УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/8012/15-к

16 листопада 2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченої: ОСОБА_9

провівши у приміщенні Суворовського районного суду м. Херсона підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001973 за обвинуваченням ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Велетенське Білозерського району Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:
23 вересня 2015 року відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 отриманий головуючим суддею.

Ухвалою суду від 24.09.2015 року дане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Інші учасники судового засідання проти позиції прокурора не заперечили.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім інших відомостей, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто докладний опис вчинених обвинуваченим діянь із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вивченням змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_9 встановлено, що ці вимоги при його складанні виконані не були, оскільки, на думку суду, викладений у обвинувальному акті висновок щодо кваліфікації інкримінованих обвинуваченій дій не ґрунтується на кримінальному законі.

Так, за змістом висунутого ОСОБА_9 обвинувачення їй інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману декількох осіб. При цьому, виклад фактичних обставин інкримінованого обвинуваченій злочину має розмежування її дій щодо кожного потерпілого за часом вчинення, за розміром шкоди, завданої кожному з потерпілих.

Згідно ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

У теорії кримінального права, як і у судовій практиці, сукупність злочинів поділяється на два види, одна з яких реальна, яка має місце там, де особа різними самостійними діями вчиняє два або більше злочинів, між діями суб`єкта існує певний проміжок часу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
З наведеного, а також зі змісту обвинувального акту, випливає, що інкриміновані обвинуваченій дії стосовно кожного з потерпілих є різними самостійними діями, полягають у вчиненні декількох окремих одиничних злочинів, тому інкриміновані їй дії за першим другим епізодами, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, яка раніше не засуджувалася, утворюють реальну сукупність злочинів, за другим п`ятим ще й повторність злочинів.

Порядок кваліфікації сукупності злочинів безпосередньо визначено законодавцем у ч. 2 ст. 33 КК України, за положеннями якої при сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Разом з цим, всі інкриміновані обвинуваченої дії у обвинувальному акті кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, чим, на думку суду, порушено кримінальний закон.

При цьому, виклад фактичних обставин інкримінованих обвинуваченій дій не дає можливості зробити висновок і про те, що їй інкримінується вчинення продовжуваного злочину, який складається з тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром, оскільки з опису викладених у обвинувальному акті дій обвинуваченої, в якому не йдеться про загальний розмір заподіяної шкоди, про те, що обвинувачена діяла з єдиним умислом та єдиною метою на викрадення майна, видно, що вони не є тотожними.

Крім того, вивченням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що ці документи містять суперечності щодо дати повідомлення ОСОБА_9 про підозру, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що про підозру у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_9 було повідомлено 26 червня 2015 року, тоді як у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано, що ця подія мала місце 26 травня 2015 року (п. 46 розділу ІІ).

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд у підготовчому судовому засіданні та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Суд вважає, що наведені обставини унеможливлюють призначення судового розгляду даного провадження, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає йому ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженостей окремих частин тексту обвинувального акту, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 314, 376 КПК України, суд, -

постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, якому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань присвоєно №0001973, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Головуючий: ОСОБА_1