Справа № 203/1652/15-к
Провадження № 1-кс/0203/618/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3
слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянула клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2012 року за ч.2 ст. 190 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. звільненого умовно-достроково 28 листопада 2014 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня 2015 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №11 по пр. Кірова в м. Дніпропетровську, керуючись умислом направленим на відкрите заволодіння чужого майна, спільно з невстановленими слідством особами, наніс правою рукою удар в область обличчя ОСОБА_7 , від якого останній упав на підлогу, після чого невстановлені слідством особи продовжували наносити удари в область тулуба потерпілого, а ОСОБА_6 відкрито, шляхом ривка навушників, які були приєднані до мобільного телефону, вилучив із зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа», моделі 6500с, вартістю 1 500 грн., потім дістав з зовнішньої кишені куртки останнього гаманець з грошовими коштами у розмірі 280 грн., після чого з зазначеним майном, разом з невстановленими слідством особами, з місця скоєння злочину зникли, спричинивши своїми діями ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1780 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
22 березня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
23 березня 2015 року слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки наявні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження №0000898, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступних висновків.

За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , та іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню.
Враховуючи наявну обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, не працює, не має соціальних зв`язків в місці свого проживання, ступень тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється останній, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, приходжу до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 291, 314, 305, 395 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши до Дніпропетровського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.
Строк дії ухвали до 05 год. 41 хв. 19 травня 2015 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу отримав_______________________________