Справа № 752/700/15-к
Провадження №: 1-кп/752/99/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представників потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисника - ОСОБА_13 ,
обвинуваченого - ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001047 по обвинуваченню,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
встановив:
ОСОБА_14 24.07.2014 року, перед початком експлуатації автобуса «БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 не перевірив та не забезпечив технічно справний стан зазначеного автобуса, який він міг виявити перед початком його експлуатації. В подальшому, 24.07.2014 року, приблизно о 13 годині 25 хвилин, керуючи технічно не справним автобусом «БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі для руху з двох наявних по проїзній частині проспекту Голосіївського зі сторони вулиці Стельмаха в напрямку площі Голосіївської в місті Києві, маючи на меті виконати маневр перестроювання, біля провулку Задорожного в м. Києві наближався до крайньої правої смуги для руху. В цей час праворуч вказаного автомобіля попутно йому в крайній правій смузі для руху рухався автобус «Богдан А 092», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_15 . Під час руху ОСОБА_14 допустив порушення вимог п.п. 1.5 2.3 підпункту «б», 10.1, 10.3 та 31.4.2 підпункт «а» Правил дорожнього руху України. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху збоку водія ОСОБА_14 виявились в тому, що він, перед початком експлуатації автобуса «БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 , не перевірив та не забезпечив технічно справний стан зазначеного автобуса, який мав технічні несправності у вигляді сумарного люфту у рульовому керуванні, який перевищував граничні значення, і які він міг виявити перед початком його експлуатації. В подальшому почав експлуатацію даного автобуса та рухався по вищевказаній проїзній частині, перед зміною напрямку руху, пов`язаною з виконанням маневру перестроювання не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку та проявив неуважність до її змін, не дав дорогу автобусу «Богдан А 092», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі, виїхав у вказану праву смугу, де біля провулку Задорожного у місті Києві, скоїв зіткнення з вказаним автобусом «Богдан А 092», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_15 , який в подальшому в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на електроопору міського освітлення № 123. В результаті даної дорожньо-транспортної події водію автобуса «Богдан А 092», д.н.з. НОМЕР_2 , потерпілому ОСОБА_15 та пасажирам даного автобуса, потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а пасажиру ОСОБА_10 та ОСОБА_19 тяжкі тілесні ушкодження. Порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 підпункту «б», 10.1, 10.3 та 31.4.2 підпункту «а» Правил дорожнього руху збоку водія ОСОБА_14 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та показав, що 24.07.2014 року, керуючи автобусом «БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 , на ділянці проспекту Голосіївського зі сторони вулиці Стельмаха в напрямку площі Голосіївської, біля переулка Задорожного, в місті Києві, здійснив зіткнення з автобусом «Богдан А 092», д.н.з. НОМЕР_2 . Крім того додав, що раніше працював водієм маршрутного таксі за маршрутом № 444 у м. Києві та керував автобусом «БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 . Пізніше вказаний маршрут відмінили, ОСОБА_14 звільнився, але з дозволу власника автобуса ОСОБА_20 періодично користувався автобусом у власних цілях, при цьому автобус стояв на стоянці і ОСОБА_14 слідкував за його технічним станом. До ДТП, автобус 6-8 місяців постійно знаходився на стоянці і наскільки ОСОБА_14 відомо, ніхто крім нього ним не користувався, а ключі від автобусу булу тільки у ОСОБА_14 . Заявлений цивільний позов прокурора визнав в повному обсязі. Цивільні позови потерпілих визнав в частині доведених матеріальних збитків, а в частині моральних збитків поклався на розсуд суду. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення і перепросив за скоєне у потерпілих.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_14 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Окрім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_14 підтверджується наступними доказами, які суд визнає допустимими та бере до уваги.
Як пояснив потерпілий ОСОБА_11 , він їхав в маршрутному таксі по маршруту № 416 у м. Києві, знаходився на сидінні в салоні автобусу ОСОБА_21 одразу за водієм та дивився у свій мобільний телефон. Коли раптово побачив, як інше маршрутне таксі наблизилось з лівої сторони та відбулось зіткнення, при цьому автобус ОСОБА_21 отримав ушкодження у тому місці, де сидів ОСОБА_11 , в результаті чого потерпілий вилетів з салону на асфальт та отримав тілесні ушкодження легкої та середньої ступеня тяжкості.
Як пояснив потерпілий ОСОБА_10 , він їхав в маршрутному таксі по маршруту № 416 у м. Києві, знаходився на сидінні в салоні автобусу ОСОБА_21 в останньому ряду з ліва та дивився у свій мобільний телефон. В подальшому відчув удар в автобус у якому він рухався від чого упав на сидіння посередині автобусу та отримав тяжкі тілесні ушкодження. З ким зіткнувся автобус у якому рухався ОСОБА_10 , потерпілий не зазначив, оскільки не бачив.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, та дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Враховуючи викладене, дії ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_14 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, обставини вчинення не умисного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, є ліквідатором аваріє на ЧАЕС, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, думку прокурора та потерпілих, які вважали за можливе застосувати правила ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і його можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, суд, враховуючи обставини ДТП, думку прокурора, потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_13 , також вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Заявлений цивільний позов прокурором в інтересах Київської міської клінічної лікарні № 17 до обвинуваченого ОСОБА_14 про стягнення 36 821 грн. 87 коп., який підтримано прокурором та визнано обвинуваченим, підлягає задоволенню.
Цивільні позови заявлені потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , підлягають залишенню без розгляду, оскільки позивачами подано відповідні заяви про залишення позову без розгляду.
Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_16 до обвинуваченого ОСОБА_14 про стягнення 33 665 грн. 02 коп., матеріальної шкоди та 100 000 грн. морально шкоди, який потерпілим визнано частково, підлягає задоволенню частково.
Так, долучені до позовної заяви ОСОБА_16 квитанції щодо понесених витрат складають 11 665 грн. 02 коп. Інші витрати ніяким чином документально не підтвердженні, а тому суд не знаходить підстав на їх компенсування з обвинуваченого. Обвинуваченим в частині матеріальної шкоди позов визнано на вказану суму.
Що стосується понесеної моральної шкоди, яку ОСОБА_16 оцінила у 100 000 грн., а обвинувачений поклався на розсуд суду в частині визначення суми, враховуючи понесені страждання під час події ДТП та подальшого лікування від його наслідків, а також відсутність іншого підтвердження негативних наслідків ДТП, суд доходить до висновку про необхідність стягнення на користь потерпілої суми у розмірі 25 000 грн.
Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_19 до обвинуваченого ОСОБА_14 про стягнення 7 047 грн. 26 коп., матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, який обвинуваченим визнано частково, підлягає задоволенню.
Так, стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7 047 грн. 26 коп. підлягає задоволенню, оскільки визнано обвинуваченим.
Що стосується понесеної моральної шкоди, яку ОСОБА_19 оцінив у 50 000 грн., а обвинувачений поклався на розсуд суду в частині визначення суми, враховуючи понесені страждання під час події ДТП та подальшого лікування від його наслідків, суд доходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову у цій частині.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, ст. 207 ЦПК, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_14 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов прокурора в інтересах Київської міської клінічної лікарні № 17 до ОСОБА_14 про стягнення 36 821 грн. 87 коп., - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь Київської міської клінічної лікарні № 17 гроші в сумі 36 821 грн. 87 коп. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять одну) гривню на відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 до ОСОБА_14 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_16 гроші в сумі 11 665 грн. 02 коп. (одинадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 до ОСОБА_14 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_19 гроші в сумі 7 047 грн. 26 коп. (сім тисяч сорок сім) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Цивільні позови заявлені потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , - залишити без розгляду.
Речові докази, а саме CD-R диск з відеозаписом події ДТП, що мала місце 24.07.2014 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_14 процесуальні витрати вартість проведених автотехнічної експертизи від 28.07.2014 року № 420/ат в розмірі 1475 гривень 76 копійок, автотехнічної експертизи від 28.07.2014 року № 421/ат в розмірі 983 гривень 84 копійок, автотехнічної експертизи від 23.09.2014 року № 454/ат в розмірі 983 гривень 84 копійок на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_23