Справа № 11-81/12 Головуючий у І інстанції Кириченко
Провадження № 11/1090/198/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 11.01.2012
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2012р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Беха М.О.

Суддів - Нагорного А.М., Сливи Ю.М.

з участю прокурора Скрипки І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора та засудженого на вирок Кагарлицького районного суду Київської обл. від 17 жовтня 2011року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий:

-3.08.2000р. Кагарлицький районним судом Київської обл. за ст.81 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком на один рік,

-06.09.2001р.тим же судом за ст. 141 ч.2,3, ст. 44,42,43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

-14.06.2004р. тим же судом за ст.. 185 ч.4, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

-28.10.2010р Оболонським районним судом м. Києва за ст.309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення. На підставі ст.75 КК з іспитовим строком на 3 роки.

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він в період з 19.12.20100р. по 22.12.2010р. до 9 год. проник до дачного будинку, що належить потерпілій ОСОБА_3 в с. Стайки Кагарлицького р-ну, по вул. Червоноармійській,17 і таємно викрав звідти бензогазокосарку, електродвигун, електродрель та інше майно потерпілої, на загальну суму 1375 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Прокурор, в поданій апеляції не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок суду не законним, в звязку з мякістю. Прокурор вказує, що судом не враховано що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і вчинив злочин, перебуваючи на іспитовому терміні. Вину у вчиненому злочині не визнав, постійно змінював свої показання, чим вводив суд в оману.

Прокурор просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_2 до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, остаточно призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До початку судового засідання прокурор свою апеляцію відкликав.

Засуджений в поданій апеляції та її доповненнях вказує, що вирок винесено незаконно, так як вина його у вчиненні злочину не доведена. Крім того, засуджений зазначає, що до нього застосовувались працівниками міліції незаконні методи слідства, які заставляли визнавати вину у злочині. Під час вчинення злочину його взагалі не було в селі, не було встановлено чіткий час крадіжки. Засуджений визнає себе винним лише у привласненні чужого майна, так як викрадені речі знайшов і привласнив, а дізнавшись що вони викрадені відразу повернув. Засуджений просить його дії перекваліфікувати на ст.193 КК України і назначити покарання не повязане з позбавленням волі.

У запереченнях прокурора на апеляцію засудженого зазначено, що ОСОБА_2 в своїй апеляції не посилається на конкретні факти та докази, які б підтверджували його невинуватість у вчинені злочину, а в судовому засіданні досліджено достатньо доказів підтвердження його вини, просить апеляцію засудженого залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, що заперечував проти апеляції засудженого, засудженого, що підтримав свою апеляцію, перевіривши вирок суду, матеріали справи і доводи апеляції, судова колегія вважає апеляцію не обгрунтованою.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і обєктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій засуджених.

Вина засудженого доведена його власними показами в процесі досудового слідства, показами потерпілої, свідків, протоколами слідчих дій і другими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи засудженому покарання, суд в повній мірі врахував тяжкість скоєного злочину, особу засудженого, який за місцем покарання характеризується задовільно, раніше судимий та вчинив злочин перебуваючи на іспитовому терміні.

Покарання призначене в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

При таких обставинах судова колегія вважає, що досудове і судове слідство проведене у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, і тому вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого залишити без задоволення, а вирок Кагарлицького районного суду Київської обл. від 17 жовтня 2011року стосовно ОСОБА_2 без зміни.

Судді: Бех М.О. Нагорний А.М. Слива Ю.М.