ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007738 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого; у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 05.08.2015 о 15 год. 20 хв., перебуваючи на першому поверсі під`їзного приміщення № 2 за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 9, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в сумі 3 400 грн., які останній зняв з рахунку банку «Приватбанк» по вул. Чорнобильська, 9 в м. Києві, але не довів своєї дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, умисно заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження.

Так, 05.08.2015 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в відділені ПАТ «Приватбанку» за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 9, отримав грошові кошти, в сумі 3 400 грн. Після отримання грошових коштів він пішов додому за адресою: АДРЕСА_2 .

Приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , відчинивши двері під`їзду за допомогою магнітного ключа. При цьому ОСОБА_4 побачив як слідом за ним до під`їзного приміщення зайшов ОСОБА_6 , який перебував в п`яному вигляді. ОСОБА_4 запитав у останнього «Вам куди?», почувши дане запитання ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та наніс один удар ногою по спині, при цьому сказав: «Давай гроші». Отримавши удар ОСОБА_4 одразу попрямував до дверей ліфту та натиснувши на кнопку виклику ліфту, почав чекати на ліфтову кабіну, але ОСОБА_6 попрямував за ним. Коли двері ліфту відчинились ОСОБА_4 зайшов до середини кабіни, але не зміг зачинити двері так як ОСОБА_6 заблокував двері ліфту своєю ногою. Побачивши, що ОСОБА_6 заблокував двері ногою, ОСОБА_4 притулився до задньої стінки ліфту своєю спиною, після чого ОСОБА_6 почав наносити удари кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_4 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді: синці на верхній повіці лівого ока, зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 2242 від 07.08.2015 відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненні злочину, не заперечив фактичних обставин справи, щиро розкаявся та пояснив, що 05.08.2015 о 15 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на першому поверсі під`їзного приміщення № 2 за адресою: АДРЕСА_3 , переслідував раніше невідомого йому ОСОБА_4 з метою відкритого викрадення в нього грошей, та в під`їзді в ліфті наніс йому удари руками в різні частини тіла, але не довів своїх дій до кінця з причин, так як був затриманий працівниками міліції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 05.08.2015 о 15 год. 20 хв., перебуваючи на першому поверсі під`їзного приміщення № 2 за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 9, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в сумі 3 400 грн., які останній зняв з рахунку банку «Приватбанк» по вул. Чорнобильська, 9 в м. Києві, але не довів своєї дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, умисно заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження, тобто ОСОБА_6 вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), яке належить ОСОБА_4 , поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами статтями 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуваючи при цьому на обліку у лікаря психіатра, характеризується посередньо, не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_6 .

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання за злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню та перевихованню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: