Справа № 202/261/16-к
УХВАЛА
26 січня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,
ВСТАНОВИВ:
18 січня 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, щодо стягнення з ОСОБА_4 на її користь боргу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою заяву підтримала, та просила поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вона неодноразово зверталась до виконавчої служби, однак виконавчий лист їй постійно повертали, мотивувавши тим, що у боржника не виявлено майно на яке можливо звернути стягнення. Після чого звернувшись у черговий раз до виконавчої служби, їй було повернуто виконавчий лист у зв`язку з пропущенням строків пред`явлення до виконання виконавчого листа.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" - стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Згідно ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів справи 27 травня 2014 року стягнення боргу не проводилось на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", 24 липня 2014 року стягнення боргу не проводилось на підставі п. 5 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", 12 грудня 2014 року стягнення боргу не проводилось на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження". Після чого 18 січня 2016 року виконавчий лист було повернено стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження". З цього вбачається, що стягувач не пропустив строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а систематично звертався до органів виконавчої служби, однак стягнення не відбувалось з не залежних від стягувача підстав.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 535, 539 КПК України, ст. 371 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.
Поновити ОСОБА_3 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1-134/1996 від 04 грудня 2013 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу 50000 гривень.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська на загальних підставах.
Головуюча: ОСОБА_1