20.04.2015 Справа № 756/5021/15-к
№ 756/3578/15-к
№ 1-кс/756/443/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 , слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в:
Слідчий СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за погодженням з процесуальним керівником у провадженні, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003572 від 16.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з посиланням на те, що 16.04.2015 року близько 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Г. Сталінграда, 6-Б в районному парку відпочинку Оболонь, неподалік урочища Наталка, невідома група осіб із застосуванням техніки, а саме автомобілю DAF CF 85 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний краном маніпулятором, який зареєстрований на гр. ОСОБА_5 , незаконно, з метою подальшого таємного викрадення, демонтували тротуарну плитку.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , у якого було вилучено майно, який просив відмовити у задоволенні клопотання, свідка ОСОБА_6 , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З документів та матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, вбачається, що 16.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 2 ст. 185 КК України з посиланням на те, що 16.04.2015 року близько 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Г. Сталінграда, 6-Б в районному парку відпочинку Оболонь, неподалік урочища Наталка, невідомі особи здійснили крадіжку тротуарної плитки.

Відповідно до протоколу огляду місця події, 15 квітня 2015 року було оглянуто ділянку місцевості парк Наталка, що на Оболонській набережній в м. Києві. Крім того, під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки DAF CF 85, д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що автомобіль марки DAF CF 85, д.н.з. НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може передбачати заборону для особи. На майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, слідчий СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за погодженням з процесуальним керівником у провадженні прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з пропуском визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України строку, що є підставою для негайного повернення цього майна особі, у якої його було вилучено.

Клопотання ж про поновлення пропущеного строку ні слідчим, ні прокурором подано не було.

Також, слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування та процесуального керівника на необґрунтованість клопотання в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, які слідчий вважає встановленими та посилається в обґрунтування своїх доводів, а саме демонтування тротуарної плитки за допомогою тимчасово вилученого автомобілю DAF CF 85, та відповідно недоведеність ризику зникнення, втрати чи пошкодження тимчасово вилученого майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному правопорушенню, у разі передання його на тимчасове зберігання власникові.

Таким чином, приймаючи до уваги також загальні засади кримінального провадження, п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України стосовно недопущення застосування заходів забезпечення кримінального провадження у разі не доведення слідчим, прокурором, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя