліг спати. Прокинувшись близько 6 год. відразу пішов додому. Складний ніж, який був у нього з собою, після повернення додому, поклав до шухляди тумбочки. Звідки на лезу ножа могли з`явитись сліди крові, він пояснити не може, вказавши при цьому, що ножа давав ОСОБА_10 на кладовищі, коли спільно копали могилу.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, його вина у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і відображена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів.

Так, допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_9 пояснив, що вночі йому зателефонувала мати та повідомила, що його брата - ОСОБА_10 не має вдома і він поїхав його шукати. Вночі 12 грудня 2014 року він знайшов останнього на полі, неподалік від будинку ОСОБА_8 . Коли він накривав тіло ОСОБА_10 , то виявив на снігу сліди людини, які вели до будинку, в якому проживає обвинувачений.

Допитана в місцевому суді ОСОБА_13 підтвердила показання надані її сином та пояснила, що ввечері 11 грудня 2014 року її син ОСОБА_10 повернувся додому з ОСОБА_8 . Під час вживання спиртних напоїв вона чула, як ОСОБА_8 сказав, що запросто міг би вбити людину. Після чого вона почала говорити щоб останній йшов додому та вийшла. Коли повернулася до кухні, то сина та обвинуваченого вже не було.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в суді першої інстанції підтвердили, що вони були запрошені працівниками міліції в якості понятих при огляді будинку, де проживає ОСОБА_8 . Працівники міліції в їх присутності та в присутності обвинуваченого виявили в тумбочці розкладний ніж. Даний ніж оглядала жінка експерт, яка в їх присутності розкрила ніж і виявила на лезу ножа бурі п`ятна. ОСОБА_8 говорив, що даний ніж він брав з собою на кладовище.

Крім пояснень самого обвинуваченого, потерпілого та свідків, вина ОСОБА_8 підтверджується даними які містяться у:

- протоколі огляду місця події та фото таблицею до нього, з якого слідує де саме було виявлено труп ОСОБА_10 , і що на час огляду на трупі виявлено ножове поранення, та виявлено наскрізне пошкодження одягу ( а.п. 32-36 ).

- протоколі огляду місця події та фото таблицею до нього, згідно якого підтверджується, що за місцем проживання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено розкладний ніж з викидним лезом з п`ятном бурого кольору ( а.п. 38-47 ).

- висновку судово-медичної експертизи №86-МК від 09 квітня 2015 року, згідно якого рана з передньої черевної стінки трупа потерпілого ОСОБА_10 могла бути спричинена клинком наданого ножа і на передніх поверхнях светра, сорочки та майки розташоване по одному колото-різаному наскрізному пошкодженню, що утворені колючо-ріжучим предметом типу клинка ножа, що мав з одного боку П-подібний обушок та гостре лезо двосторонньої заточки з протилежного боку, пошкодження за локалізацією співпадають з раною на передній черевній стінці потерпілого і могли бути спричинені клинком наданого ножа ( а.п.48-64 ).

- висновку судово-медичної експертизи №325 від 05 лютого 2015 року згідно якого у трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент заподіяння, мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент отримання та були заподіяні одночасно, за декілька хвилин до моменту настання смерті, внаслідок дії одного знаряддя, яке має характер одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного перетину. Виявлені тілесні ушкодження могли, у тому числі, виникнути у час та за обставин в яких посилається у своїх показах підозрюваний ОСОБА_8 , тобто близько 18 год. 11 грудня 2014 року внаслідок одного удару ножем в область передньої поверхні тулубу, і викладені в описовій частині постанови ( а.п.65-70).

- висновку судово-медичної цитологічної експертизи №3 від 14 січня 2015 року з якого вбачається, що домішок клітин потерпілого ОСОБА_10 (група О), в наданих на дослідження слідах не виключається (а.п. 73-78).

- висновку судово-медичної експертизи ножа №103 від 06 травня 2015 року відповідно до якого в об`єкті №1 (ніж) може мати місце змішання крові та поту осіб з групами крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім або без супутнього антигену Н та О з ізогамаглютинінами анти-А, та анти-В, яким є потерпілий ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_8 (а.п.84-88).

За висновком судово психіатричної експертизи № 1 та № 2 у ОСОБА_8 мають місце психічні то поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, психічних розладів не виявлено, а в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, за психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за психічним станом він може вірно сприймати обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оцінюючи зібрані докази в сукупності вина ОСОБА_8 в інкримінованому йому діянні повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів його вини є безпідставними.

Зокрема, посилання апелянта про те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ґрунтується лише на припущеннях, не відповідають дійсності, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку докази, які вказують на безпосередню причетність обвинуваченого до вчинення цього злочину, про це, зокрема, свідчать дані протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього, де зазначено, що саме за місцем проживання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено розкладний ніж з лезом з п`ятнами бурого кольору ( а.п. 38 -47), даними, які містяться у висновку судово медичної експертизи від 9 квітня 2015 року ( а.п. 48-64), висновками судово медичної експертизи № 325 від 5 лютого 2015 року, де зазначено, що при експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження в області черевної та грудної порожнини з ушкодженням органів черевної порожнини( печінка ), органів грудної порожнини ( правий шлуночок серця ), а у висновку судово медичної експертизи № 355 від 6 січня 2015 року вказано про відсутність будь яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 ( а.п. 71, 72).

Колегія суддів не може погодитись і з твердженнями сторони захисту про не встановлення досудовим слідством та судом першої інстанції мотиву вбивства ОСОБА_10 . ОСОБА_8 , беручи до уваги, що у мотивувальній частині вироку суд зазначив, що саме в процесі сварки між останніми, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 розкладним ножем завдав одного удару потерпілому в область черевної порожнини.

Не є переконливими і посилання в апеляційній скарзі про відсутність безпосередніх свідків, які б могли підтвердити винуватість чи невинуватість його підзахисного, оскільки доведеність вини ОСОБА_8 підтверджується всією сукупністю доказів, які дослідив суд першої інстанції та поклав їх в основу вироку, а тому такі посилання колегією суддів розцінюються як намагання уникнути його підзахисному встановленої законом відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався. Прийняв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння і обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, прийшовши до вірного висновку, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 9 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4